Номер провадження: 22-ц/813/2957/21
Номер справи місцевого суду: 522/3741/19
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Князюка О. В.,

суддів: Погорєлової С. О., Заїкіна А.П.,

за участю секретаря Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану через представника - адвоката Подорожнього Андрія Сергійовича на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.10.2020 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Обслуговуючого кооперативу «Граніт», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача-Комунальне підприємство «Департамент державної реєстрації», приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Хома Анна Сергіївна про визнання договорів недійсними, скасування державної реєстрації права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Обслуговуючого кооперативу «Граніт» про визнання недійсним договору про порядок викупу паю № 305 від 12.01.2017 року укладеного між ОСОБА_3 та ОК «Граніт» , про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідченого 19 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Хома А.С., реєстр. № 1681, про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на вказану квартиру.

Позовні вимоги мотивовано тим, що на підставі договору № 10/04/15-305 купівлі-продажу майнових прав при будівництві житла, укладеного між позивачем та ТОВ «Берег-Будгрупп» 10.04.2015 року, позивачу належать майнові права на квартиру за адресою АДРЕСА_1 . 08.04.2016 року їй було передано вказану квартиру за актом приймання-передачі, на її замовлення в грудні 2017 року було виготовлено технічний паспорт на вказану квартиру, але при зверненні до державного реєстратора, позивач дізналась, що право власності на вказану квартиру 30.08.2018 року було зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі оспорюваного договору про порядок викупу паю № 305 від 12.01.2017 року між ОСОБА_3 та ОК «Граніт», а згодом на підставі договору купівлі-продажу квартири укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідченого 19 жовтня 2018 року Хома А.С., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстр. № 1681, - зареєстровано за відповідачем ОСОБА_1 . На запит позивача відповідачем ОК «Граніт» було надано інформацію, що з ОСОБА_3 договір, на підставі якого було зареєстровано за ним право власності, не укладався.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 було здійснено на підставі підроблених документів, укладення оспорюваних правочинів та державна реєстрація права власності на спірну квартиру за відповідачами порушує майнові права позивача, оскільки вона позбавлена можливості реалізувати їх та зареєструвати своє право власності на вказану квартиру за собою.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково - визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений 19 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Хома А.С., реєстр. № 1681; у частині вимог про визнання недійсним договору про порядок викупу паю № 305 від 12.01.2017 року між ОСОБА_3 та Обслуговуючим кооперативом «Граніт» відмовлено, скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на вказану квартиру, вирішено питання про скасування заходів забезпечення позову та судові витрати.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що договір про порядок викупу паю № 305 від 12.01.2017 року між ОСОБА_3 та Обслуговуючим кооперативом «Граніт» не укладався та є нікчемним, ОСОБА_3 було зареєстровано за собою право власності на спірну квартиру та в подальшому вчинено її відчуження на користь ОСОБА_1 неправомірно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

03 грудня 2020 року відповідач ОСОБА_1 через представника - адвоката Подорожнього Андрія Сергійовича подала апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси з мотивів необґрунтованості, порушення норм матеріального права.

Просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі посилалась на хибність висновків суду першої інстанції про неукладеність та нікчемність договору про порядок викупу паю № 305 від 12.01.2017 року між ОСОБА_3 та Обслуговуючим кооперативом «Граніт», законність придбання ОСОБА_1 спірної квартири, фіктивний характер укладеного між позивачем та ТОВ "Берег-будгруп" договору купівлі-продажу майнових прав при будівництві житла №10/04/15-305 від 10.04.2015 року, нездійснення позивачем реєстрації права власності на спірну квартиру протягом тривалого часу, наявність судового спору з приводу дійсності вказаного договору.

Апелянт наголошує на тому, що оригінал договору, укладеного з ОСОБА_2 в суді не досліджувався.

Незважаючи на наявність укладеного ще в 2006 році договору відносно спірної квартири, в 2015 році ТОВ «Берег-Будгруп» укладає з ОСОБА_2 договір від 10.04.2015 року щодо тієї ж квартири за АДРЕСА_2 , власницею якої є наразі ОСОБА_1 .

При цьому наголошує, що відсутні докази сплати ОСОБА_2 грошових коштів ТОВ «Берег-Будгруп» за договором купівлі-продажу від 10.04.2015 року №10/04/15-305, що на думку апелянта свідчить про фіктивність договору.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

10 березня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Добрової К.Ю., відповідно до якого відповідач зазначає, що висновки, викладені за результатами розгляду вказаної цивільної справи та відображені в оскаржуваному рішенні є вірними, ґрунтуються на правильному застосуванні законодавства, яке підлягало застосуванню для спірних правовідносин.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.01.2021 року вказану апеляційну скаргу було залишено без руху.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.02.2021 року відкрито апеляційне провадження за скаргою.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року призначено справу до розгляду на 20 травня 2021 року о 12.15 годині.

20 травня 2021 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Подорожнього А.С. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому процесі.

Колегією було задоволено клопотання представника відповідача та відкладено розгляд справи до 05 серпня 2021 року.

У зв`язку з перебуванням головуючого у справі на лікарняному 05.08.2021 року розгляд справи було відкладено на 23 вересня 2021 року о 12 годині 20 хвилин.

Від представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Добрової К. Ю. до суду надійшла заява, відповідно до якої вона просила справу розглянути за відсутності представника позивача за наявними матеріалами справи.

23 вересня 2021 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Подорожнього А.С. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому процесі.

Щодо клопотання адвоката Подорожнього А.С., діючої від імені ОСОБА_1 , про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні в м. Одесі колегія суддів вважає необхідне зазначити наступне. Так, на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, адвокатом Подорожнім А.С. надано роздруківку з сайту південно-західного апеляційного господарського суду, з якої вбачається, що розгляд справи призначено на 11.30 годину, розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.10.2020 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Обслуговуючого кооперативу «Граніт», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача-Комунальне підприємство «Департамент державної реєстрації», приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Хома Анна Сергіївна про визнання договорів недійсними, скасування державної реєстрації права власності призначено у приміщенні Одеського апеляційного суду на 12.20 годину.

Відхиляючи клопотання представника відповідача, колегія приймає до уваги те, що адвокатом Подорожнім А.С. вже подавалось клопотання про відкладення розгляду справи та те, що адвокат самостійно має визначитися з пріоритетністю справи його клієнтів. Таким чином, вказані адвокатом причини неявки у судове засідання не є поважними.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про розгляд справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, викладення правової позиції сторони позивачки у відзиві на апеляційної скаргу, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

28 жовтня 2004 року між Інститутом стоматології Академії медичних наук України, Товариством з обмеженою відповідальністю «Берег-Будгрупп» (в теперішній час припинено) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Главстрой» (в теперішній час припинено) було укладено інвестиційно-підрядний договір, предметом якого є розподіл обов`язків між сторонами договору по будівництву науково-клінічного відділення інституту стоматології АМН України та двох прибудованих 16-поверхових секцій за адресою АДРЕСА_3 , посилення незавершеного будівництва 8-поверхового клінічного корпусу Інституту стоматології за вказаною адресою (розділ 1 договору), відповідно до п. 2.4.4. вказаного договору ТОВ «Берег-Будгрупп» як інвестор був наділений правом реалізації житлової площі будівельного комплексу.

20 лютого 2012 року між ТОВ «Берег-Будгрупп» та відповідачем ОК «Граніт» було укладено договір «Про будівництво житлового будинку по АДРЕСА_3 », відповідно до умов якого до ОК «Граніт» перейшли майнові права на квартири та нежитлові приміщення згідно переліку, наведеному в додатку 3 до договору, в якому спірна квартира відсутня.

10 квітня 2015 року між позивачем та ТОВ «Берег-Будгрупп» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав при будівництві житла № 10/04/15-305, предметом якого є придбання позивачем майнових прав на об`єкт будівництва-двокімнатну квартиру в житловому будинку за адресою АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 загальною площею 79,75 кв. м.

На виконання вказаного договору згідно Акту № 305 приймання-передачі квартири АДРЕСА_2 від 08.04.2016 року позивачу було передано квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 83,1 кв. м.

На вказану квартиру за замовленням позивача ФОП ОСОБА_9 22 грудня 2017 року було виготовлено технічний паспорт.

30.08.2018 року державним реєстратором КП «Департамент державної реєстрації» Вальваковим Д.Г. право власності на зазначену квартиру було зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3 на підставі договору про порядок викупу паю № 305 від 12.01.2017 року між ним та ОК «Граніт», акту № 305 приймання-передачі квартири від 23.03.2017 року, та копії свідоцтва № НОМЕР_1 про асоційоване членство в ОК «Граніт».

18 жовтня 2018 року позивач звернулась до прокуратури Одеської області із заявою про вчинення злочину за фактом незаконного заволодіння її майном, за вказаною заявою було внесено відомості до ЄРДР та 22.10.2018 року було зареєстровано кримінальне провадження № 0000986.

19 жовтня 2018 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Хома А.С., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстр. № 1681, відповідачем ОСОБА_3 зазначену квартиру було відчужено відповідачу ОСОБА_1 за 953 800 грн, зареєстровано за нею право власності на спірну квартиру.

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За правилами, передбаченими п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (ст. 264 ЦПК України).

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що 28 жовтня 2004 року між Інститутом стоматології Академії медичних наук України, Товариством з обмеженою відповідальністю «Берег-Будгрупп» (в теперішній час припинено) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Главстрой» (в теперішній час припинено) було укладено інвестиційно-підрядний договір, предметом якого є розподіл обов`язків між сторонами договору по будівництву науково-клінічного відділення інституту стоматології АМН України та двох прибудованих 16-поверхових секцій за адресою м.Одеса, вул. Педагогічна, буд. 21, посилення незавершеного будівництва 8-поверхового клінічного корпусу Інституту стоматології за вказаною адресою (розділ 1 договору), відповідно до п. 2.4.4. вказаного договору ТОВ «Берег-Будгрупп» як інвестор був наділений правом реалізації житлової площі будівельного комплексу.

10 квітня 2015 року між позивачем та ТОВ «Берег-Будгрупп» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав при будівництві житла № 10/04/15-305, предметом якого є придбання позивачем майнових прав на об`єкт будівництва-двокімнатну квартиру в житловому будинку за адресою АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 загальною площею 79,75 кв. м.

На виконання вказаного договору згідно Акту № 305 приймання-передачі квартири АДРЕСА_2 від 08.04.2016 року позивачу було передано квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 83,1 кв. м., в акті відображено надходження коштів від позивача на виконання вказаного договору в сумі 523 558 грн. 75 коп., що відповідає 100 % вартості квартири.

Акт приймання-передачі є належним доказом сплати коштів, що відповідає висновкам, викладеним в Постановах ВП ВС від 08.09.2020 по справі 916/667/18, КЦС ВС від 21.03.2018 р. у справі № 308/13400/14-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 361/558/15-ц.

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновком районного суду про належність позивачу майнових прав на квартиру за адресою АДРЕСА_1 на підставі укладеного між нею та ТОВ «Берег-Будгрупп» договору купівлі-продажу майнових прав при будівництві житла № 10/04/15-305 від 10.04.2015 р.

Доводи апеляційної скарги про фіктивність вказаного договору, невідповідність його вимогам закону відхиляються судом, оскільки недійсність вказаного договору на момент розгляду справи судом не встановлена, наявність судового спору з приводу недійсності вказаного договору, ініційованого в червні 2020 року за позовом ОСОБА_1 в Приморському районному суді м.Одеси (справа № 522/10273/20) не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявні в даній справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, у зв`язку з чим, об`єктивна неможливість розгляду даної цивільної справи відсутня.

Так позиція суду ґрунтується на правовиках висновках, викладених зокрема, у Постанові Верховного Суду у справі № 308/5006/16-ц від 27.02.2019 року та у Постанові Верховного Суду у справі № 1522/27468/12 від 07.11.2018 року.

На вказану квартиру за замовленням позивача ФОП ОСОБА_9 22 грудня 2017 року було виготовлено технічний паспорт.

30.08.2018 року державним реєстратором КП «Департамент державної реєстрації» Вальваковим Д.Г. право власності на зазначену квартиру було зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3 на підставі договору про порядок викупу паю № 305 від 12.01.2017 року між ним та ОК «Граніт», акту № 305 приймання-передачі квартири від 23.03.2017 року, та копії свідоцтва № НОМЕР_1 про асоційоване членство в ОК «Граніт».

18 жовтня 2018 року позивач звернулась до прокуратури Одеської області із заявою про вчинення злочину за фактом незаконного заволодіння її майном, за вказаною заявою було внесено відомості до ЄРДР та 22.10.2018 року було зареєстровано кримінальне провадження № 0000986.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком районного суду про відсутність факту укладення зазначеного договору з огляду заперечення відповідача ОК «Граніт», відсутність у ОК «Граніт» прав на його укладення відповідно до умов укладеного 20 лютого 2012 року між ТОВ «Берег-Будгрупп» та відповідачем ОК «Граніт» договору «Про будівництво житлового будинку по АДРЕСА_3 ».

Наявність в матеріалах реєстраційної справи копії договору про порядок викупу паю № 305 від 12.01.2017 року між ОСОБА_3 та ОК «Граніт», акту № 305 приймання-передачі квартири від 23.03.2017 року не спростовує висновку суду першої інстанції про його неукладеність з огляду на відсутність оригіналу вказаного договору та доказів його існування та місця знаходження.

Водночас суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги щодо помилковості висновків районного суду про нікчемність зазначеного договору, оскільки відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими й у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Такий висновок апеляційного суду відповідає правовій позиції, викладеній в постанові ВП ВС від 16.06.2020 р. по справі № 145/2047/16-ц.

Враховуючи відсутність у ОСОБА_3 в силу положень ст. 317 ЦК України, ст. 658 ЦК України прав на відчуження спірної квартири, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недійсність укладеного між відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_1 договору купівлі-продажу спірної квартири, посвідченого 19 жовтня 2018 року ОСОБА_11 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстр. № 1681, з підстав, визначених ч. 1 ст. 203 ЦК України як такого, що вчинений з порушенням вимог закону та порушує майнові права позивача на отримання спірної квартири у власність, належні їй на підставі договору купівлі-продажу майнових прав при будівництві житла № 10/04/15-305, укладеного 10 квітня 2015 року між позивачем та ТОВ «Берег-Будгрупп».

Відповідно вірним також є висновок суду першої інстанції про задоволення вимог в частині скасування державної реєстрації права власності на спірну квартиру відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , проведеної на підставі визнаного судом недійсним договору купівлі-продажу спірної квартири від 19 жовтня 2018 року, та неукладеного договору про порядок викупу паю № 305 від 12 січня 2017 року, оскільки таке скасування є ефективним способом захисту порушеного права позивача, відновлює положення, що існувало до порушення права, із застосуванням способів та механізмів, які встановлені законом (ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Отже, за результатами апеляційного розгляду колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та вважає за необхідне змінити рішення Приморського районного суду м.Одеси від 21 жовтня 2020 року, виключивши з мотивувальної його частини посилання на нікчемність договору про порядок викупу паю № 305 від 12.01.2017 року між ОСОБА_3 та Обслуговуючим кооперативом «Граніт».

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384. 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2020 року змінити, виключивши з мотивувальної його частини посилання на нікчемінсть договору про порядок викупу паю № 305 від 12.01.2017 року між ОСОБА_3 та Обслуговуючим кооперативом «Граніт».

В іншій частині рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 27.09.2021 року.

Головуючий: О.В. Князюк

Судді:

С. О. Погорєлова

А.П. Заїкін