Справа № 331/4055/20
Провадження № 2/331/372/2021
22 вересня 2021 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Антоненко М.В.
за участю секретаря Федорової К.Д.
розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-я особа: ОСОБА_3 про відшкодування витрат зі сплати за житлово-комунальні послуги,-
30.10.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , 3-я особа: ОСОБА_3 про відшкодування витрат зі сплати за житлово-комунальні послуги.
Просить суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , витрати пов`язані з оплатою за житлово-комунальні послуги які складаються: з витрат, пов`язаних з утримання будинку, вивіз ТПВ, газо,-електропостачання, централізованого опалення, за період часу з січня 2017 р. по липень 2020 р. в розмірі 8029 (вісім тисяч двадцять дев*ять) гривень 66 копійок.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2020 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2021 року призначено справу до судового розгляду на 22.09.2021 року на 11 год. 00 хв.
В судове засідання представник позивача адвокат Кара Ю.М. надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Просила винести заочне рішення по справі.
За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Третя особа ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим, на підставі ч. 2 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно частини 1 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1)письмовими, речовими і електронними доказами;
2)висновками експертів;
3)показаннями свідків.
Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_3 від 12.08.2002 р. виданого Жовтневою районною адміністрацією.
Свідоцтво про право власності на квартиру 07.11.2006 р. зареєстровано в ОП
«Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», про що виданий витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилась
спадщина, яку прийняв ОСОБА_3 . Даний факт підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 28.01.2014 р. Тобто ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить по 1/3 частині квартири АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності.
У вищезазначеній квартирі зареєстровані та фактично мешкають ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. ОСОБА_2 користується майном, однак комунальні послуги не сплачує та не допомагає в утриманні майна.
Договори з постачальниками комунальних послуг укладені з ОСОБА_1 , яка є інвалідом другої групи. Як слід з матеріалів справи ОСОБА_1 сплачує витрати за комунальні послуги. На даний час заборгованість за спожиті комунальні послуги відсутня.
Частка відповідача ОСОБА_2 у витратах зі сплати за житлово-комунальні послуги, за період з січня 2017 року по липень 2020 р. складає 8029 грн. 66 коп., тобто 1/3 частину.
Згідно зі ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарували, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Згідно ч. 1 ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний та капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.
З наведених положень ЖК України суд вважає, що відповідачу ОСОБА_2 по справі несуть спільну солідарну відповідальність за схоронність квартири, власниками та зареєстрованими особами якої вони є. Діючим законодавством на них покладено спільний обов`язок щодо проведення за власний рахунок поточного та капітального ремонту квартири, в якій зареєстровано їхнє місце проживання, та оплату комунальних послуг.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається власником і обов`язки по оплаті вказаних послуг виникають у них лише перед останнім.
Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.
Згідно до вимог ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог с. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Відповідно до вищевикладених законодавчих норм обов`язок нести витрати, пов`язані з утриманням майна включає у себе також і сплату комунальних послуг.
Статтями 66, 67 Житлового кодексу України визначено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється, виходячи з загальної площі квартдаи (одноквартирного будинку). Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно із ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власники квартири повинні сплачувати кошти за користування житлово-комунальними послугами та витрати, пов`язані із обслуговуванням будинку. Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів на рахунок управителя незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено договором.
У зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 відмовляється відшкодувати позивачу ОСОБА_1 витрати які вона понесла при сплаті за житлово-комунальні послуги, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат по сплаті за житлово-комунальні послуги в сумі 8029 грн. 66 коп.
Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 611, 629, 1049,1050 ЦК України, ст. 3,4,11-13, 19, 263, 265 , 279, 280-282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-я особа: ОСОБА_3 про відшкодування витрат зі сплати за житлово-комунальні послуги, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , витрати пов`язані з оплатою за житлово-комунальні послуги які складаються: з витрат, пов`язаних з утримання будинку, вивіз ТПВ, газо,-електропостачання, централізованого опалення, за період часу з січня 2017 р. по липень 2020 р. в розмірі 8029 (вісім тисяч двадцять дев*ять) гривень 66 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок гривень) 80 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Повний текст судового рішення складено 22 вересня 2021 року.
Суддя: М.В. Антоненко