Справа № 426/1193/21
РІШЕННЯ

іменем України

23 вересня 2021 року м. Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Бабічевої Л.П.,

за участю секретаря судового засідання -Діброви А.О.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Пономаренко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сватове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Пономаренко Н.М., звернулася до суду з заявою про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні.

В обґрунтування вимог заявник послалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_2 помер. За життя чоловік заявниці перебував на обліку у Білокуракинському об`єднаному управлінні ПФУ Луганської області, де отримував пенсію. Розмір доходу чоловіка значно перевищував розмір її щомісячного доходу. Після смерті чоловіка заявниця звернулася до Білокуракинського об`єднаного управління ПФУ Луганської області з питання оформлення пенсії по втраті годувальника. Марківським об`єднаним управлінням ПФУ Луганської області заявниці ОСОБА_1 було відмовлено у переході на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, оскільки нею не підтверджений факт постійного проживання з померлим чоловіком.

Без встановлення факту того, що заявник постійно проживала з чоловіком та перебувала на його утриманні, заявник не може реалізувати своє право на призначення пенсії, а тому просить встановити факт постійного проживання разом з чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , та перебування на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 13 квітня 2021 року було відкрито провадження у справі та вирішено питання про витребування доказів.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 29 липня 2021 року за клопотанням представника заявника - адвоката Пономаренко Н.М., заінтересовану особу - Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області було замінено на заінтересовану особу - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 просила задовольнити заяву, надала пояснення аналогічні викладеним в заяві. Також пояснила, що чоловік помер у м.Сватове в той час, коли вони знаходились в гостях у доньки, яка проживає у м.Сватове. З чоловіком вони постійно проживали у м.Ровеньки Луганської області.

У судовому засіданні представник заявника - адвокат Пономаренко Н.М. підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а.с. 92-94).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає повному задоволенню з таких підстав.

Так, судом встановлено, що з 10 червня 1978 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 10 червня 1978 року (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік заявниці - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 12 лютого 2021 року (а.с.12).

На момент смерті чоловіка заявниці було 62 роки.

Після смерті чоловіка, заявниця ОСОБА_1 звернулася із заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (а.с. 23).

Однак, Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області відмовило заявнику у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника, оскільки заявником не подані відповідні документи на підтвердження факту перебування на утриманні померлого та рекомендовано встановити такий факт у судовому порядку (а.с. 24).

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

У п. 1 ч. 2 ст. 36 вищезазначеного Закону зазначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 36 цього Закону до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони, одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

На підставі ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

З копії домової книги вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19).

З акту про фактичне проживання з померлою особою на день її смерті від 19 березня 2021 року, виданого органом, що знаходиться на території м. Ровеньки Луганської області, вбачається, що з померлим ОСОБА_2 на день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , проживала ОСОБА_1 (а.с. 17).

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Таким чином, акт про фактичне проживання з померлою особою на день її смерті № 13 від 19 березня 2021 року, виданий органом, що знаходиться на території м. Ровеньки Луганської області, не створює правових наслідків, але в той же час він містить фактичні дані відповідно до ст. 76 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника.

Чоловік заявниці отримував пенсію за віком у розмірі 13181,70 грн. на місяць, а загальна сума пенсії за період з лютого 2016 року по лютий 2021 року склала 553407,70 грн., що підтверджується довідкою Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 19.04.2021 року (а.с. 40-42).

Розмір пенсії заявниці ОСОБА_1 з січня 2020 року по квітень 2020 року склав по 2154,60 грн. щомісяця, з травня 2020 року по червень 2020 року - 2380,79 грн., з липня 2020 року по листопад 2020 року - 2385,23 грн., за грудень 2020 року - 2388,65 грн., а всього сума пенсії за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 склала 27694,78 грн., що підтверджується довідкою Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 31.03.2021 року (а.с. 15).

Інші доходи у заявниці відсутні, що підтверджено відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків (а.с. 16).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона є свахою заявниці ОСОБА_1 та підтвердила те, що заявниця проживала з померлим чоловіком однією сім`єю протягом 21 року в АДРЕСА_2 , вони вели спільне господарство. За життя померлий отримував більшу за розміром пенсію, ніж заявниця. Чоловік заявниці помер взимку 2021 року в м. Сватове, його поховали в м. Ровеньки

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що заявниця є його тещею, а його тесть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Сватове. З 2000 року, після одруження з донькою заявниці, він знає подружжя ОСОБА_5 . Тесть працював на шахті, а теща кондитером, вони проживали разом в м. Ровеньки. У ОСОБА_2 була шахтарська пенсія, більша ніж у дружини, він утримував дружину.

З урахуванням викладеного у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Судом встановлено, що доходи померлого чоловіка заявника значно перевершували по сумі доходи заявниці і остання одержувала від нього допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів для існування.

Постанова Верховного суду від 22.05.2019 року по справі № 520/6518/17 містить правову позицію, згідно якої, якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з богу померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Суд вважає встановленим, що заявниця ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_2 перебували у шлюбі, на час смерті останнього спільно проживали, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, тобто проживали однією сім`єю та допомога, яка надавалася померлим чоловіком заявниці, була для неї хоч і не єдиним, проте постійним та основним джерелом засобів до існування, а тому суд приходить до висновку, що заявниця дійсно перебувала на утриманні у померлого чоловіка.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Тому, з огляду на викладене, суд вважає, що встановлення факту спільного проживання з померлим чоловіком однією сім`єю та перебування на його утриманні має для заявника юридичне значення, оскільки від даного факту залежить реалізація права заявниці на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, дослідивши в судовому засіданні зібрані у справі докази, допитавши свідків, проаналізувавши встановлені обставини, суд дійшов висновку, що дійсно заявниця ОСОБА_1 спільно проживала разом із чоловіком ОСОБА_2 , по день його смерті, т.б. по ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , та заявниця ОСОБА_1 перебувала на утриманні у свого чоловіка ОСОБА_2 , оскільки допомога, яка надавалася померлим чоловіком заявниці, була для неї постійним та основним джерелом засобів до існування, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 78-80, 258, 259, 263-265, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , та перебування ОСОБА_1 на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса проживання: АДРЕСА_4 ).

Заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, (ідентифікаційний код юридичної особи 21782461, адреса місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9).

Повний текст рішення складено 01 жовтня 2021 року.

Суддя Л.П. Бабічева