Справа № 243/6873/21
Провадження № 2/243/2154/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фаліна І.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Олещенко Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також Позивач) та її представник адвокат Пробийголова Данило Олександрович звернулись з позовом до ОСОБА_2 (далі також Відповідач-1) та ОСОБА_3 (далі також Відповідач-2) про стягнення заборгованості за договором позики, в обґрунтування якого зазначили наступне.

Позивач передала Відповідачу-1 в борг грошові кошти в сумі 40000,00 грн., на підтвердження отримання коштів останній надав власноруч написану розписку від 05.07.2017, в якій зобов`язався повернути борг 05.07.2019.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19.10.2020 у справі № 243/9401/18 про поділ спільного сумісного майна подружжя Відповідача-1 та Відповідача-2 останніх визнано солідарними боржниками за договором позики від 05.07.2017, укладеного між Позивачем та Відповідачем-1.

Після спливу строку повернення коштів за цим договором (05.07.2019) та до теперішнього часу Відповідачі грошові кошти Позивачу не повернули.

Вважаючи своє право на розпорядження належним їй майном порушеним Позивач звернулась до суду та просить винести рішення, яким стягнути солідарно з Відповідача-1 та Відповідача-2 на її користь вищезазначену суму боргу, 3% річних в сумі 2400,00 грн., інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 4752,09 грн. а також сплачений нею судовий збір у сумі 908,00 грн.

Правом подання відзиву на позовну заяву Відповідачі не скористались, Відповідач-1 подав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував, Відповідач-2 надала заяву в якій позовні вимоги не визнала.

Сторони в судове засідання не з`явились, письмово просили суд провести розгляд справи за їх відсутністю, підтримали вищевказані позиції щодо позовних вимог

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Так з матеріалів справи встановлено і сторонами не оспорюється наступне.

05.07.2017 року між Позивачем та Відповідачем-1 укладено договір позики у простій письмовій формі, оформленим як розписка, відповідно до якого ОСОБА_1 передала у борг ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 40000,00 грн. Відповідно до розписки ОСОБА_2 зобов`язався повернути борг 05.07.2019.

По сьогоднішній день грошові кошти Позивачу не повернуті.

З копії рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19.10.2020 у справі № 243/9401/18 встановлено, що Відповідач-1 та Відповідач-2 перебували в зареєстрованому шлюбі до 19.06.2018. Позичені за договором кошти витрачені Відповідачами на придбання майна, яке визнане спільним майном подружжя.

Вищенаведеним рішенням суду Відповідачів також визнано солідарними боржниками за договором позики від 05.07.2017, укладеного між Позивачем та Відповідачем-1. Рішення набуло законної сили 27.11.2020.

У своїх заявах до суду Відповідач-1 позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує, Відповідач-2 позовні вимоги не визнала, свої мотиви нічим не обґрунтувала.

Вирішуючи справу суд виходить з наступного.

За приписами ч. ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як десять разів перевищує встановлений законом неоподаткований мінімум доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як встановлено ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем у позові наведено розрахунок суми боргу з урахуванням інфляції за період заборгованості з 06.07.2019 по 05.07.2021 на суму 4752,09 грн. та розрахунок 3% річних на суму 2400,00 грн.

За відсутності письмових заперечень до вказаних розрахунків з боку Відповідачів суд приймає їх та вважає за необхідне солідарно стягнути з Відповідачів на користь Позивача суму боргу за розпискою від 05.07.2017 та інфляційне збільшення суми боргу і 3% річних у вищенаведеному розмірі.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з Відповідачів в користь Позивача підлягає сплачений останнім судовий збір в сумі 908,00 грн..

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 89, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ) заборгованість за договором позики від 05.07.2017 в розмірі 40000,00 грн. (сорок тисяч грн. 00 коп.), інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 4752,09 грн. (чотири тисячі сімсот п`ятдесят дві грн. 09 коп.), 3% річних в розмірі 2400,00 грн. (дві тисячі чотириста грн. 00 коп.) та судовий збір в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК.

Повний текст рішення складений та підписаний 07.10.2021.

Суддя

Слов`янського міськрайонного І.Ю. Фалін

суду Донецької області