Справа № 174/453/21
п/с № 2/174/266/2021
07 жовтня 2021 року м. Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі :
головуючого судді - Ілюшик І.А.,
за участю: секретаря - Бальвас К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в порядку усунення перешкод в здійсненні права власності на житло, третя особа: ОСОБА_3 , виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, -
Позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в порядку усунення перешкод в здійсненні права власності на житло, третя особа: ОСОБА_3 , виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області.
В обґрунтування позову зазначає, що відповідач є сином позивачки, який зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 . Зазначена вище квартира належить ОСОБА_1 та її братові - ОСОБА_3 , який є третьою особою по справі, на підставі свідоцтва про право спадщину за законом від 01.09.2006 року. На цей час, в зазначеній вище квартирі зареєстрований лише відповідач, фактично в цій квартирі ніхто не проживає.
Відповідач, хоч і зареєстрований у зазначеній вище квартирі, але більше одного року цим житлом не користується без поважної на те причини, належних йому особистих речей в цьому житлі немає, в інший спосіб будь-якого інтересу до цього житла відповідач не проявляв та не проявляє, мети проживати в цій квартирі не мав та не має.
Будь-яких угод щодо користування відповідачем зазначеним вище житлом, між нею, іншим співвласником житла та відповідачем не укладалось. Оскільки квартира належить їй та третій особі - ОСОБА_3 , а відповідач в ній не проживає та нею не користується вже більше одного року, вважає, що відповідач втратив право користування цим житлом.
На цей час, реєстрація відповідача в зазначеному вище житлі, порушує її права та інтереси, а також права та інтереси іншого співвласника житла, оскільки на зареєстрованих у житловому приміщенні осіб нараховуються комунальні послуги з утримання будинку, зняття відповідача з реєстраційного обліку із згаданого вище житла, в інший спосіб є неможливим, що й змушує її звертатися з цим позовом до суду за захистом свого права спільної часткової власності з іншим співвласником на зазначену вище квартиру, оскільки відповідач добровільно знятись з реєстраційного обліку із згаданої вище квартири не бажає без поважних на те причин.
Ухвалою від 28.07.2021 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов з доказами його обґрунтування. Копію ухвали та копію позовної заяви із додатками було надіслано відповідачу.
У визначений в ухвалі строк відповідачем відзив не подано.
Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник надав суду заяву, якою просив задовольнити позовні вимоги, розглянути справу у їх відсутність, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим, але в судове засідання не з`явився, заяв, клопотаня, відзиву до суду не надав.
Третя особа (співвласник) про день, час та місце судового розглду повідомлений належним чином.
Представник третьої особи виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, подав заяву в якій просив справу розглядати без його участі, вирішити справу на розсуд суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду, у зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання, суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши в сукупності надані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Так судом встановлено, що копією витягу про реєстрацію права власності на житло від 18.09.2006 року позивачка є співвласником квартири АДРЕСА_1 , - 1/2 частка, інша 1/2 частка зазначеної вище квартири надежить ОСОБА_3 . Право власності на зазначену вище квартиру було зареєстровано КП «БТІ м. Вільногірська» в реєстровій книзі за 2, номер запису 538 (а.с. 9-10).
Згідно копії свідоцтва про шлюб позивачка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с. 13).
На даний час, у спірній квартирі, відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб № 2182 від 08.07.2021 року, виданого відділом реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради, зареєстрований відповідач ОСОБА_2 (а.с. 11).
Факт того, що відповідач не проживає за адресою: квартира АДРЕСА_1 , підтверджується актом від 08.07.2021 року №332, складеним депутатом Вільногірської міської ради Лазніковим О.М. в присутності свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с. 12).
У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною 1 статті 383 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Частина 2 ст. 405 ЦК України передбачає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Приписами ст. 317 ЦК України унормовано, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Разом з цим, згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає суду підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
У відповідності до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Як випливає із зазначеної норми закону, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно при позбавлення права власності на житлове приміщення, позбавленні права користування житловим приміщенням, визнанні особи безвісно відсутньою, оголошенні фізичної особи померлою.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16.11.2016р. у справі №6-709цс16, в якій Суд прийшов до висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-якій час.
Як зазначає у своєму позові позивач, наявність реєстрації відповідача у належній їй на праві власності квартирі, заважає їй вільно розпоряджатися своєю власністю, а саме, своєю часткою у праві спільній частковій власності на квартиру.
Таким чином, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми чинного законодавства, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення в порядку усунення перешкод в здійсненні права власності на житло є обґрунтованими, підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі.
Судові витрати віднести на рахунок позивача за її клопотанням.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 76, 81, 263, 265, 280-283, 289 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в порядку усунення перешкод в здійсненні права власності на житло, третя особа: ОСОБА_3 , виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області - задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким що втратив своє право користування житлом, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 .
Судові витрати віднести на рахунок позивача.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Вільногірського міського суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.
Суддя Вільногірського міського суду
Дніпропетровської області І.А.Ілюшик