ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 658/1615/21 Головуючий в І інстанції: Под`ячева І.Д.
Номер провадження: 22-ц/819/1576/21 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кузнєцової О.А.,

Орловської Н.В.

секретар Давиденко І.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Каховський завод електрозварювального устаткування" на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 08 червня 2021 року, у складі судді Под`ячевої І.Д., у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Каховський завод електрозварювального устаткування" про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И В :

20 травня 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Каховський завод електрозварювального устаткування", в якому просила:

--- стягнути з відповідача на свою користь заборгованість із заробітної плати та інших виплат за період з 01.09.2020 року по 22.03.2021 року;

--- стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.03.2021 року по день фактичного розрахунку.

Позов обґрунтований наступним.

Вона (позивачка) працювала на підприємстві з 2012 року по 22 березня 2021 року. Звільнилась за угодою сторін, однак під час звільнення підприємство не здійснило повний розрахунок із нею та не виплатило заробітну плату.

Оскільки відповідачем допущено порушення порядку розрахунку після звільнення, просить задовольнити позов.

Представник відповідача подав заяву до суду першої інстанції про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що підприємство позов визнає в межах наданої до суду довідки 18/430 від 19 квітня 2021 року (заборгованість відповідача перед позивачкою по заробітній платі при звільненні становить 128050,00 грн).

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 08 червня 2021 року позов було задоволено частково. Суд вирішив:

--- стягнути з відповідача на користь позивачки заробітну плату у сумі 128050 грн;

--- стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час затримки заробітної плати за період з 22 березня 2021 року по день винесення рішення, виходячи з середньоденного розміру заробітної плати на рівні 1031,88 грн;

--- в іншій частині відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалюючи своє рішення, суд першої інстанції виходив з того, що на дату звільнення й станом на момент розгляду справи борг підприємства перед позивачкою зі сплати заробітної плати складав 128050 грн, що підтверджується довідкою від 19 квітня 2021 року № 18/430, та що спору щодо належних звільненому працівникові сум між сторонами не має. Також суд виходив з того, що позивачка має право на виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку (дата судового рішення), виходячи з середньоденного розміру заробітної плати на рівні 1031,88 грн відповідно до наданого розрахунку.

Додатковим рішенням від 13 серпня 2021 року суд ухвалив стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час затримки заробітної плати за період з 22.03.2021 року по день винесення рішення, виходячи з середньоденного розміру заробітної плати на рівні 1031,88 грн, що дорівнює 55721,52 грн.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в рішенні не було зазначено конкретну суму стягнення середнього заробітку за час затримки заробітної плати, а тому з урахуванням кількості днів (54) за період з 22.03.2021 року по 08.06.2021 року сума, яка підлягає стягненню, складає 55721,52 грн (1031,88 грн х 54).

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду першої інстанції від 08.06.2021 року скасувати й ухвалити нове рішення, яким зобов`язати позивача сплатити судовий збір щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за затримку розрахунку в розмірі, визначеному законодавством. При цьому послався на порушення норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема зазначив, що суд не звернув увагу на те, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні ст.2 Закону України "Про оплату праці", тобто він не входить до структури заробітної плати, а тому пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях. Отже, за вимогою про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку позивач повинен був сплатити судовий збір, чого він не зробив.

Отже, рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині невирішення судом питання щодо сплати судового збору за вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та не оскаржується в частині стягнення з відповідача на користь позивачки заробітної плати у сумі 128050 грн та середнього заробітку за час затримки заробітної плати за період з 22 березня 2021 року по день винесення рішення, виходячи з середньоденного розміру заробітної плати на рівні 1031,88 грн.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Згідно копії трудової книжки позивачка ОСОБА_1 працювала у відповідача ПрАТ "КЗЕСУ" з 2012 року по 22 березня 2021 року (а.с.7-8).

Відповідно до копії наказу про звільнення від 22.03.2021 року позивачку, в.о. начальника фінансового відділу, було звільнено за угодою сторін з 22 березня 2021 року (а.с.9).

На дату звільнення борг підприємства перед позивачкою зі сплати заробітної плати складав 128 050,00 грн, що підтверджується виданою відповідачем довідкою від 19 квітня 2021 року № 18/430 (а.с.11).

Станом на момент розгляду справи з позивачкою не проведено повного розрахунку по заробітній платі,сума боргу підприємства перед позивачкою не змінилась, спору щодо цього немає.

На підтвердження розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідачем надано Довідку від 19.04.2021 року № 18/429, згідно якої середньоденний розмір заробітної плати позивачки складає 1031,88 грн (а.с.10).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позовної заяви позивачкою не було сплачено судовий збір за вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки заробітної плати у визначеному законом розмірі. При цьому за вказаною вимогою судовий збір мав бути сплачений.

Встановлюючи розмір судового збору, який мав бути сплачений за вказаною вимогою, суд апеляційної інстанції виходить з підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", і вважає, що його розмір складає 1362,00 грн (150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а саме 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 150% х 0,4 х 2270,00 грн).

При обчисленні судового збору апеляційний суд враховував додаткове рішення суду, відповідно до якого визначено розмір середнього заробітку за час затримки заробітної плати в 55721,52 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги по суті задоволено повністю, то судовий збір у розмірі 1362,00 грн за вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином, рішення суду першої інстанції, відповідно до п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, слід змінити, вирішити питання щодо розподілу судових витрат, стягнувши з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1362,00 грн. Відповідно апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Каховський завод електрозварювального устаткування" задовольнити частково.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 08 червня 2021 рокузмінити.

Вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Каховський завод електрозварювального устаткування" на користь держави судовий збір у розмірі 1362,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 21 вересня 2021 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.А. Кузнєцова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська