Справа № 405/1017/17
Провадження №2/405/249/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі :

головуючого - судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І., Шумейко Ю.В.,

Тюпі Ю.В., Лисонь В.В., Гершкул М.В.,

Мачулці П.Л., Гаврилюк Ю.В.

за участю учасників справи:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Клімічева О.О.

та представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Пушкарьова Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому цивільну справу № 405/1017/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Кропивницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) про визнання шлюбу недійсним та усунення особи від права на спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Кропивницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро), в якому просила визнати недійсним шлюб, зареєстрований 30.08.2016 року Кіровоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис за №575; усунути ОСОБА_2 від права на спадкування майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за законом, як спадкоємця першої черги, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що після смерті свого брата, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , від його співмешканки, ОСОБА_2 , вона дізналася про факт реєстрації між нею ( ОСОБА_2 ) шлюбу з її (позивачем) братом.

Так, 30.08.2016 року Кіровоградським міським відділом державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області було вчинено реєстрацію шлюбу між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та видано відповідне свідоцтво серія НОМЕР_1 , актовий запис за №575.

Поряд з цим, позивач зазначила, що за життя, її брат ( ОСОБА_3 ) протягом останніх 10 місяців тяжко хворів невиліковною хворобою рак середньо-ампулярного відділу прямої кишки ст. 4 Т4NхМ1, мтс в печінку, кл. гр2, та про свій діагноз брат дізнався в листопаді 2015 року. За цей час її брат неодноразово, а саме: в період з 07.12.2015 року по 14.12.2015 року, з 21.12.2015 року по 28.12.2015 року, з 04.01.2016 року по 12.01.2016 року, з 01.02.2016 року по 17.02.2016 року, з 29.02.2016 року по 09.03.2016 року, з 21.03.2016 року по 01.04.2016 року проходив стаціонарне лікування в КЗ «Кіровоградський обласний онкологічний диспансер», де пройшов шість курсів паліативних хіміотерапій із застосуванням медичних препаратів: ельсиглютин, авастін, іронетекан, лейковорин, флюорацил, та інші, які підтримували його життя: шляхом часткового зниження інтоксикації та розповсюдження метастазування в інші органи, що виникає на фоні пухлинного захворювання, зменшення виникнення та росту пухлини, блокування болісного синдрому. В період між курсами хіміотерапій він також знаходився на обліку в Кіровоградській міській першій поліклініці.

Також позивач зазначила, що її брат знав, що хвороба є невиліковною, але йому було протипоказане оперативне лікування у зв`язку з множинними метастазами в печінку та в інші життєво важливі органи та за іншими медичними протипоказаннями.

З ОСОБА_2 її (позивача) брат був знайомий протягом останніх 10 років, але за цей час вона (позивач) жодного разу не чула від брата про його начебто бажання одружитися з відповідачем, проте знає, що вони перідично співмешкали за місцем проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , при тому, що брат був фактично зареєстрований за місцем проживання батьків: АДРЕСА_2 . Спільне господарство ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вели частково, вона (позивач) знає, що брат не залишав та не зберігав важливі документи, матеріальні цінності, а саме паспорт, документи на квартиру, гроші та інше цінне майно за місцем проживання ОСОБА_2 , а зберігав їх за місцем проживання батьків.

Вказала, що за життя батьків брат жодного разу не намагався познайомити їх з ОСОБА_2 , що також підтверджує той факт, що він не збирався з нею одружуватися. Дітей від спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не мали. Під час спільного проживання з ОСОБА_2 , у них з ОСОБА_3 не було спільного сімейного бюджету, цей факт підтверджується тим, що зі слів ОСОБА_2 , її (позивача) брат начебто отримував низьку заробітну плату, хоча при цьому він міг частково оплачувати курс свого лікування. Так, курс однієї хіміотерапії складав біля 30-40 тис. грн., що не співпадає із вказаним твердженням та підтверджує той факт, що її (позивача) брат мав власний бюджет, який не розділяв з ОСОБА_2 .

Крім того, вказала, що протягом всієї хвороби вона (позивач) надавала братові матеріальну допомогу та пропонувала переїзд до неї. В серпні 2016 року брат звертався до неї (позивача) з проханням забрати його, але проти цього заперечувала відповідач.

В період з серпня 2016 року стан здоров`я брата різко погіршився, він перебував у дуже тяжкому психологічному стані, рухався мало, не мав бажання спілкуватися ні з ким, практично не міг сам себе обслуговувати, при цьому постійно знаходився під діями медичних препаратів, які також впливали на його свідомість та можливість керувати своїми діями та усвідомлювати їх значення.

Вважає, що на момент реєстрації шлюбу, 30.08.2016 року її (позивача) брат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився в дуже тяжкому психологічному стані, пов`язаному з критично важким станом його здоров`я, постійними курсами хіміотерапії, тому станом на 30.08.2016 року, він не міг в повній мірі керувати своїми діями, тобто керувати своїм волевиявленням.

Вказаний психологічний стан був результатом виснаження його організму, на фоні невиліковної хвороби рака середньо-ампулярного відділу прямої кишки ст. 4 Т4NхМ1, мтс в печінку, кл. гр2, інтоксикацій, емоційних, розумових і фізичних перенапруг.

Крім того, 30.08.2016 року, відповідно до протоколу ультразвукового дослідження органів черевної порожнини та нирок від 29.08.2016 року, її брат мав наступні ускладнення, пов`язані з раковою пухлиною, а саме: тотальне МТS ураження печінки, гепатоспленомегалія, канцероматоз брюшини, асцит, двохсторонній плеврит.

Вказаним фактом скористалася відповідач, зареєструвавши шлюб з її братом, знаючи про його критичний стан здоров`я та повну залежність від неї (відповідача), з причин неможливості себе самостійно обслуговувати, при цьому, розуміючи, що на момент укладання шлюбу, її (позивача) брат знаходиться в тяжкому психологічному стані, пов`язаному із вкрай критичним станом здоров`я, який постійно погіршувався, неможливістю продовження лікування паліативних хіміотерапій, за неможливістю їх оплачувати.

Також позивач вказала, що факт відсутності волевиявлення її брата під час укладання вищевказаного шлюбу підтверджується і тими обставинами, що протягом восьми місяців, з моменту того як брат дізнався про навність в нього невиліковної хвороби, він жодного разу не намагався зареєструвати шлюб з ОСОБА_2 , хоча на той момент його стан здоров`я був набагато кращий, ніж в серпні вересні 2016 року.

Причини і мотиви, з яких ОСОБА_2 уклала шлюб з її братом була можливість в подальшому стати спадкоємцем першої черги (до моменту укладання шлюбу - четверта черга), з метою успадкувати належне її (позивача) брату майно, а саме: 1/2 частку квартири, розташованої в АДРЕСА_2 .

Вказала, що за життя ОСОБА_3 був власником 1/2 частини квартири під АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 04.02.1998 року (1/4 частини) та на підставі спадщини за законом (1/4 частка після смерті його матері ОСОБА_4 , 1951 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ), відповідне свідоцтво про спадщину від 06.03.2004 року (спадкова справа №26/2013, зареєстрована в реєстрі за №202, приватний нотаріус Корчак Л.В.).

Вказане майно, відповідно до ст. 57 СК України, було особистою приватною власністю її (позивача) брата, так як було набуте ним до шлюбу та не належало до спільної сумісної власності.

Її (позивача) брат знав, що до вказаної квартири ОСОБА_2 жодного відношення не має, але за життя не намагався скласти заповіт для забезпечення останній можливості успадкувати належну йому частку квартири, як наприклад з належним йому автомобілем марки «Peugeot 307», який в червні липні 2016 року він переоформив на доньку ОСОБА_2 , замість можливого продажу та використання вказаних коштів на власне лікування.

Таким чином, ОСОБА_2 , не маючи на меті створення сім`ї, знаючи достовірно про критичний стан здоров`я, про постійні розлади психіки ОСОБА_3 , та розуміючи факт неможливості останнього в повній мірі керувати своїми діями та усвідомлювати їх наслідки, користуючись частково безпорадним станом останнього, змусила її (позивача) брата зареєструвати з нею (відповідачем) шлюб. Для унеможливлювання запобігти вказаній ситуації, відповідач приховала вказаний факт реєстрації шлюбу від неї (позивача) та близьких родичів. Крім того, шлюб був укладений в терміновому порядку, із використанням виїзної церемонії, без присутності будь-яких свідків та близьких родичів, що повністю підтверджує намір ОСОБА_2 приховати вказаний факт.

Вказала, що про факт реєстрації шлюбу між її (позивача) братом та ОСОБА_2 , їй стало відомо лише після смерті брата.

Таким чином, вона (позивач) вважає, що своїми діями ОСОБА_2 , за відсутності вільної згоди її брата ОСОБА_3 , який на момент укладання шлюбу, мав тяжкий, критичний стан здоров`я та психіки, не міг в повній мірі керувати своїми діями та усвідомлювати їх значення, страждаючи тяжким психічним розладом, змусивши останнього укласти з нею (відповідачем) шлюб, порушила його право на добровільність шлюбу, передбачене ст. 24 Сімейного Кодексу України. Також вважає, що вказаний шлюб підлягає визнанню в судовому порядку недійсним на підставі ч. 1 ст. 40 СК України, як шлюб зареєстрований без вільної згоди чоловіка, так як в момент його реєстрації, а саме: 30.08.2016 року, її брат ОСОБА_3 страждав тяжким психічним розладом в результаті чого не усвідомлював сповна значення своїх дій і не міг керувати ними. Своїми діями відповідач ОСОБА_2 порушила її (позивача) право на успадкування майна її брата, за законом, як спадкоємця ІІ-ої черги. Крім того, вважає, що в зв`язку з недійсністю шлюбу, укладеного між ОСОБА_3 ОСОБА_5 , остання не має право на спадкування майна її брата за законом, як спадкоємець першої черги.

Ухвалою суду від 06.03.2017 року вищевказану позовну заяву в зв`язку з недотриманням вимог ст. 119 ЦПК України, було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків позову.

Недоліки позовної заяви, наведені в ухвалі від 06.03.2017 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Клімічевим О.О. було усунено шляхом надання суду квитанції про сплату судового збору.

Ухвалою суду від 13.04.2017 року відкрито позовне провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

При цьому, судом відзначається, що 15 грудня 2017 року набрав чинності в новій редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року Цивільний процесуальний кодекс України.

Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, та, враховуючи, що провадження у справі відкрито до набрання чинності редакцією Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, суд продовжив розгляд даної справи за правилами Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, які набрали чинності з 15.12.2017 року.

Ухвалою суду від 16.04.2019 року з метою проведення по справі посмертної судової психіатричної експертизи витребувано: у комунального закладу «Поліклінічне об`єднання м. Кіровограда» медичні картки, а також виписні епікризи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; у комунального закладу «Кіровоградський обласний онкологічний диспансер» медичні картки: амбулаторного хворого № 10028, хворого денного стаціонару поліклініки, стаціонару вдома № 911 та № 8 відповідно та медичної картки стаціонарного хворого № 8115 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; у комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи» медичні документи, на підставі яких ОСОБА_3 було встановлено інвалідність.

Ухвалою суду від 28.08.2019 року з метою проведення по справі посмертної судової психіатричної експертизи витребувано у головного лікаря КНП «Центр первинної медико-санiтарної допомоги №1 м. Кропивницького» Міської ради міста Кропивницького» (Амбулаторія загальної практики сімейної медицини) Свириденко Л.А. медичні картки, а також виписні епікризи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 28.11.2019 року призначено по справі посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради». На час проведення експерти провадження по справі зупинено.

Ухвалою суду від 05.11.2020 року відновлено провадження по справі, призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 , та її представник адвокат Клімічев О.О. (діє на підставі ордеру серії КР №58852 від 31.01.2017 року) під час судового розгляду справи позов підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на обставини та підстави, викладені в позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Пушкарьов Д.Є. (діє на підставі договору про надання правничої допомоги від 18.05.2017 року) в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Зазначив, що шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено на добровільних засадах, з наміром створення сім`ї. Вказав, що як до реєстрації шлюбу (з 2004 року), так і після реєстрації шлюбу (30.08.2016 року) ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Зазначив, що у зв`язку з недоведеністю підстав для задоволення вимог про визнання шлюбу недійсним через відсутність вільної згоди ОСОБА_3 , вважає також відсутніми підстави для задоволення вимог в частині усунення відповідача від права на спадкування.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Кропивницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) в судове засідання надав заяву, зареєстровану судом 16.04.2021 року за вх. №9687 про розгляд справи без участі представника третьої особи, при цьому надано заперечення від 10.06.2017 року вих. №690-14.12-04-09, згідно яких зазначено, що до Кропивницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 27 серпня 2016 року громадянами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 була подана заява про державну реєстрацію шлюбу. Заява подавалась у приміщенні Відділу особисто вказаними особами відповідно до п. 2 ст. 28 Сімейного кодексу України та п. 1 гл. 2 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року №52/5, письмова заява громадян зареєстрована у Журналі обліку заяв про державну реєстрацію шлюбу за №642-06/05.02-56 від 27.08.2016 року. Дата державної реєстрації шлюбу була призначена на 28 вересня 2016 року, що відповідає ст. 32 СК України та п. 9 гл.2 Правил. При цьому, громадянин ОСОБА_3 повідомив, що він тяжко хворий на онкозахворювання і у нього є медична довідка на підтвердження його діагнозу, і запитав, чи можна зареєструвати шлюб раніше 30-денного терміну. У зв`язку з тим, що заступник начальника Кропивницького Міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області Деніскова О.М. особисто вела прийом і на той час виконувала обов`язки керівника відділу, відповідно до ст. 32 СК України та п. 9 гл. 9 Правил, у разі безпосередньої загрози для життя нареченої або нареченого, за наявності документа, ящо підтверджує викладені факти, державна реєстрація шлюбу проводиться у будь-який день за бажанням наречених протягом одного місяця, тому вважала бажання нареченого підставою для скорочення і роз`яснила, які саме документи необхідно надати для скорочення місячного терміну.

30 серпня 2016 року громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_2 повторно звернулися до відділу та пред`явили довідку №1068 від 26.08.2016 року, видану Кіровоградським обласним онкологічним диспансером з зазначеним діагнозом. Таким чином, за письмовою заявою громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , яка зареєстрована у Журналі реєстрації вхідних документів за №1286-06/05.02-56 від 30.08.2016 року, дата державної реєстрації шлюбу була призначена на 30.08.2016 року. Заперечено проти твердження позивача у позовній заяві про те, що вказаний шлюб був укладений в терміновому порядку, із використанням виїзної церемонії, без присутності будь-яких свідків та близьких родичів. 30.08.2016 року відповідно до ст. 34 СК України та п. 13 гл. 2 Правил була проведена державна реєстрація шлюбу у Кропивницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у присутності нареченої та нареченого, про що свідчать особисті підписи громадянина ОСОБА_3 та громадянки ОСОБА_2 у актовому записі про шлюб №575 від 30.08.2016 та у Книзі обліку бланків свідоцтв про шлюб за отримання свідоцтва про шлюб. Також відомості щодо державної реєстрації шлюбу громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтверджуються Державним реєстром актів цивільного стану громадян. У разі складання актового запису за межами відділу, у актовому записі проставляється відмітка про те, в якому місці відбулася державна реєстрація шлюбу, з яких причин, на підставі яких документів і обов`язково в присутності свідків. Таким чином, вважає, що позовні вимоги в частині визнання недійсним шлюбу є необґрунтованими, на підставі чого слід відмовити позивачу ОСОБА_1 в заявлених позовних вимогах в частині визнання недійсним шлюбу.

Заслухавши позивача ОСОБА_1 та в її інтересах представника адвоката Клімічева О.О., представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Пушкарьова Д.Є., свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також позивача ОСОБА_1 , як свідка, зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є рідною сестрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який 30 серпня 2016 року у Кіровоградському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області зареєстрував шлюб із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що складено відповідний актовий запис №575 та 30 серпня 2016 року видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

При цьому, також встановлено, що 27 серпня 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали до Кіровоградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області заяву про державну реєстрацію шлюбу, вх. №642-06/05.02-56. Дата державної реєстрації шлюбу була призначена на 28 вересня 2016 року.

30 серпня 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 повторно звернулися до Кіровоградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з заявою за вх. №1286-06/05.02-56, в якій просили скоротити місячний термін та зареєструвати їх шлюб 30.08.2016 року , посилаючись на те, що громадянин ОСОБА_3 тяжко хворий та на підтвердження пред`явили довідку №1068 від 26.08.2016 року, видану комунальним закладом «Кіровоградський обласний онкологічний диспансер», згідно з якою пацієнт ОСОБА_3 , 1976 року народження знаходиться на диспансерному обліку в КЗ "КООД" з діагнозом рак середньо-ампулярного відділу прямої кишки, метастатичне ураження печінки, Т4NxM1. Ст. ІV. Прогресування після курсів хіміотерапії.

30 серпня 2016 року була проведена державна реєстрація шлюбу у Кіровоградському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у присутності нареченої ОСОБА_2 та нареченого ОСОБА_3 , про що свідчать їх особисті підписи у актовому записі про шлюб №575 від 30.08.2016 року та у Книзі обліку бланків свідоцтв про шлюб за отримання свідоцтва про шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим повторно 26 жовтня 2016 року Кіровоградським міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено відповідний актовий запис за № 2449, після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, з 1/2 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Також судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою №1 03 листопада 2016 року заведено спадкову справу №675/2016 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 , копію якої надано Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою №1 на запит суду, при цьому, з заявами про прийняття спадщини за законом звернулися: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (заява від 03.11.2016 року, зареєстрована під №1819) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (заява від 26.01.2017 року, зареєстрована під №69).

Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України), при цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, проданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст.16 ЦК України.

При цьому, враховуючи норми ч.3 ст.13, ст.49 ЦПК України, позивач, який вважає, що його суб`єктивне право порушене, самостійно визначає предмет та підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

Підставу позову складають зазначення фактичних обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та докази, на підтвердження зазначених позивачем обставин.

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись з позовом до суду, на підставі ч.1 ст.40 СК України, просить визнати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 30.08.2016 року у Кіровоградському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №575, - недійсним, як шлюб, зареєстрований без вільної згоди чоловіка, так як в момент його реєстрації, а саме:30.08.2016 року, ОСОБА_3 страждав тяжким психічним розладом в результаті чого не усвідомлював сповна значенн ясвоїх дій і не міг керувати ними, зазначивши як на підстави позову, що відповідач ОСОБА_2 , за відсутності вільної згоди ОСОБА_3 , який на момент укладання шлюбу мав важкий, критичний стан здоров`я та знаходився в тяжкому психологічному стані, та не міг в повній мірі керувати своїми діями та усвідомлювати їх значення, страждаючи тяжким психічним розладом, змусила останнього укласти з нею ( ОСОБА_2 ) шлюб, чим порушила його право на добровільність шлюбу, передбачене ст.24 Сімейного кодексу України, та порушила її (позивача) право на спадкування майна її (позивача) брата за законом, як спадкоємця ІІ-ої черги. У зв`язку з недйсністю шлюбу, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , остання не має права на спадкування майна ОСОБА_3 за законом, як спадкоємець першої черги.

Згідно з п. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною, а також з особою, яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, має наслідки, встановлені статтями 38-40 цього Кодексу (ч.2 ст.24 СК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 28 СК України заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком до будь-якого органу державної реєстрації актів цивільного стану за їхнім вибором. Заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком особисто. Якщо жінка і (або) чоловік не можуть через поважні причини особисто подати заяву про реєстрацію шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену, можуть подати їх представники. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені.

Статтею 32 СК України визначено, що шлюб реєструється після спливу одного місяця від дня подання особами заяви про реєстрацію шлюбу. За наявності поважних причин керівник органу державної реєстрації актів цивільного стану дозволяє реєстрацію шлюбу до спливу цього строку. У разі вагітності нареченої, народження нею дитини, а також якщо є безпосередня загроза для життя нареченої або нареченого, шлюб реєструється у день подання відповідної заяви або у будь-який інший день за бажанням наречених протягом одного місяця.

Частиною 1 ст. 33 СК України визначено, що шлюб реєструється у приміщенні органу державної реєстрації актів цивільного стану.

За заявою наречених реєстрація шлюбу може відбутися за місцем їхнього проживання, за місцем надання стаціонарної медичної допомоги або в іншому місці, якщо вони не можуть з поважних причин прибути до органу державної реєстрації актів цивільного стану ( ч. 2 ст. 33 СК України).

Згідно з ч. 1 ст. 34 СК України присутність нареченої та нареченого в момент реєстрації їхнього шлюбу є обов`язковою.

Відповідно до ст. 38 СК України підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24-26 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка.

Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства.

Статтею 42 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена.

Тобто, навіть якщо спадкоємці не входять до кола родичів, яким надано право звернення до суду для визнання шлюбу недійсним, вони мають право звернутися як особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією шлюбу, оскільки через укладення такого шлюбу вони не отримають належну їм частку спадщини.

Відповідно до п. 13 постанови №11 від 21 грудня 2007 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, у разі його фіктивності (ст. 40 СК України).

Згідно з ч. 1 ст. 43 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу, смерть дружини або чоловіка не є перешкодою для визнання шлюбу недійсним.

Згідно з п. 3 Розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року відділи державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно з п. 6 Розділу І зазначених Правил про факт державної реєстрації акту цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видаються відповідні свідоцтва про народження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть на бланках, виготовлених за зразками та їх описами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2010 № 1025 "Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану".

Відповідно до п. 14 Глави 2 Розділу ІІІ Правил державна реєстрація шлюбу проводиться у приміщенні органу державної реєстрації актів цивільного стану.

За заявою наречених державна реєстрація шлюбу може проводитися за місцем їх проживання, за місцем надання стаціонарної медичної допомоги або в іншому місці, якщо вони не можуть з поважної причини прибути до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

У цих випадках наявність поважної причини необхідно підтвердити документально.

Про державну реєстрацію шлюбу в лікарні, удома або в іншому відповідному місці, а також про документ, що підтверджує наявність поважної причини, зазначається в графі "Для відміток" актового запису про шлюб.

Зі змісту свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 30 серпня 2016 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровано у Кіровоградському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом (ч. 2 ст. 116 ЦПК України).

Частиною 1 статті 103 ЦПК України встановлено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Під час судового розгляду справи ухвалою суду від 28 листопада 2019 року за клопотанням позивача була призначена посмертна судово-психіатрична експертиза для встановлення тих обставин, чи мав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , з урахуванням індивідуально-психологічних властивостей, а також поставленому йому діагнозу: рак середньо-ампулярного відділу прямої кишки ст. 4 Т4N х М1, мтс в печінку, кл. гр2, психічне захворювання, яке могло призвести до неможливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, станом на 30 серпня 2016 року, та чи міг ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час реєстрації шлюбу 30 серпня 2016 року, усвідомлювати значення своїх дій, надавати їм належну оцінку та керувати ними.

При цьому, оплату за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 , якій роз`яснено положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі, і, зокрема, дій, без здійснення яких провести експертизу неможливо. Однак, оплата за проведення посмертної судово-психіатричної експертизи позивачем проведена не була, у зв`язку з чим експертиза експертною установою проведена не була, та провадження у справі було відновлено.

Поряд з цим, з досліджених судом письмових доказів встановлено, що за інформацією комунального закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» від 24.05.2017 року вих. №1405/10, - гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на диспансерному обліку не перебував та за медичною допомогою до закладу не звертався.

За інформацією комунального закладу «Кіровоградськиий обласний онкологічний диспансер» від 09.03.2017 року вих. №333 пацієнт ОСОБА_3 , 1976 року народження в КЗ «Кіровоградськиий обласний онкологічний диспансер» проходив лікування, та отримував курси хіміотерапії з 07 грудня 2015 року, останній курс завершено 01 квітня 2016 року. На час проведення лікування абсолютних протипоказань до проведення хіміотерапії, в тому числі, психічних порушень, - виявлено не було.

З довідки КЗ «Кіровоградський обласний онкологічний диспансер» від 29.08.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 обстежений, та йому встановлено діагноз: С20, Сr середньо-ампулярного відділу прямої кишки ст. 4 Т4N х М1, мтс в печінку, станом на 29.08.2016 року опіоїдні анальгетики в КООД не призначалися через відсутність больового синдрому.

Крім того, допитані в судовому засіданні за клопотанням як позивача, так і відповідача свідки пояснили, зокрема, свідок ОСОБА_7 повідомив суду, що працює в комунальному закладі «Кіровоградський обласний онкологічний диспансер», хіміотерапевтичне відділення, та з 2008 року працює лікаремонкологом. Вказав, що відповідача ОСОБА_13 знає, враховуючи те, що лікував ОСОБА_3 , який у нього почав лікуватися з того часу, як йому ( ОСОБА_3 ) було встановлено діагноз рак прямої кишки. ОСОБА_3 завжди приходив в лікарню разом із ОСОБА_2 , та в її присутності обговорювалися всі моменти лікування. Він (свідок) завжди сприймав ОСОБА_14 , як дружину пацієнта ОСОБА_15 . Першу хіміотерапію ОСОБА_3 було проведено у 2015 році. Пояснив, що протягом всього періоду лікування ОСОБА_16 не викликав у нього підозри стосовно його інтелектуального чи психічного стану, і в нього не було жодних приводів, щоб ОСОБА_15 запропонувати консультацію психіатра. ОСОБА_15 завжди нормально висловлював свої скарги при оглядах і на рекомендації, які він (свідок) йому надавав стосовно обстеження та лікування, реагував адекватно. Пояснив, що довідка від 26.08.2016 року №1068 про те, що пацієнт ОСОБА_3 знаходиться на диспансерному обліку в КЗ «КООД» з діагнозом рак середньо-ампулярного відділу прямої кишки, метастатичне ураження печінки, Т4NxM1. Ст. ІV, прогресування після курсів хіміотерапіїта довідка від 29.08.2016 року про те, що ОСОБА_3 станом на 29.08.2016 року опіоїдні анальгетики в КООД не призначалися через відсутність больового синдрому підписані ним (свідком) та мають його печатку. Вказані довідки були видані на прохання пацієнта та ОСОБА_14 , які йому (свідку) повідомили про те, що офіційно хочуть укласти шлюб. При цьому, ніякого тиску ОСОБА_14 на ОСОБА_15 не чинила. Зазначив, що у пацієнта ОСОБА_17 почала прогресувати хвороба (наростала інтоксикація, з`являлася задишка, втрата ваги тіла, тахікардія), тому з квітня 2016 року пацієнту було рекомендоване паліативне лікування за місцем проживання. Вказав, що, на його думку, онкологічне захворювання з усіма його ускладненнями не впливає на психіку людини.

Свідок ОСОБА_6 повідомив суду, що він працює лікарем-інфекціоністом І-го та ІІ-го відділення комунального закладу «Центральна міська лікарня м. Кіровограда» стаціонар №1. Вказав, що знає позивача ОСОБА_1 , яка являється дружиною його (свідка) рідного молодшого брата, та знає відповідача ОСОБА_2 , яка з 2004 року перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_3 , та вони проживали у квартирі ОСОБА_2 . Пояснив, що за три тижні до смерті ОСОБА_3 , останній уклав шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , про що він (свідок) дізнався після смерті ОСОБА_3 . Вказав, що останній рік свого життя ОСОБА_15 дуже хворів, у нього мати та батько померли через онкозахворювання, та після смерті родичів ОСОБА_15 став замикатися у собі. У листопаді 2015 року ОСОБА_15 дізнався про те, що має онкологічне захворювання рак прямої кишки. Останній раз він (свідок) бачив ОСОБА_15 у червні 2016 року, який приїздив до нього (свідка) у лікарню з метою ставити йому ( ОСОБА_15 ) крапельниці після курсу хіміотерапії, при цьому ОСОБА_15 мав дуже хворобливий вигляд - був худий, блідий, мав інтоксикацію та серцеву недостатність. Пояснив, що, на його думку, на момент укладення шлюбу, 30.08.2016 року ОСОБА_3 в повній мірі не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, так як інтоксикація організму впливає на головний мозок. Зауважив, що він не є спеціалістом в області психіатрії. Крім того, зазначив, що за життя, ОСОБА_3 не піднімав питання та не ділився з ним про намір одружитися з ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_1 , яка є позивачем у справі, та яка, за її згодою, приведена судом до присяги свідка та допитана судом в якості свідка, пояснила, що вона є рідною сестрою ОСОБА_3 . Відповідача ОСОБА_2 знає з 2005 року. Коли у листопаді 2015 року з братом дізналися про його хворобу, вона (свідок) на той момент була єдиною близькою людиною та першою надала брату матеріальну допомогу. Брат став на облік в онкодиспансері. Спочатку він пройшов три курси хіміотерапії (експериментальні, безкоштовні), після яких почував себе краще. Після чого необхідно було пройти ще три курси хіміотерапії, які потрібно було оплачувати самостійно, в чому вона братові допомагала, також допомагали і друзі. Після того як брат пройшов ці три курси хіміотерапії він став погано себе почувати, майже кожного дня у нього була температура, з`явились задишка та кашель. У квітні 2016 року, після здачі аналізів, лікар повідомив, що у подальшому проведенні хіміотерапії не має сенсу, оскільки метастази пішли у печінку, після чого брату було встановлено І-шу групу інвалідності. Коли брат зрозумів, що подальшого лікування не буде, в нього з`явилася депресія, він замкнувся в собі, перестав спілкуватися з друзями, мав безсоння, приймав снодійні ліки. Крім того, у 2015 році помер їхній двоюрідний брат, у 2013 році померла їх мати, у 2014 року помер їх батько, та всі вони померли від раку, що також негативно впливало на емоційний стан її (свідка) брата. У липні 2016 року вона разом з сім`єю вивозили брата на природу, та вже тоді він почував себе погано, - мав набряклі ноги, здуття живота, у нього випадало волосся та він втратив вагу, та брат вже нічого не хотів, ні чим не цікавився, майже весь час проводив у ліжку, у нього температура піднімалася навіть до 40 градусів. Вона (свідок) кожного тижня провідувала брата, давала йому кошти на харчування в розмірі 2 500 грн. на тиждень. З огляду на зазначене, для неї було дуже дивним та підозрілим те, що 30.08.2016 року брат зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 , про який (шлюб) вона дізналася від інших людей на похоронах брата, в той час як з братом вони були досить близькими та нічого один від одного не приховували. Крім того, вказала, що брат проживав у ОСОБА_2 останніх років 5-6, і їй не зрозуміло, чому він раніше не зареєстрував шлюб з відповідачем, а зареєстрував шлюб лише 30.08.2016 року, в той період, коли його взагалі нічого не цікавило та коли він мав пригнічений стан. Окрім того, вже після того, як брат дізався про свою хворобу, у грудні 2015 року він відмічав свій день народження, на якому була присутня і вона (свідок), однак про намір одружитися брат не висловлювався, у зв`язку з чим, вважає, що її брат ОСОБА_3 під час реєстрації шлюбу 30.08.2016 року з відповідачем ОСОБА_2 не розумів, що він підписує, а вона ( ОСОБА_2 ) мала корисливу мету отримати квартиру.

Свідок ОСОБА_18 повідомила суду, що знає позивача ОСОБА_1 , вказала, що вони дружать сім`ями, ОСОБА_17 знає років 17, він являвся однокласником її (свідка) чоловіка, та крещенним батьком її (свідка) сина. Коли ОСОБА_15 захворів, всі його фінансово та морально підтримували. Сестра ОСОБА_1 фінансово допомагала, брала кредит на його лікування, їздила разом з ОСОБА_15 до м. Київ. Вказала, що на дні народженні у ОСОБА_15 у грудні 2015 року, ніяких розмов з приводу реєстрації шлюбу з ОСОБА_19 не було, і взагалі коли тема будь-коли заходила про шлюб, ОСОБА_15 про це не хотів розмовляти. Уже в липні 2016 року стан здоров`я та психічний стан ОСОБА_15 погіршився, він не хотів ні з ким спілкуватися по телефону, замкнувся. Вона (свідок) лише після похорон ОСОБА_15 дізналася про те, що він зареєстрував шлюб з ОСОБА_20 , та дуже здивувалася, адже за життя у ОСОБА_15 розмов про реєстрацію шлюбу ніколи не було. Вважає, що рішення з приводу реєстрації шлюбу це одноособове рішення лише ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що позивач ОСОБА_1 є його дружиною. Вказав, що ОСОБА_16 проживав за адресою: АДРЕСА_2 , до моменту смерті, про що є відповідна довідка. У нього (свідка) з ОСОБА_3 були довірчі відносини, майже родинні, вони постійно спілкувалися. З відповідачем ОСОБА_2 він (свідок) знайомий з 2002 року, працювали разом до 2017 року на підприємстві «Кіровоградські магістральні електричні мережі». ОСОБА_2 має доньку від першого шлюбу ОСОБА_21 , проживала разом з нею по АДРЕСА_4 ОСОБА_15 познайомився з ОСОБА_20 на морі у 2004 році. Про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вели спільне господарство йому нічого не відомо. Знає, що у ОСОБА_17 був автомобіль марки «Пежо» та половина квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Батьки ОСОБА_15 померли у 2013 році та 2014 році відповідно,і саме він ( ОСОБА_22 ) був останнім близьким родичем (рідним братом) його (свідка) дружини позивача по справі ОСОБА_1 , та тому він (свідок) та його сім`я докладали максимум зусиль для того, щоб підтримати ОСОБА_15 та продовжити йому життя, так як він мав онкозахворювання рак прямої кишки, 4 ст., прогноз був невтішним та по прогнозам лікарів термін його життя був дуже коротким. Він (свідок) спілкувався практично з усіма лікарями, у яких спостерігався та лікувався ОСОБА_15 , а саме: з лікарем ОСОБА_23 , у першій поліклініці ОСОБА_15 перебував на обліку, він (свідок) також спілкувався з хірургом, з дільничним терапевтом. На прохання ОСОБА_15 , він відвозив лікарняний на його роботу, де він працював у приватній автомайстерні автослюсарем, знав співробітників, крім того, у грудні 2015 року він возив ОСОБА_15 до м. Києва для підтвердження діагнозу. Зазначив, що ОСОБА_15 було призначено шість курсів хіміотерапії, які проводив лікар ОСОБА_23 , з яких лише три були безкоштовні, та платний курс хіміотерапії коштував дорого, приблизно 55 тис. грн., тому він (свідок) запропонував продати автомобіль, який належав ОСОБА_15 , однак ОСОБА_2 була категорично проти, аргументуючи це тим, що ОСОБА_15 повинен користуватися автомобілем і він йому потрібен, хоча ОСОБА_15 міг їздити і на його (свідка) автомобілі, крім того, він і сам возив ОСОБА_15 . Також у березні 2016 року він допомагав ОСОБА_15 оформляти інвалідність І-ої групи пожиттєво. Крім того, в березні 2016 року, коли ОСОБА_15 робили томографію головного мозку, він звернувся до нього (свідка) з проханням уточнити через його (свідка) брата, до кого із невропатологів можна звернутися за консультацією. Брат порадив міського невропатолога, та він (свідок) їздив до нього розмовляв, домовлявся за ОСОБА_15 , однак чи потрапив ОСОБА_15 до нього (невропатолога) на прийом йому (свідку) не відомо. Зазначив, що після того, як ОСОБА_15 провели хіміотерапію, у нього погіршився стан здоров`я,- була підвищена температура тіла, з`явилася тахікардія, кашель, пропав апетит, мав безсоння, приймав ліки, став дратівливим та замкнувся в собі. Свідок також зазначив, що, крім матеріальної допомоги зі сторони його (свідка) сім`ї, родичів ОСОБА_15 та його знайомих, підтримували ОСОБА_15 також морально. Так, у липні 2016 році він (свідок) брав ОСОБА_15 до м. Новоархангальська, коли завозив доньку до літнього табору « ІНФОРМАЦІЯ_9 », оскільки ОСОБА_15 весь час знаходився дома та нікуди не виходив, та за час поїздки вони дуже часто зупинялись, так як у ОСОБА_15 були позиви в туалет (кожні півгодини вони зупинялись), він був слабий, коли виходив з автомобіля, йому без додаткової допомоги важко було обійтися. Вказав, що 12.08.2016 року він останній раз бачив ОСОБА_15 , при цьому телефонував йому кожного дня. В кінці липня серпні 2016 року ОСОБА_15 замкнувся в собі, зрозумівши, що ні про яке лікування в подальшому мова йти не може, - морально зламався. Зазначив, що на момент хвороби ОСОБА_16 знаходиться у ОСОБА_2 , був лежачим, по квартирі практично не ходив. 02.09.2021 року він (свідок) разом з дружиною і сином приїхали до ОСОБА_2 , яка сина та дружину в квартиру впустила, а перед ним закрила двері, нічого не пояснюючи. 21.09.2016 року його (свідка) дружина останній раз бачила ОСОБА_15 живим. Про те, що ОСОБА_14 та ОСОБА_15 зареєстрували шлюб дізнався на похоронах останнього, і для нього (свідка) це було шоком, оскільки він сумнівається, що ОСОБА_15 сам фізично міг дістатися до ЗАГСу, оскільки він не міг ходити по квартирі, був фізично та морально слабим. Вважає, що шлюб був зареєстрований під психологічним та моральним тиском ОСОБА_2 , так як за життя, коли ОСОБА_15 був здоровим, то він (свідок) жодного разу не чув аби ОСОБА_15 виявляв бажання укласти шлюб з ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що знає відповідача ОСОБА_2 , з якою є подругами, працювала разом з нею в період з 1999 року по 2017 рік на підприємстві «Кіровоградські магістральні електричні мережі». Вказала, що була присутньою під час знайомства ОСОБА_2 та ОСОБА_17 , яке відбулося у 2004 році на морі. Через не тривалий проміжок часу, можливо через тижні два ОСОБА_15 переїхав проживати до ОСОБА_2 , і вони проживали разом як сім`я. Сім`я ОСОБА_2 дружить з її (свідка) сім`єю, вони спілкувалися, ходили один до одного в гості на дні народження. Після того, як ОСОБА_15 захворів, вони з ОСОБА_2 їздили до м. Києва на консультацію, та почали лікування в онкодиспансері. ОСОБА_2 їй говорила про те, що ОСОБА_15 хоче офіційно укласти з нею (відповідачем) шлюб, потім вона (свідок) дізналася, що ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 . Вказала, що між розмовою про шлюб та реєстрацією шлюбу минуло приблизно два місяці. Зі слів ОСОБА_2 вона (свідок) знає, що з того моменту як ОСОБА_15 захворів, він хотім менше спілкуватися та зустрічатися з друзями і знайомими, та хотів більше часу приділити рідним йому людям.

Свідок ОСОБА_12 повідомила суду, що вона являється троюрідною сестрою відповідача ОСОБА_2 . Вказала, що ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 проживали однією сім`єю років НОМЕР_4 , вели спільне господарство, проживали у квартирі по АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_19 . Їй (свідку), зі слів ОСОБА_17 та ОСОБА_24 , відомо про те, що коли ОСОБА_15 захворів, ОСОБА_14 лікувала його за власні кошти, оскільки ОСОБА_15 останнім часом не працював. Про те, що ОСОБА_15 та ОСОБА_14 зареєстрували шлюб дізналася за два тижні до смерті ОСОБА_15 , коли його провідувала. В той час, коли вона (свідок) зі своїм чоловіком приїздили до ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у гості, на той момент коли останній вже хворів, він ( ОСОБА_15 ) був в адекватному стані. Вказала, що не думає, що шлюб ОСОБА_15 уклав під тиском ОСОБА_14 , оскільки шлюб вони планували зареєструвати ще раніше.

Свідок ОСОБА_11 повідомила суду, що відповідач ОСОБА_2 є її сусідкою на одному поверсі, та є її колишньою студенткою. За адресою по АДРЕСА_1 відповідач проживає близько 12-15 років. З 2004 року ОСОБА_16 та ОСОБА_25 стали жити разом, як сім`я, у квартирі, що належить останній. Разом з донькою ОСОБА_14 вони жили дружньо, як одна сім`я, ніколи не сварилися. Після того як ОСОБА_14 та ОСОБА_15 дізналися про хворобу, ОСОБА_14 возила ОСОБА_15 на лікування, до них додому приїжджали лікарі. ОСОБА_15 помер від онкозахворювання. Знає, що ОСОБА_14 та ОСОБА_15 зареєстрували шлюб, вже коли останній хворів, при цьому, сам ОСОБА_15 , коли вона (свідок) зустріла його у під`їзді, говорив про те, що хоче зареєструвати шлюб з ОСОБА_14 , та хоче все зробити у своєму житті правильно. З ОСОБА_15 вона (свідок) спілкувалася після того, як був зареєстрований шлюб, пояснила, що фізично ОСОБА_15 змінився, оскільки хворів, розумово, - не змінився, він був при ясному розумі. Вважає, що ОСОБА_15 зареєстрував шлюб не під тиском, оскільки це була його ініціатива щодо реєстрації шлюбу з ОСОБА_14 , так як він ( ОСОБА_15 ) дуже любив ОСОБА_14 .

З огляду на зазначене, та враховуючи, що оплату за проведення посмертної судово-психіатричної експертизи, призначеної ухвалою суду від 28.11.2019 року, з метою встановлення тих обставин, чи мав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 психічне захворювання, яке могло призвести до неможливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, станом на 30 серпня 2016 року, та чи міг ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час реєстрації шлюбу 30 серпня 2016 року, усвідомлювати значення своїх дій, надавати їм належну оцінку та керувати ними, позивачем ОСОБА_1 проведено не було, при чому судом позивачу було роз`яснено положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі, і, зокрема, дій, без здійснення яких провести експертизу неможливо, а так само висновку посмертної судово-психіатричної експертизи, проведеної з власної ініціативи, суду також позивач не надала, і будь-якими іншими засобами доказування, в т.ч. і показами зазначених вище свідків, психічний стан померлого ОСОБА_3 на момент укладення шлюбу відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України підтверджений бути не може, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання недійсним шлюбу, який зареєстрований 30.08.2016 року Кіровоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис за №575,позивачем ОСОБА_1 належним чином шляхом подання суду належних та допустимих доказів не доведені, і, отже, обов`язок доказування, покладений на позивача згідно вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, нею не виконано.

На підставі вищевикладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову позивачу ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про визнання шлюбу недійсним з підстав їх недоведеності.

Крім того, позивач ОСОБА_1 просить усунути ОСОБА_2 від права спадкування за законом, як спадкоємця першої черги після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та в обґрунтування заявлених вимог в цій частині позивач зазначила про недійсність шлюбу, укладеного 30 серпня 2016 року між відповідачем ОСОБА_2 та спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Не мають права на спадкування за законом одна після одної особи, шлюб між якими є недійсним або визнаний таким за рішенням суду (ч. 4 ст. 1224 ЦК України).

Однак, враховуючи, що оскільки вимоги позивача ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування за законом є похідними від позовних вимог про визнання шлюбу недійсним, у задоволення яких судом відмовлено, тому вони задоволенню не підлягають.

За встановлених вище обставин суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_24 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Кропивницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) про визнання шлюбу недійсним та усунення особи від права на спадкування в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати по справі, понесені позивачем, враховуючи, що позивачу в задоволенні позовних вимог відмовлено, слід залишити по фактично понесеним позивачем.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст.4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_24 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Кропивницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) про визнання недійсним шлюбу, який зареєстрований 30.08.2016 року Кіровоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис за №575, та про усунення ОСОБА_24 від права на спадкування майна ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за законом, як спадкоємця першої черги, що відкрилася після смерті ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , - залишити без задоволення.

Судові витрати по справі, понесені позивачем, - залишити по фактично понесеним.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова