Справа № 657/1490/20

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.09.2021 Каланчацький районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Скригун В.В.
при секретарі Попової Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засідані в смт. Каланчак цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представник позивачів ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно,
в с т а н о в и в :
Мотивуючи свої вимоги позивач вказує, що позивач ОСОБА_1 та позивач ОСОБА_2 являються рідними сестрами, як по матері ОСОБА_6 , так і по батькові ОСОБА_8 . Всього в родині троє дітей: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_7 . Остання доводиться рідною сестрою позивачам лише по матері ОСОБА_6 , та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . У нині покійної ОСОБА_7 залишилося двоє дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_9 ). Чоловік ОСОБА_10 помер ще до того, як померла дружина ОСОБА_7 . Батьки позивачів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у 1994 році розлучилися, про що свідчать відомості, які містяться у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, сформованого станом на 29.09.2020 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 мати позивачів померла. Нині покійна ОСОБА_6 на праві особистої приватної власності була власницею Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 6,43 га. на території Каланчацької селищної ради. Після смерті матері, троє її доньок прийняли спадщину, але свідоцтв про право на спадщину не отримували. За життя ОСОБА_6 заповіту не залишала. Нещодавно позивачі, домовившись між собою про розподіл спадщини, а саме в частині того, що позивачка ОСОБА_2 відмовляється від своєї частки земельної ділянки на користь сестри ОСОБА_1 . В свою чергу, ОСОБА_1 відмовляється від своєї частки половини житлового будинку на користь ОСОБА_2 . При цьому, спадкоємці, які залишилися після смерті ОСОБА_7 , а це двоє її дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - відмовляються від своїх часток на користь позивачів, розподіливши частки між ними порівну. Звернувшись до державного нотаріуса Каланчацької ДНК з приводу отримання позивачами свідоцтв про право на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_6 , останньою було відмовлено у їх видачі, оскільки саме позивачі та відповідач ОСОБА_4 своїм правом відмови у шестимісячний строк не скористалися, а тому такі відмови не можуть бути прийняті нотаріусом. ОСОБА_5 при цьому є такою, яка спадщину після смерті матері не прийняла. Державним нотаріусом Каланчацької ДНК було рекомендовано позивачам звернутися до суду із вказаним питанням, оскільки на даний час нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтва про право на спадщину.
Ухвалою суду від 30.10.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 09.12.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 14.01.2021 року витребувано доказів.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилася.
Представник позивачів ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася. Надіслала на адресу суду заяву, згідно якої підтримала позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та наполягала на його задоволені.
Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися. Надіслали на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати сторін ОСОБА_7 , згідно свідоцтва про смерть виданого 24 березня 2011 року серії НОМЕР_1 .
Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з: земельної ділянки, загальною площею 6,43 га. для ведення товарного сільського господарства, яка знаходиться на території Каланчацької селищної ради Каланчацького району Херсонської області. Вказана земельна ділянка належала нині покійній ОСОБА_7 на підставі Државного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 881677. Згідно свідоцтва про право власності на житло, нині покійній ОСОБА_6 на праві приватної власності належала Ѕ частина будинку АДРЕСА_1 .
Заповіту ОСОБА_6 не залишила.
Після смерті матері, її діти ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_7 звернулися до нотаріуса із заявами про намір прийняти спадщину. Однак, з часом так і не отримали свідоцтва.
У 2011 році померла ОСОБА_7 , остання мала двох доньок, відповідачів по справі.
ОСОБА_5 не виявила бажання претендувати на спадщину матері, та не зверталася до ноніуса із відповідною заявою.
В свою чергу, ОСОБА_4 відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.09.2020 року, виданої державним нотаріусом Каланчацької ДНК Омельчук І.В., подала заяву про відмову від прийняття спадщини, однак отримала відмову в зв`язку зі сплином шестимісячного строку.
Згідно Постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.09.2020 року та 25.09.2020 року, державним нотаріусом Омельчук І.В. відмовлено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальних дій.
Згідно листа завідувача Каланчацької ДНК Омельчук І.М. № 115/01-16 від 30.01.2021 року, спадкова справа щодо майна ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 не заводилася.
Донька нині покійної ОСОБА_7 , відповідач по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні виявила бажання та намір відмовитися від спадщини після смерті своєї матері.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 1 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимога про визнання права на спадщину в судовому поряду не розглядається, однак, коли нотаріус відмовляє в оформленні відповідного свідоцтва на певний об`єкт спадкування, то особа може звернутися до суду для вирішення даного питання за правилами позовного провадження.
Являючись доньками померлої та спадкоємцями першої черги, позивачі належним чином не можуть оформити свої спадкові права.
Оскільки судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачі є спадкоємцями за законом покійної ОСОБА_6 та нині покійної ОСОБА_4 , у передбачений законом строк звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але отримати свідоцтво про право на спадщину не змогли, зважаючи на відсутність заяв інших спадкоємців про прийняття ними спадщини, що виключає порушення прав, свобод чи інтересів третіх осіб, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову.
Керуючись п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» ст.ст. 16, 247, 263-265 ЦПК, ст.ст. 1216 - 1218, 1255, 1268, 1270, 1297 ЦК України, суд
Визнати право власності у порядку спадкування за закном за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на спадкове майно, яким є 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розміщенний в АДРЕСА_1 , право власності на який посвідчується свідоцтвом про право власності на житло, виданого 15.03.1995 року та зареєстрованого у БТІ за № 2599 після смерті матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті сестри ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Херсонського апеляційного суду або через Каланчацький районний суд на рішення суду протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_2 .
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН не відомий, зареєстрована: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 .
Відповідач: ОСОБА_5 , АДРЕСА_5 , інша інформація не відома.
Суддя: Скригун В. В.