Справа № 658/2850/21
Провадження № 4-с/658/12/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Лященко В.В.

за участю: секретаря Яковлєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Каховці Херсонської області скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Каховського відділу державної виконавчої служби у Каховському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса),

встановив:

02.09.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою, посилаючись на те, що 14.12.2010 року було відкрите виконавче провадження №23260253 з примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області №2-3888 від 26.08.2010 року про накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження. 31.01.2011 року державним виконавцем відділу було закінчено вищевказане виконавче провадження №23260253 згідно п.8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі того, що 14.12.2010 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження було накладено арешт, в межах суми боргу 160 377,23 грн. на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно. Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18.08.2021 року, розв`язано спір АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним 26.04.2006 року в забезпечення виконання якого було накладено арешт на майно. Підстави для примусового стягнення з ОСОБА_1 коштів відсутні, в зв`язку зі спливом, станом на квітень 2021 року, строків позовної давності, встановлених статтею 257 ЦК України, як щодо основного зобов`язання так і щодо похідних вимог. Реалізувати своє право на звільнення май на з-під арешту шляхом звернення до державної виконавчої служби з відповідною заявою не представляється можливим, відповідно до листа Каховського відділу Державної виконавчої служби у Каховському районі Херсонської області. У зв`язку з чим скаржник просить суд скасувати постанову відділу Державної виконавчої служби Каховського МРУЮ АЕ №629716 від 14.12.2010 року про накладення арешту на все нерухоме майно боржника ОСОБА_1 в межах суми боргу.

Скаржник ОСОБА_1 заявою від 21.09.2021 року просив розглянути скаргу у його відсутність. На задоволенні скарги наполягав.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого виконавчим комітетом Каховської міської ради 03.03.2000 року квартира АДРЕСА_1 , на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

З листа Каховського відділу державної виконавчої служби у Каховському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 16.08.2021 року вбачається, що 14.12.2010 року було відкрито виконавче провадження №23260253 з примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області №2-3888 від 26.08.2010 року про накладення арешту в межах заявлених вимог 160 377, 23 грн. на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження. 31.01.2011 року державним виконавцем відділу було закінчено вищевказане виконавче провадження №23260253 згідно п.8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно інформаційної довідки №270613994 від 16.08.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта значиться обтяження №10612119 від 14.12.2010 року про арешт майна боржника ОСОБА_1 , згідно постанови відділу ДВС Каховського МРУЮ АЕ№629716 від 14.12.2010 року про накладення арешту на все нерухоме майно боржника в межах суми боргу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України , цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника або про опис та арешт майна боржника. Постанова про арешт майна боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

Згідно з ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 19.07.2021 року, яке набрало законної сили, відмовлено акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 26 квітня 2006 року у розмірі 270 170, 16 грн.

Тому суд зобов`язує державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), шляхом зняття арешту з майна боржника.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що доводи скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому скарга підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 258-260, 447, 451 ЦПК України, суд

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Каховського відділу державної виконавчої служби у Каховському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) задовольнити.

Скасувати постанову відділу ДВС Каховського МРУЮ АЕ№629716 від 14.12.2010 року про накладення арешту на все нерухоме майно боржника в межах суми боргу та зняти арешт з усього рухомого та нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_1 , який було накладено постановою від 14.12.2010 року у виконавчому провадженні №23260253.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів може бути подана апеляційна скарга із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Херсонського апеляційного суду через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

СуддяВ. В. Лященко