Провадження № 2/234/3670/21
24 вересня 2021 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Данелюк О.М.,
за участю секретаря судового засідання Троянчук Т.В.,
представника позивача Шейко І.О.,
ОСОБА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
Донецького національного медичного університету, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Лиман, вул Привокзальна, 27,
про поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу, -
Обставини справи:
05.08.2021 року до Краматорського міського суду Донецької області звернувся позивач із позовом до відповідача про поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу.
В позові зазначено, що позивач працював на посаді проректора з економіки та адміністративно-господарської роботи Донецького національного медичного університету з 14.06.2019 року. Наказом № 265 від 09.07.2021 року його було звільнено 09.07.2021 року у зв`язку з прогулом, згідно п.4 ст.40 КЗпП України. Звільнення вважає незаконним. По-перше, відомості, що викладені в Акті про відсутність на роботі від 05.07.2021 не відповідають дійсним обставинам. Так, 05.07.2021 року він був присутній на робочому місці ( АДРЕСА_2 ,) прийняв участь у роботі комісії, яка у зв`язку із звільненням ОСОБА_2 зібрала та передала на зберігання особисті речі останнього, які були зібрані у його робочому кабінеті, що розташований поряд з кабінетом Позивача. При цьому у Акті про передачу особистих речей ОСОБА_2 вказано точний час проведення дій - 05.07.2021 о 10.15 год та проставлено підписи 4-х членів комісії та Позивача. Також, в цей день Позивач працював з документами, що надійшли від підпорядкованих відділів, про що свідчать підписані Накладна №17 на видачу паперу і швидкозшивачів, та службова записка про переміщення матеріальних цінностей. Відповідно до посадової інструкції проректора з економіки та адміністративно- господарської роботи до його посадових обов`язків, серед іншого, визначено: «4. Планові та поточні ремонти навчальних корпусів та гуртожитків протягом року». З метою виконання своїх посадових обов`язків, приблизно о 10.30 год. позивач виїхав до Краматорської міської ради, де отримав погоджену проектну документацію щодо проведення ремонту та реконструкції об`єктів Університету. Ще напередодні, він особисто звітував ректору ОСОБА_3 про хід виконання проектної документації щодо проведення реконструкції та будівництва об`єктів Університету і повідоми його про те що, у понеділок проектна документація буде погоджена міським головою м. Краматорська та далі необхідно везти її до проектної організації у м. Харків. З ректором було погоджено, що якщо в понеділок, 05.07.2021 року позивач отримає у Краматорській міській раді проектну документацію, то відразу повезе проекти у Зарків на технічку експертизу. Таким чином, 05.07.2021 року з 8.00 и до 10.30 год., включно, позивач знаходився на роботі безпосередньо у 2 корпусі ДДМА, бул. Машинобудівників, 39, м. Краматорськ, а в подальшому для виконання своїх посадових обов`язків виїхав до Краматорської міської ради та у м. Харків. Усний дозвіл на поїздку до Краматорської міської ради та у Харків Позивач отримав безпосередньо від ректора ОСОБА_3 .. Як вбачається з посадової інструкції характер роботи проректора з економіки та адміністративно-господарської роботи передбачає постійні виїзди до корпусів та гуртожитків Університету, що розташовані у м. Краматорську та у м. Лимані. По-друге, відсутня попередня згода профспілкової організації. Відповідно до листа №17 від 04.08.2021 ОСОБА_1 є членом профспілкової організації працівників ДНМУ і подання від адміністрації Університету на звільнення Позивача не надходило до профспілкового комітету. Відповідно до статті 43 КЗпП розірвання трудового договору за пунктом 4 статті 40 КЗпП має відбуватися лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представник, первинної профспілкової організації членом якої є працівник). Подання про звільнення Позивача до профспілкової організації подано не було, що є грубим порушення статті 43 Кодексу Законів про працю України. По-третє, Наказом № 150 від 20.03.2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 », його було звільнено згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України, але рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 12.08.2020 року по справі 3234/5083/20, цей Наказ було скановано, а ОСОБА_1 було поновлено на роботі. Зазначене сталось через те, що в Університеті уже декілька років триває конфлікт між ректором, ОСОБА_3 , та трудовим колективом Університету. Наказом МОЗ України від 05 серпня 2020 року № 37-о ОСОБА_3 було звільнено з 19 серпня 2020 року з посади ректору Університете, але в червні 2021 за рішенням суду його було поновлено на роботі на посаді. Відразу після поновлення на посаді ректором були вжиті незаконні дії щодо звільнення Позивача з роботи, таким же чином як і у 2020 році, за п. 4 ст. 40 КЗпП України. ОСОБА_1 було звільнено 09.07.2021 року, тому перший день вимушеного прогулу - 12.07.2021 року. Середньоденна заробітна плата за останні два місяці роботи склала 1378,54 грн., що підтверджується довідкою, наданою мені Відповідачем. Також зазначає, що 05.07.2021 року було складено Акт про відсутність позивача на роботі, а з цього дня і по день звільнення 09.07.2020 року він щодня продовжував виконувати свої посадові обов`язки та неодноразово спілкувався з ректором, але не був повідомлений про складений Акт та йому ніхто навіть не запропонував надати свої пояснення щодо, начебто, його відсутності на роботі 05.07.2021 року. З урахуванням зазначено вище, вважає, що Наказ № 265 від 09.07.2021 року про звільнення ОСОБА_1 є незаконним та підлягає скасуванню. Просить скасувати Наказ № 265 від 09.07.2021 року, виданий ректором Донецького національного університету ОСОБА_3 про звільнення з посади ОСОБА_1 . Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді проректора з економіки та адміністративно-господарської роботи Донецького національного медичного університету. Стягнути з Донецького національного медичного університету на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.07.2021 року і до дня поновлення на роботі.
Ухвалою суду від 06.08.2021 року позов залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 18.08.2021 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 09.09.2021 року.
В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги, викладені в позові, та просила суд його задовольнити повністю. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, повісткою. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. У зв`язку з чим зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив:
Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК).
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
При цьому, Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Ст. 124 Конституції України посилено гарантії захисту конституційних прав і свобод, у тому числі трудових, оскільки право громадян на працю є одним з головних у системі конституційних прав у нашій державі. Так, за змістом цієї статті юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Відповідно до ст. ст. 3 та 4 КЗпП України , законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
Отже, розпорядчі акти власника чи уповноваженого органу повинні прийматися на підставі та на виконання Законодавства про працю та не суперечити йому.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Так, судом встановлено, що з 14.06.2019 року ОСОБА_1 працював на посаді проректора з економіки та адміністративно-господарської роботи Донецького національного медичного університету, що підтверджується трудовою книжкою позивача.
05.07.2021 року посадовими особами Донецького національного медичного університету було складено акт про відсутність ОСОБА_1 на роботі 05.07.2021 року.
Наказом № 265 від 09.07.2021 року ОСОБА_1 був звільнений 09.07.2021 року у зв`язку з прогулом, згідно п.4 ст.40 КЗпП України.
Відповідно до статті 43 КЗпП розірвання трудового договору за пунктом 4 статті 40 КЗпП має відбуватися лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представник, первинної профспілкової організації членом якої є працівник).
Для отримання такої згоди роботодавець має подати на ім`я голови виборного профспілкового органу обгрунтоване подання про розірвання трудового договору з працівником.
Виборний орган профспілкової організації в свою чергу у п`ятнадцятиденний строк розглядає подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником.
Подання роботодавця розглядається у присутності працівника. Розгляд подання за відсутності працівника допускається лише за його письмовою згодою. Якщо працівник або його представник не з`являється на засідання, розгляд подання відкладається до наступного засідання у межах строку визначеного ч. 2 ст. 43 КЗпП. У разі повторної неявки працівника (його представника) на засідання без поважних причин подання може бути розглянуто за відсутності працівника.
Згідно з ч. 5,7 ст. 43 КЗпП виборний профспілковий орган має повідомити роботодавця про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття.
Рішення роботодавця про обрання звільнення як заходу дисциплінарного стягнення має бути оформлено у вигляді наказу про накладання дисциплінарного стягнення.

Відповідно до пояснювальної записки ОСОБА_1 від 09.07.2021 року, останній з метою виконання своїх посадових обов`язків, приблизно 05.07.2021 року виїхав до Краматорської міської ради, де отримав погоджену проектну документацію щодо проведення ремонту та реконструкції об`єктів Університету. Забравши потрібну документацію, виїхав до м. Харкова для узгодження з проектною організацією. Про вказане він повідомив секретаря Горщук Ю.В..

Відповідно до Акту про передачу особистих речей ОСОБА_2 . 05.07.2021 року ОСОБА_1 приймав участь у роботі комісії, яка у зв`язку із звільненням ОСОБА_2 зібрала та передала на зберігання особисті речі останнього. При цьому у Акті про передачу особистих речей ОСОБА_2 вказано точний час проведення дій - 05.07.2021 о 10.15 год та проставлено підписи 4-х членів комісії та ОСОБА_1 .

Крім того, вдповідно до листа Первинної профспілкової організації працівників Донецького національного медичного університету від 04.08.2021 року № 17 вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку Первинній профспілковій організації працівників Донецького національного медичного університету. Обгрунтованого подання від адміністрації Донецького національного медичного університету на звільнення ОСОБА_1 до профспілкового комітету не надходило.

Тобто, звільнення позивача відбулося за його прогул, при цьому обгрунтованого подання від адміністрації Донецького національного медичного університету на звільнення останнього до профспілкового комітету не надходило, що суперечить вимогам, визначеним ст 43 КЗпП. Звільнення позивача відбулося без дотримання всієї процедури звільнення, допустив порушення трудового законодавства, не дотримавшись гарантій наданих позивачу як члену первинної профспілкової організації.

Отже звільнення на підставі наказу № 265 від 09.07.2021 року є незаконним та підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 12.07.2021 року і до дня поновлення на роботі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 р. №100 (далі - Порядок №100).

Нормами абз. 3 п. 2 Порядку №100 визначено, що середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто що передують дню звільнення працівника з роботи.

В силу пункту 5 розділу ІV Порядку №100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів за цей період.

За змістом абз. 2 п. 8 Порядку №100 після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи організації, встановленим з отриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку №100).

Відповідно до п. 3 розділу 3 Постанови КМУ від 08.02.1995 року № 100 вбачається, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі

Виходячи з наданої позивачем довідки про середньоденну заробітну плату, виданої Донецьким національним медичним університетом, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає в розмірі 1378,54 грн..

Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1, 5, 6, 7 ст 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме: з 12.07.2021 року по 24.09.2021 року, в сумі 74441,16 грн. (1378.54 грн. х 54 дн. (робочі дні починаючи з 12.07.2021 року по 24.09.2021 року).

Відповідно до ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню в доход держави судовий збір у сумі 908 грн., та на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору за стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 908 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого.

Керуючись ст.ст.4, 10, 12, 76, 137, 141, 144, 263-265, 280, 354, 430 ЦПК України, ст.ст.43, 47, 233, 235 КЗпП України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Донецького національного медичного університету про поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Скасувати Наказ № 265 від 09.07.2021 року, виданий ректором Донецького національного університету Кондратенком П.Г., про звільнення з посади ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на роботі на посаді проректора з економіки та адміністративно-господарської роботи Донецького національного медичного університету (Донецька обл., м. Лиман, вул. Привокзальна, 27, ).

Рішення про поновлення ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на посаді проректора з економіки та адміністративно-господарської роботи Донецького національного медичного університету підлягає негайному виконанню.

Стягнути з Донецького національного медичного університету (Донецька обл., м. Лиман, вул. Привокзальна, 27, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12.07.2021 року по 24.09.2021 року в сумі 74441,16 грн. (сімдесят чотири тисячі чотириста сорок одна грн. 16 коп.)

Стягнути з Донецького національного медичного університету (Донецька обл., м. Лиман, вул. Привокзальна, 27, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 908 грн.

Стягнути з Донецького національного медичного університету (Донецька обл., м. Лиман, вул. Привокзальна, 27, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у сумі 908 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Рішення складене в одному екземплярі в нарадчій кімнаті.

Суддя Краматорського

міського суду О.М. Данелюк