Провадження № 2/752/7426/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 серпня 2021 року місто Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кахно І. А.,

за участю секретаря Стороженко С. О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява мотивована тим, що 21 вересня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку.

У період шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що протягом останніх декількох років сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалося. На даний час сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. Позивач вважає, що подальше спільне життя позбавлене будь-якого сенсу.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_4 , зареєстрований 21 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління, актовий запис № 478.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Вказаною ухвалою сторонам встановлено строки подання відповідних заяв по суті спору.

05 липня 2021 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 , у якій відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення, разом із тим просив проводити розгляд справи за його відсутності.

12 липня 2021 року на адресу суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , якою останній просив проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 1 Сімейного кодексу України (далі - СК України) побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до положень статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом положень частини другої статті 36 та статті 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (стаття 55 СК України).

За правилом частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Судом установлено, що 21 вересня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, про що зроблений відповідний актовий запис № 478 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_2 ».

У шлюбі у подружжя народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 04 грудня 2012 року виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку серія НОМЕР_2 .

Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивач скористалася даним правом та звернувся до суду з указаним позовом, наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Відповідно до статті 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз`яснено у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Сторони не виявили бажання примиритись.

Згідно положень частини третьої та четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною другою статті 110 СК України, судом не встановлено.

Суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають. За таких умов подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства, тому наявні підстави для задоволення позову.

Згідно з частиною першою статті 142 ЦПК України разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічні положення зазначені і в частині третій статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи викладені норми чинного законодавства України та ту обставину, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 454,00 грн.

Згідно з частиною другою статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 24, 55, 56, 110, 112, 113 СК України, статтею 19, 141-142, частиною четвертою статті 206, статтями 265, 355 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) про розірвання шлюбу, задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку 21 вересня 2011 року, про що зроблений відповідний актовий запис № 478 та видано свідоцтво серії НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету частину судового збору, що становить 454,00 грн, сплаченого згідно з квитанцією від 02 червня 2021 року № 64156, ідентифікатор документа в казначействі - 232531362.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І. А. Кахно