КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/9786/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року м. Київ

Справа № 754/12225/20

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Махлай Л.Д., Немировської О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 19 січня 2021 року, постановлену у складі судді Зотько Т.А.,

у справі за заявою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій з урахуванням індексу інфляції та 3% річних,

встановив:

28 вересня 2020 року Деснянським районним судом м. Києва було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у розмірі 11 663 грн. 54 коп. та судовий збір у розмірі 210 грн. 20 коп.

18 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19 січня 2021 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернуто без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 27 травня 2021 року подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Вказує, що він не знав, що стаття, згідно з якою особи, які звертаються із заявою про скасування судового наказу, звільняються від сплати судового збору, вже кілька років як скасована, а тому подав заяву про скасування судового наказу без оплати судового збору. Зазначає, що суд першої інстанції фактично позбавив його можливості виправити недоліки, допущені під час подання заяви про скасування судового наказу, та подати ще одну заяву про скасування судового наказу, оформлену відповідно до ст. 170 ЦПК України, з урахуванням строків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V (перегляд судових рішень) ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Повертаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що подана заява про скасування судового наказу не відповідає вимогам ст.170 ЦПК України, оскільки до заяви не додано документ про сплату судового збору, відповідно до п. 4 2) ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Форма і зміст заяви про скасування судового наказу та строки її подання повинна відповідати положенням, встановленим ст. 170 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст.170 ЦПК України встановлено, що заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Частиною 5 ст. 170 ЦПК України встановлено вичерпний перелік документів, що додаються до заяви про скасування судового наказу, зокрема, до заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

З викладеного вбачається, що цивільно-процесуальним законодавством, зокрема п. 1 ч.5 ст. 170 ЦПК України, передбачено обов`язкове подання до заяви про скасування судового наказу документу, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч.6 ст.170 ЦПК України, у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Таким чином, встановивши, що заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу подана з порушенням вимог п. 1 ч. 5 ст. 170 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про повернення заяви без розгляду з підстав неподання квитанції про сплату судового збору.

Пунктом 2 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір не справляється за подання заяви про скасування судового наказу.

Разом з тим, 03 жовтня 2017 року Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, доповнено пп.4-2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», яким встановлено, що за подання до суду заяви про скасування судового наказу сплачується судовий збір у розмірі 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, що за загальним правилом наступний закон з того ж питання скасовує дію попереднього закону, то за подання до суду заяви про скасування судового наказу необхідно сплатити судовий збір відповідно до пп. 4-2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, цивільно-процесуальним кодексом чітко визначено вимоги щодо форми і змісту заяви про скасування судового наказу, який має вищу юридичну силу, та передбачено подання до заяви про скасування судового наказу документу, що підтверджує сплату судового збору.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують та їх правильність не впливають, оскільки заява подана з порушенням п. 1 ч. 5 ст. 170 ЦПК України, тому відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України суд першої інстанції дійшов вірного висновку про повернення її без розгляду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що наявність оскаржуваної ухвали не перешкоджає заявнику повторно звернутися до суду із заявою про скасування судового наказу, оформленою відповідно до вимог ст. 170 ЦПК України, в якій заявник може заявити клопотання про поновлення пропущеного строку.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 19 січня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Махлай Л.Д.

Немировська О.В.