Справа № 383/449/21
Номер провадження 2/383/271/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді - Замши О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Машкової О.В.,

представника позивача - адвоката Бойка Д.П.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Бондаренко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області цивільну справу за позовною заявою Державного підприємства «Долинське лісове господарство» до ОСОБА_1 та Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визнання недійсним рішення та припинення права власності,-

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2021 року Державне підприємство «Долинське лісове господарство» через представника адвоката Бойка Д.П. звернулося до суду з позовом до Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення сільської ради та припинення права власності на земельну ділянку.

Позов обґрунтований наступним.

Рішенням Буховецької сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області № 235 від 27.06.2019 року затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 та передано земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:5133 площею 2 га. безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення.

Однак позивач зазначає, що вказана земельна ділянка на час ухвалення рішення сільською радою перебувала у постійному користуванні державного підприємства «Долинське лісове господарство» як земельна ділянка лісогосподарського призначення і знаходилася в Бобринецькому лісництві квадрат 27 виділ 2, що підтверджено планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.

Вказує на те, що зміна цільового призначення земельної ділянки не проводилася та відповідно земельна ділянка з користування не вилучалася, а тому рішення сільської ради про передачу її у власність іншій особі є протиправним.

Просив захистити порушене право, визнавши недійсним рішення сільської ради щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 та припинити право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26 травня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження, постановлено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15 червня 2021 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Під час судового розгляду представник позивача позов підтримав, пояснив, що право постійного користування земельною лісовою ділянкою підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування, про що визначено п.5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України. Цими документами є: план лісонасаджень Бобринецького лісництва ДП «Долинське лісове господарство» Кіровоградської області, лісовпорядкування 2009 року; проект організації і розвитку лісового господарства ДП «Долинське лісове господарство» Кіровоградського обласного управління лісового та мисливського господарства 2010 рік; планшет № НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав, вказавши, що сільською радою рішення про передачу йому земельної ділянки прийнято у відповідності до законодавства.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Бондаренко І.А. в судовому засіданні позов не визнала, зазначила, що рішенням сільської ради Донді А.Є. надавався дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, в подальшому виготовлений проект затверджений, що вказує на те, що перешкод у передачі цієї земельної ділянки не існувало. Якби було встановлено землевпорядною організацією невідповідність земель їх призначенню за документами, то відповідний проект не був би виготовлений, а в подальшому погоджений. За даними документів, по яких складався проект, земельна ділянка на момент складення проекту мала статус землі сільськогосподарського призначення, за складом угідь пасовища та перебувала у комунальній власності як земля запасу. Вважає, що рішення сільської ради є законним та не може бути скасоване, а право власності на земельну ділянку не може бути припинене.

Представник відповідача Кетрисаніської сільської ради в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Заяв, клопотань до суду не находило, відзив відповідачем не подавався.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані докази, судом встановлені наступні обставини.

Рішенням двадцять восьмої сесії Буховецької сільської ради сьомого скликання від 27 червня 2019 року № 235 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за адресою Кіровоградська область Бобринецький район Буховецька сільська рада та передано безоплатно у власність ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :02:000:5133) за рахунок земель сільськогосподарського призначення за адресою Кіровоградська область Бобринецький район Буховецька сільська рада (а.с.13).

На підставі вказаного рішення відомості про реєстрацію права власності внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. 26.07.2019 року державним реєстратором зареєстроване право власності на земельну ділянку реєстраційний номер об`єкта 208, кадастровий номер :02:000:5133, площею 2 га за ОСОБА_1 . Номер запису про право власності 32649649 (а.с.10).

Зі змісту листа ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» №10 від 04.01.2021 року встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:5133 має перетин з землями лісогосподарського призначення державного підприємства «Долинське лісове господарство» (згідно матеріалів лісовпорядкування 2019 року Бобринецьке лісництво кВ.27 вид.2), орієнтовна площа перетину становить 2,0000 га; земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:5133 сформована на землях лісогосподарського призначення державного підприємства «Долинське лісове господарство» (згідно матеріалів лісовпорядкування 2019 року Бобринецьке лісництво кв.27 вид.2), орієнтовна площа перетину становить 2,0000 га; земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:5133, зі складу державного підприємства експедицією не вилучалася, так як дана інформація експедиції не надавалася. (а.с.16). Вказані обставини підтверджені схемою розташування земельної ділянки (а.с.17), планом лісонасаджень Бобринецького лісництва (а.с.18-19), проектом організації і розвитку лісового господарства ДП «Долинське лісове господарство» 2010 рік (а.с.20-23); відомостями планшету №7 лісовпорядкування 2019 року, який складений на підставі правовстановлюючих документів на право постійного користування землею і матеріалів попереднього лісовпорядкування (а.с.24).

Таким чином встановлено, що спірна земельна ділянка була надана ОСОБА_2 за рахунок земель, що віднесені до земель ДП «Долинське лісове господарство» (квартал 27 виділ 2), і в установленому законом порядку не була виключена із земель лісового фонду.

Ліси та землі лісового фонду України є об`єктами підвищеного захисту зі спеціальним режимом використання та спеціальною процедурою надання.

Земельні відносини, що виникають при використанні, зокрема, лісів регулюються Земельним кодексом (далі - ЗК) України, а також нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать цьому кодексу (частина друга статті 3 ЗК України).

За основним цільовим призначенням ЗК України передбачає виділення в окрему категорію земель лісогосподарського призначення (пункт «е» частини першої статті 19 ЗК України).

Ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів (стаття 63 ЛК України).

До земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства (стаття 5 ЛК України).

Використанню лісогосподарських земель за їх цільовим призначенням законодавство надає пріоритет: складовою охорони земель є захист лісових земель та чагарників від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб (пункт «б» частини першої статті 164 ЗК України).

Оскільки земельна ділянка та права на неї на землях лісогосподарського призначення є об`єктом земельних правовідносин, то суб`єктний склад і зміст таких правовідносин має визначатися згідно з нормами земельного законодавства та лісового законодавства - у частині використання й охорони лісового фонду.

Відповідно до пункту 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Держлісгоспом СРСР 11 грудня 1986 року, планшети лісовпорядкування належать до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції присвячена процедурі їх виготовлення. Відтак, вирішуючи питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства, необхідно враховувати пункт 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України (висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 21 січня 2015 року у справі № 6-224цс14, висновок Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/6211/14-ц, провадження № 14-235цс18).

Відповідно до ч.5 ст. 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Підставами припинення права користування земельною ділянкою відповідно до ст. 141 ЗК України є:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;

є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини;

ж) передача приватному партнеру, концесіонеру нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, що перебуває в користуванні державного або комунального підприємства та є об`єктом державно-приватного партнерства або об`єктом концесії.

Статтею 152 ЗК України встановлено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється у тому числі шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав та визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсним рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 року № 716-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Кіровоградської області» затверджено Кетрисанівську територіальну громаду, до складу якої входить Буховецька територіальна громада. Кетрисанівська територіальна громада у відповідності до ч.3 ст.8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Буховецької сільської ради.

Жодних заперечень позову, пояснень щодо оскаржуваного рішення відповідачем Кетрисанівською сільською радою до суду не надано.

В судовому засіданні не встановлено належними доказами, що наданню земельної ділянки у власність ОСОБА_1 передувало припинення права користування ДП «Долинське лісове господарство» та зміна її цільового призначення. Посилання представника відповідача на наявні записи у документації із землеустрою про те, що земля є комунальною власністю, землею запасу та не перебуває у користуванні інших осіб не є тим належним доказом, який би підтверджував цю обставину.

Порушене право позивача на земельну ділянку підлягає відновленню шляхом скасування відповідного рішення, на підставі якого відповідачу була надана земельна ділянка, а також шляхом припинення права власності відповідача на відповідну земельну ділянку, оскільки відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Згідно з п. 1 ч. 3, ч. 1ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Враховуючи, що позовні вимоги Державного підприємства «Долинське лісове господарство» задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 1135 гривень з кожного.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, повноваження представника позивача адвоката Бойка О.В. підтверджуються ордером серії ВА № 1014600 від 06.05.2021 року (а.с.26).

На підтвердження наданих адвокатом позивачу послуг додано копію договору про надання правничої допомоги № 14/09/20 від 14 вересня 2020 року, додаткову угоду №2 до договору №14/09/20 від 14.09.2020 року про надання правничої допомоги від 14.04.2021 року, детальний опис робіт (наданих послуг) від 14.07.2021 року, виконаних адвокатом Бойком Дмитром Павловичем на виконання умов договору про надання правничої допомоги №14/09/20 від 14 вересня 2020 року, акт здачі-приймання наданих послуг від 14.07.2021 року, рахунок №3 від 14.07.2021 року про вартість послуг на правничу допомогу за договором від 14.09.2020 року №14/09/20, платіжне доручення №1184 від 14.07.2021 року про оплату Державним підприємством «Долинське лісове господарство» на користь ОСОБА_3 6500 гривень витрат на правничу допомогу відповідно до рахунку №3 від 14.07.2021 року (а.с.114-117).

З огляду на вказане суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 та Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області на користь Державного підприємства «Долинське лісове господарство» слід стягнути 3250 грн. витрат на професійну правничу допомогу з кожного.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства «Долинське лісове господарство» задовольнити.

Визнати недійсним рішення Буховецької сільської ради від 27 червня 2019 року №235 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 ».

Припинити право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:5133, площею 2 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208, номер запису про право власності 32649649, яке виникло на підставі рішення Буховецької сільської ради від 27 червня 2019 року №235.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Долинське лісове господарство» судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1135 гривень та витрат, понесених на професійну правничу допомогу в розмірі 3250 гривень.

Стягнути з Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області на користь Державного підприємства «Долинське лісове господарство» судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1135 гривень та витрат, понесених на професійну правничу допомогу в розмірі 3250 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Бобринецький районний суд Кіровоградської області).

Найменування сторін:

- позивач: Державне підприємство «Долинське лісове господарство» місцезнаходження за адресою Кіровоградська область, м. Долинська, вул. Центральна, 1-А, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00992177;

- відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

- відповідач: Кетрисанівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області, місцезнаходження за адресою Кіровоградська область, Кропивницький район, с.Кетрисанівка, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04365508.

Повне судове рішення складено 22.07.2021 року.

Суддя О.В. Замша