Провадження № 2-з/761/1893/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року Шевченківського районного суду м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

секретаря судового засідання - Мехеди А.В.,

за участі:

представника позивача - Прилепи Р.А. ,

представника відповідача - Гнатуш Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Прилепи Руслана Анатолійовича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гончара 35» про визнання недійсним рішення та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гончара 35» про визнання недійсним рішення та зобов`язання вчинити дії.

02 вересня 2021 року на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Прилепи Руслана Анатолійовича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гончара 35» про визнання недійсним рішення та зобов`язання вчинити дії.

У своїй заяві представник просив суд заборонити Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Гончара 35», ідентифікаційний код: 37854721, що знаходиться за адресою: 01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 35 вчиняти будь-які дії, які направлені на створення перешкод ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 у вільному та безперешкодному користуванні: механічним, електричним, сантехнічним та іншим обладнанням, яке обслуговує квартиру АДРЕСА_1 (всередині або за межами будинку АДРЕСА_1 ), в тому числі, але не обмежуючись електрощитовою, в якій міститься власний лічильник обліку електричної енергії квартири АДРЕСА_1 ; електричною енергією, яка постачається до квартири АДРЕСА_1 .

Свою заяву представник обґрунтовує тим, що Відповідач є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 та здійснює утримання вказаного будинку. Відповідач по своїй суті є формою об`єднання співвласників всіх об`єктів нерухомості у вказаному вище будинку та є неприбутковою юридичною особою, яка забезпечує належне функціонування житлового комплексу.

Зазначає, що 01 грудня 2011 року Позивачем зареєстровано за собою на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 (далі - «Квартира»), що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.04.2021 р. №254118832.

26 вересня 2011 року в будинку АДРЕСА_1 було зареєстровано ОСББ «Гончара 35» (далі - «Відповідач») з метою управління та утримання будинку, в якому знаходиться Квартира Позивача.

24 січня 2012 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір №81.12-35 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - «Договір утримання»),

У листопаді 2018 року Відповідач почав вимагати сплати заборгованості по сплаті внеску утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 52 542,50 грн.

У березні - квітні 2021 року Позивачем було отримано вимогу Відповідача про сплату заборгованості зі сплати внеску утримання будинку та прибудинкової території вже у розмірі 97 938,11 грн.

Представник вказує, що 15 квітня 2021 року представниками Відповідача було відключено Квартиру від електроенергії (вимкнено перемикач включення/виключення електроенергії до Квартири та змінено замок на дверцятах щитової, де міститься перемикач включення/виключення електроенергії до Квартири) та заблоковано доступ Позивача до користування ліфтом.

20 квітня 2011 року представниками Відповідача було зірвано усі пломби організації, яка постачає електроенергію на лічильнику обліку електроенергії та перерізано кабелі (проводи), по яким здійснюється передача електроенергії до лічильника облік електроенергії та потім до Квартири).

По вказаним фактам було здійснено виклик поліції на гарячу лінію «102» та подано відповідні заяви поліцейським, які прибули на виклик Позивача.

У зв`язку з чим представник зауважує, що вже майже 5 місяців. Квартира залишається без електроенергії та Позивач вимушений підніматися до своєї Квартири більше ніж на 10 поверхів пішки, оскільки Позивачеві обмежено доступ до користування ліфтом.

Так, відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Представник позивача у судовому засіданні заяву про забезпечення позову підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви про забезпечення позову.

Суд заслухавши пояснення представників, дослідивши матеріали позовної заяви, заяву про забезпечення позову та надані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Вказана норма імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9).

Так, судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір з приводу визнання недійсним рішення та зобов`язання вчинити дії.

Разом з тим, наявність самого по собі наміру звернутися з відповідним позовом не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

При цьому, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем недобросовісних дій без наведення відповідного обґрунтування та надання доказів на підтвердження зазначених обставин також не свідчить про необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову.

Доказів, які підтверджують факт вчинення будь-яких дій, які направлені на створення перешкод ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , матеріали справи також не містять.

З врахуванням наведеного, суд, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому. При цьому, вказані в заяві заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими вимогами.

Відтак, позивач належним чином не обґрунтував доцільність забезпечення позову визначеними у заяві способами, а тому заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Прилепи Руслана Анатолійовича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гончара 35» про визнання недійсним рішення та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: