Справа №339/136/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2021 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Латик В.Є.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який навчається,-

встановив:

18 травня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до відповідача з позовною заявою, в якій просить стягнути на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. до завершення сином навчання, але не довше, як до досягнення 23-х років.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що згідно рішення Болехівського міського суду відповідач сплачував аліменти на сина до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Син ОСОБА_4 у 2020 році вступив на стаціонарне платне навчання Прикарпатського національного університету ім. В.Стефаника (факультет математики та інформатики), вартість навчання становить 18200 грн, які вона оплатила згідно договору.

Син проживає в університетському гуртожитку і за проживання протягом 2020-2021 навчального року оплатила ще 4680 грн., а також витрачає кошти на харчування та одяг, оскільки син навчається стаціонарно та не працює.

Вона не працює та допомагає батькам у веденні господарства і їй важко утримувати сина на час навчання. Відповідач фізично здоровий, матеріальних обтяжень немає, працює в сільськогосподарських кооперативах комбайнером, але офіційно не працевлаштований та має добрі заробітки, хоч в добровільному порядку коштів за період навчання сина не дає.

20 травня 2021 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач в судове засідання не з`явився повторно та не подав відзив на позов, про дату, час і місце цього засідання повідомлявся у встановленому законом порядку (а.с.26, 32).

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Частиною 1 статті 280 ЦПК України, передбачено, що суд суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

- відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

- відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

- відповідач не подав відзив;

- позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи згоду представника позивача, суд, керуючись вимогами ст.280 ЦПК України, ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши вступне слово представник позивача, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Згідно вимог ст.77,81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що спірні правові відносини між сторонами виникли з сімейних відносин щодо розміру витрат на утримання повнолітнього сина на період навчання.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як свідчать матеріали справи, за час перебування сторін в шлюбі у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

29 квітня 2010 року шлюб між сторонами припинено, син проживає з позивачем (а.с.5,7).

Встановлено, що на даний час відповідач офіційно не працевлаштований, а позивач звернулася з позовом про стягнення аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_4 , якому ІНФОРМАЦІЯ_2 виповнилось 18 років, він продовжує навчатися і у зв`язку з чим потребує матеріального допомоги.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, син ОСОБА_4 є студентом Прикарпатського національного університету ім. В.Стефаника (факультет математики та інформатики) та навчається на 1 курсі денного відділення контрактної форми навчання. Термін навчання складає 4 роки (а.с.12).

Згідно договору про надання освітніх послуг вартість навчання становить 18200 грн., які сплачено позивачем згідно квитанції (а.с.9-10).

ОСОБА_4 дійсно проживає в гуртожитку АДРЕСА_1 , та здійснено оплату за проживання у розмірі 4680 грн. за навчальний рік (а.с.13).

Як встановив суд, повнолітня дитина сторін - син ОСОБА_4 дійсно навчається на денній формі, ніде не працює і потребує надання матеріальної допомоги на своє утримання в період свого навчання.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Відповідно до ст.201 Сімейного Кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів, суд, встановив, що оскільки повнолітній син навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже, потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчанняу вузі, зокрема, на придбання підручників, проживання, повноцінного харчування, плату за навчання.

А також враховує матеріальне становище платника аліментів; відсутність в останнього інших дітей та непрацездатних осіб, яких він зобов`язаний утримувати, рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, величину витрат на утримання сина в зв"язку з навчанням, наданих позивачем та приходить до висновку, що аліменти в розмірі 1500 грн. відповідають потребам ОСОБА_4 у допомозі батька та можливостям останнього надавати таку допомогу.

Вимоги позивача про стягнення аліментів в розмірі - 2000 грн. є необґрунтованими, оскільки позивачем в порушення вимог ст.81 ЦПК України, не надано доказів, які б свідчили про спроможність відповідача надавати допомогу на утримання повнолітнього сина саме у такому розмірі.

При цьому, із вказаним позовом позивачка звернулась до суду 18 травня 2021 року, а тому аліменти стягуються з 19 травня 2021 року.

За змістом статті 199 СК України, законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23-річного віку.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача у відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі, який діяв на момент пред`явлення позову.

Позивач, окрім того, просить стягнути з відповідача на її користь 3000 грн. судових витрат, в тому числі: за консультацію 400 грн., складання позовної заяви у розмірі 1600 грн., представництво клієнта в суді першої інстанції 1000 грн.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач додав до матеріалів справи квитанцію про сплату 2000 грн. за підготовку і складення позову (а.с.17).

Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 75% (1500:2000 х 100), з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 1500 грн. (2000 х 75%).

На підставі наведеного, ст.182, 199, 200 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 211, 258-259, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 :

- на користь ОСОБА_2 щомісячно аліменти в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 19 травня 2021 року на час його навчання у Прикарпатському національному університеті ім. В.Стефаника, але не більш, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років та 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. судових витрат;

- судовий збір в дохід держави в сумі 908 ( дев`ятсот вісім) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_2 - реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 місце реєстрації АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 - реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_3 .

Дата складання повного тексту рішення 19 липня 2021року

Суддя Головенко О.С.