ПОСТАНОВА

Іменем України

05 жовтня 2021 року м. Кропивницький

справа № 395/1443/19

провадження № 22-ц/4809/1416/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

за участі секретаря Завітневич О.І.

учасники справи:

позивач Фермерське господарство «Черній Михайло Андрійович»,

відповідачі ОСОБА_1 , Фермерське господарство «Довіра»,

третя особа - державний реєстратор відділу державної реєстрації Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Зарубіна Олена Володимирівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Черній Михайло Андрійович» на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2021 року у складі судді Орендовського В. А. і

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2019 року Фермерське господарство «Черній Михайло Андрійович» (далі ФГ «Черній Михайло Андрійович») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Довіра» (далі ФГ «Довіра»), та з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просило:

-витребувати на користь ФГ «Черній Михайло Андрійович» земельну ділянку з кадастровим номером: :02:000:3028, загальною площею 1.9345 га, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, вид використання - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, з незаконного користування ФГ «Довіра».

-скасувати реєстраційний запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію припинення права оренди ФГ «Черній Михайло Андрійович» на земельну ділянку з кадастровим номером: :02:000:3028, внесений на підставі рішення державного реєстратора Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Зарубіної Олени Володимирівни від 26 грудня 2018 року № 38.

-скасувати реєстраційний запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з наступними параметрами: номер запису про інше речове право: 29774663; дата, час державної реєстрації: 03.01.2019 10:09:26, опис об`єкта іншого речового права: предметом договору є земельна ділянка загальною площею 1.9345 га кадастровий номер :02:000:3028, для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) за договором про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) від 03.01.2019 року, внесений державним реєстратором Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Зарубіною Оленою Володимирівною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44965917 від 04.01.2019;

-стягунти з відповідачів солідарно судові витрати по справі.

Позовна заява мотивована тим, що 01.11.2015 між ОСОБА_1 , як власником, та ФГ «Черній Михайло Андрійович» як орендарем, укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Оситнязької сільської ради, загальною площею 1.9345 гектарів, у томі числі рілля 1,9345 гектарів, під № 2015/10.

Договір оренди укладено на 10 років та зареєстровано 23.02.2016 за № 13455700, строком до 23.02.2026.

19.04.2019 голова ФГ «Довіра» повідомив керівнику ФГ «Черній Михайло Андрійович» про його намір користуватися земельною ділянкою площею 1,9345 га з кадастровим номером :02:000:3028.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.10.2019 № 186608798 в Державному реєстрі наявний запис про інше речове право на земельну ділянку, а саме 03.01.2019 здійснено запис № 29774663 про право користування земельної ділянки для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), підстава виникнення іншого речового права: договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзис), виданий 03.01.2019, укладений між ФГ «Довіра» та ОСОБА_1 , а предметом договору є земельна ділянка загальною площею 1.9345 га кадастровий номер :02:000:3028.

При з`ясуванні ситуації позивачу стало відомо, що договір емфітевзису з ФГ «Довіра» був укладений на підставі того, що договір оренди з позивачем був нібито розірваний, але позивачу нічого про це не було відомо.

В подальшому позивач дізнався про наявність угоди від 16.07.2018 про дострокове розірвання договору оренди земельної частки (паю), ділянки № 2015/11 від 11.11.2015 та акту приймання передачі об`єкта від 16.07.2018.

Зі змісту вказаної угоди вбачається, що що вона нібито підписана ОСОБА_1 та головою ФГ «Черній Михайло Андрійович» - ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що попередній голова ФГ «Черній Михайло Андрійович» - ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та до моменту його смерті, в останнього не було жодних намірів розривати достроково договір оренди з ОСОБА_1 , а оскаржувана додаткова угода ним не підписувалася.

Крім того, спірна земельна ділянка перебуває у користуванні позивача, ним обробляється та щодо неї було подано відповідно звітність до податкового органу ще до початку 2019 року, оскільки ним не укладався договір про припинення права оренди та про наявність вказаного договору не було відомо.

ФГ «Черній Михайло Андрійович» вважає, що договір оренди було розірвано без відома та волевиявлення позивачата із застосуванням протиправних методів, шляхом підроблення документів, що свідчить про порушення прав останнього.

Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2021 рокув задоволенні позову відмовлено.

Судові витрати по справі покладено на позивача.

Скасовано заходи забезпечення позову згідно ухвали Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 29 листопада 2019 року.

Рішення суду мотивоване тим, що належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження доводів про те, що ОСОБА_2 не підписував угоди про дострокове розірвання договору оренди земельної частки (паю) № 2015/10 від 11.11.2015 стосовно земельної ділянки, площею 1,9345 га, кадастровий номер :02:000:3028, що розташована на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, позивач та його представники суду першої інстанції не надали.

Суд першої інстанціївизнав неналежним доказом на підтвердження обставин, на які посилається позивач, та відхилив, висновок експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 27 березня 2020 року №10/20, з огляду на те, що експерт Герасименко О. В., який проводив експертизу, не мав повноважень на здійснення експертного дослідження.

У зв`язку з наведеним, суд першої інстанції вважав, що відсутні законні підстави для скасування реєстраційного запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію припинення права оренди фермерського господарства « ОСОБА_2 » на земельну ділянку з кадастровим номером: :02:000:3028, внесеного на підставі рішення державного реєстратора Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Зарубіної О. В. від 26 грудня 2018 року № 38.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції вважав, що ОСОБА_1 , як власник земельної ділянки, після розірвання договору з позивачем, у подальшому, мала право без будь-яких обмежень укласти договір емфітевзису щодо своєї земельної ділянки з ФГ «Довіра», а тому відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги про скасування реєстраційного запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) від 03.01.2019 та позовної вимоги про витребування земельної ділянки з володіння (користування) ФГ «Довіра» і повернення її позивачу.

В апеляційній скарзі ФГ «Черній Михайло Андрійович» просить скасувати рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2021 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги про витребування земельної ділянки та скасування реєстраційних записів.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, постановлене з порушенням норм матеріального права, а судом першої інстанції не в повній мірі встановлені обставини справи та неправильно надано оцінку доказам та фактам.

Зокрема, до загибелі попереднього керівника ФГ «Черній Михайло Андрійович» у ОСОБА_1 взагалі не було ніяких претензій до господарства, орендна плата виплачувалась систематично і в повній мірі.

Голова господарства не міг підписати угоду про розірвання договору оренди землі в розпал сезону, а тим більше акт прийому-передачі земельної ділянки, за яким в будь-який момент можна зареєструвати припинення права оренди та зібрати врожай іншій особі.

В ході судово розгляду справи судом першої інстанції позивачем було заявлено ряд клопотань про допит свідчка, про призначення посмертної судової почеркознавчої експертизи, про витребування оригіналу спірної додаткової угоди.

Проте, ОСОБА_1 та державний реєстратор Зарубіна О.В. відмовили у надані оригіналу документу, а при наданні пояснень в судовому засіданні ОСОБА_1 так і не змогла надати відповідь щодо місця знаходження оригіналу додаткової угоди та акту прийому-передачі ділянки до нього, хоча стверджувала, що що складав їх за життя ОСОБА_2 та при підписанні передав їй.

З пояснень свідка ОСОБА_3 , яка працює в господарстві на посаді головного бухгалтера, встановлено, що договори оренди всіх паїв виготовляла безпосередньо вона і ця вся документація зберігалась у неї, виготовляла вона їх за вказівкою голови господарства, а спірної додаткової угоди вона не виготовляла, що не було взято до уваги судом першої інстанції.

Ключовим доказом у даній справі мав би бути висновок судової почеркознавчої експертизи, на проведенні якої наполягала сторона позивача, проте, в результаті відсутності оригіналу додаткової угоди, експертиза не була проведена та ухвала суду першої інстанції про її призначення була залишена без виконання.

Позивач вважає, що ОСОБА_1 умисно не надала оригіналу угоди про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки, оскільки знала про її незаконне походження, чим позбавила можливості позивача довести ту обставину, що угода була підроблена, а судом першої інстанції було неправильно надано оцінку процесуальній поведінці відповідача.

Крім того, згідно висновку експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 27 березня 2020 року №10/20 підпис в графі орендар від імені ОСОБА_2 в документі «Угода про дострокове розіврання договору оренди земельної частки (паю) ділянки № 2015/10 від 11 листопада 2015, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Черній Михайло Андрійович» 16 липня 2018 року, виконано не самим ОСОБА_2 , а іншою особою з наслідуванням його підпису.

Від адвоката Кривоноса А. І., який представляє інтереси ОСОБА_1 та ФГ «Довіра», надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить

-визнати апеляційну скаргу ФГ «Черній Михайло Андрійович» на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2021 року необґрунтованою та безпідставною, а викладені в ній доводи такими, що не можуть бути взяті до уваги;

-залишити рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2021 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ФГ «Черній Михайло Андрійович» адвокат Прокопенко В. В. підтримав доводи апеляційної скарги, представник ОСОБА_1 та ФГ «Довіра» адвокат Кривонос А. І. заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Державний реєстратор відділу державної реєстрації Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Зарубіна Олена Володимирівна в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки третя особа про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, суд вирішив розглянути справу без її участі, що відповідає положенням статті 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З урахуванням вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , індексний номер: 47267209 від 10.11.2015, виданого Реєстраційною службою Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області, власником земельної ділянки загальною площею 1.9345 га, кадастровий номер :02:000:3028, яка розташована на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, є ОСОБА_1 .

11.11.2015 між ОСОБА_1 як орендодавцем та ФГ «Черній Михайло Андрійович» як орендарем укладено договір оренди земельної ділянки № 2015/10, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування (оренду) вказану вище земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією договору оренди землі.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 54117234 від 26.02.2016 договір оренди землі № 2015/10 від 11.11.2015 зареєстровано 23.02.2016 за № 13455700.

У відповідності до п. 3.1 Договір оренди укладено на строк 10 років, починаючи з дня державної реєстрації права оренди в порядку передбаченому законодавством.

16.07.2018 ФГ «Черній М.А.» та ОСОБА_1 підписали угоду про дострокове розірвання договору оренди земельної частки (паю), ділянки № 2015/10 від 11 листопада 2015 року та акт приймання-передачі об`єкта оренди від 16.07.2018.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Оситняжка Новомиргородського району Кіровоградської області у віці 60 років помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 14 від 26 листопада 2018 року, вчинений Виконавчим комітетом Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 186608798 від 29.10.2019, в Державному реєстрі наявний запис про інше речове право щодо згаданої вище земельної ділянки від 03.01.2019 про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису).

Як вбачається з договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 03.01.2019, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Довіра» щодо земельної ділянки, загальною площею 1.9345 га, кадастровий номер :02:000:3028, яка розташована на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, ОСОБА_1 передала ФГ «Довіра» право володіння та право цільового використання, що підтверджується копією договору.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження доводів про те, що ОСОБА_2 не підписував угоди про дострокове розірвання договору оренди земельної частки (паю) № 2015/10 від 11.11.2015 стосовно земельної ділянки, площею 1,9345 га, кадастровий номер :02:000:3028, що розташована на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, позивач та його представники суду першої інстанції не надали.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на таке.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України, статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Істотні умови договору оренди землі встановлені частиною першою статті 15 цього Закону. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18) зроблено висновок, що підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) відступила від висновку, висловленого в постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року у справі № 6-48цс15, зазначаючи, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним. У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , індексний номер: 47267209 від 10.11.2015, виданого Реєстраційною службою Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області, власником земельної ділянки загальною площею 1.9345 га, кадастровий номер :02:000:3028, яка розташована на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, є ОСОБА_1 (том 1 а.с. 16, 78).

11.11.2015 між ОСОБА_1 як орендодавцем та ФГ «Черній Михайло Андрійович» як орендарем укладено договір оренди земельної ділянки № 2015/10, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування (оренду) земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером :02:000:3028, загальною площею 1,9345 га, у тому числі ріллі 1,9345 га, розташовану на території Оситнязької сільської ради Новомиргродського району Кіровоградської області що підтверджується копією (том 1 а.с.13-15).

За змістом п. 3.1. вказаного договору, останній укладений строком на 10 років, починаючи з дня державної реєстрації права оренди в порядку передбаченому законодавством.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 54117234 від 26.02.2016 договір оренди землі № 2015/10 від 11.11.2015 зареєстровано 23.02.2016 за № 13455700 (том 1 а.с. 17-18).

16.07.2018 між ФГ «Черній Михайло Андрійович» та ОСОБА_1 укладено угоду про дострокове розірвання договору оренди земельної частки (паю), ділянки № 2015/10 від 11 листопада 2015 року та підписано акт приймання-передачі об`єкта оренди від 16.07.2018, що підтверджується копією угоди (том 1 а. с. 20-21).

За змістом п. 4 вказаної угоди, остання набуває дії з моменту її державної реєстрації.

Угода складена у трьох примірниках, по одному для кожної сторони, та один за місцем реєстрації договору оренди (п. 5 Угоди від 16.07.2018).

ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Оситняжка Новомиргородського району Кіровоградської області у віці 60 років помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 14 від 26 листопада 2018 року, вчинений Виконавчим комітетом Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області (том 1 а. с. 33).

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником ФГ «Черній Михайло Андрійович» після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_4 (том 1 а.с. 10).

З огляду на те, що перевірка достовірності оспорюваної угоди про припинення договору оренди земельної ділянки, можлива лише шляхом вирішення питань, які потребують спеціальних знань в області почеркознавства (ідентифікації підпису), з метою доведення обставин, на які поислалось ФГ « ОСОБА_2 » в позові, останнім було подано до суду клопотання про призначення у справі судово-почеркозначої експертизи, допит свідка та витревубання доказів (том 1 а.с. 114-122).

Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2019 рокузобов`язано надати не пізніше п`яти днів з дня вручення ухвали до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області:

- Кропивницьку (Кіровоградську) районну державну адміністрацію Кіровоградської області реєстраційну справу щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:3028;

- Новомиргородську районну державну адміністрацію реєстраційну справу щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:3028 (том 1 а.с. 156).

Згідно листа державного реєстратора відділу державної реєстрації Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Зарубіної О.В. від 17.12.2019 № 02-27/467, остання повідомила, що неможливо надати суду оригіналів та належним чином завірених копії угоди від 16 липня 2018 року про дострокове розірвання договору, а також договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзісу) від 03.01.2019), у зв`язку з тим, що оригінали документів були повернуті заявникам (том 1 а.с. 163-164).

Відповідно до листа Новомиргродської державної адміністрації Кіровоградської області від 27.12.2019 № 01-43/26/2, остання повідомила що не має можливості надати угоду, так як в реєстраційній справі залишились тільки заява та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору (том 1 а.с. 167).

Кропивницька районна державна адміністрація Кіровоградської області також не надала реєстраційну справу щодо спірної земельної ділянки, оскільки не є її зберігачем, що підтверджується листом від 26.12.2019 № 61-22/247/1 (том 1 а.с. 172-173).

Позивач повторно звернувся до суду з клопотання про витребування в державного реєстратора Маловисківської міської ради сканкопії документів, що стали підставою для державної реєстрації припинення договору оренди земельної ділччнки № 2015/12 від 11.11.2016 (том 1 а.с. 204).

Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2020 року зобов`язано надати не пізніше п`яти днів з дня вручення ухвали до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області Державного реєстратора Маловисківської міської ради Маловисківського району сканкопії документів, що стали підставою для проведення державної реєстрації припинення договору оренди земельної частки (паю), ділянки № 2015/12 від 11.11.2016 земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:3028, а саме: скановану копію угоди від 16.07.2018, про дострокове розірвання договору оренди земельної частки (паю), ділянки № 2015/10 від 11.11.2015, між ФГ «Черній Михайло Андрійович» та ОСОБА_1 , внесену до програмного забезпечення державного реєстру речових прав на нерухоме майно (том 1 а.с. 206).

На викоання вищезазначеної ухвали Маловисківською міською радою було надано скановані копії з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відносно дострокового розіврання договору оренди земельної частки (паю) від 16 липня 2018 року (том 1 а.с. 212-214).

Допитана в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_3 , пояснила що працює в господарстві на посаді головного бухгалтера, договори оренди всіх паїв виготовляла безпосередньо вона і ця вся документація зберігалась у неї.

Свідок пояснила, що виготовляла документацію за вказівкою голови господарства, а спірної додаткової угоди вона не виготовляла (том 2 а.с. 116).

Ухвалою Новомиргродського районного суду Кіровоградської області від 16 липня 2020 року у справі призначено посмертну судово-почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено витання: чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 в графі Орендар: в документі сканкопія з реєстру речового права Угода про дострокове розіврання договору оренди земельної часки (паю), ділянки № 2015/10 від 11 листопада 2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Черній Михайло Андрійович» 16 липня 2018 року, самим ОСОБА_2 чи іншою особою? (том 2 а.с. 21-22).

29 липня 2020 року до суду першої інстанції надійшло клопотання експерта, в якому він просив надати оригінал досліджуваного документу, а саме угоди про дострокове розірвання договору (том 2 а.с. 25).

03.08.2020 від адвоката Кривоноса А. І. надійшло клопотання про розгляд справи, призначеної у зв`язку з надходженням клопотання експерта на 05 серпня 2020 року, без участі відповідачів та повідомлено суд, що надати оригінал спірної угоди про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки у відповідачів не має можливості (том 2 а.с. 28).

Ухвалою Новомиргродського районного суду Кіровоградської області від 05 серпня 2021 року в задоволенні клопотання експерта відмовлено, у зв`язку з ненаданням сторонами оригіналу спірного договору (том 2 а. с. 32).

У зв`язку з ненаданням експерту оригіналу оспорюваної додаткової угоди, ухвала Новомиргродського районного суду Кіровоградської області від 16 липня 2020 року про призначення посмертнї почеркознавчої експертизи залишена без виконання (том 2 а.с. 40-42).

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип змагальності під час розгляду справи судом визначає можливості й обов`язки сторін щодо доказування.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 2 , 4 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подавати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаних доказів.

У свою чергу ст. 84 ЦПК України регламентує витребування доказів, зокрема, що учасники справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно до ч. 3 приведеної статті у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду ч. 6 ст. 84 ЦПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Частиною 10 ст. 84 ЦПК України констатовано, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно зі ст. 103 ЦПК України одним із способів забезпечення письмових доказів являється висновок експерта, щодо проведення відповідної експертизи, яка призначається судом для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо.

Для проведення певного виду експертизи має бути наявність необхідних матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає, зокрема, суд, якщо експертиза призначена судом. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що за диспозицією ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Отже, обов`язковою умовою застосування ст. 109 ЦПК України є факт ухилення учасника справи від участі в експертизі, що повинно бути належним чином підтверджено та встановлено судом.

Виходячи із змісту норм чинного законодавства та оцінивши встановлені у справі докази та обставини, суд дійшов висновку, що у справі за клопотанням позивача ухвалами суду першої інстанції неодноразово витребовувалися оригінал оспореної угоди про дострокове розірвання договору оренди у відповідача та інших осіб з метою проведення посмертної почеркознавчої експертизи.

Разом з тим, поважні та об`єктивні причини, що перешкоджали відповідачу надати суду оригінал договору, ОСОБА_1 суду першої інстанції не були повідомлені.

Ухилення відповідача від надання витребуваного судом доказу призвело до неможливості проведення експертизи з метою встановлення факту виконання підпису ОСОБА_2 на оспорюваній угоді, а іншими доказами вказаний факт не може бути доведений або спростований.

У позивача, який заперечує підпис ОСОБА_2 в оспорюваній угоді про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки, відсутній зазначений оригінал угоди, а ОСОБА_1 не надано доказів протилежного.

Враховуючи наведене суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 ухилялась від проведення призначеної судом судової почеркознавчої експертизи, без дослідження оригіналу оспорюваної угоди про дострокове розірвання договору оренди проведення експертизи неможливо, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт підписання ОСОБА_1 оскаржуваної угоди про дострокове припинення договору оренди земельної ділянки, а тому є підстави для застосування наслідків, передбачених ст. 109 ЦПК України та можливості визнання того факту, що угода від 16 липня 2018 року про дострокове розірвання договору оренди земельної частки (паю), ділянки № 2015/10 від 11.11.2015, укладеної між ФГ «Черній Михайло Андрійович» та ОСОБА_1 , підписана не ОСОБА_2 , а іншою особою.

Схожі за змістом висновки викладені в постановах Верховного Суду від 25 листопада 2019 року у справі № 195/1736/18 (провадження № 61-19399св19) та від 26 червня 2019 року у справі № 193/344/17 (провадження № 61-37522св18).

Враховуючи, що під час укладення угоди від 16 липня 2018 року про дострокове розірвання договору оренди земельної частки (паю), ділянки № 2015/10 від 11.11.2015, укладеної між ФГ «Черній Михайло Андрійович» та ОСОБА_1 , було відсутнє волевиявлення позивача на укладення вказаної угоди, позовні вимоги ФГ «Черній Михацло Андрійович» про скасуваня реєстраційного запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію припинення права оренди Фермерського господарства «Черній Михайло Андрійович» на земельну ділянку з кадастровим номером: :02:000:3028, підлягають задоволенню.

За змістом частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Процедура укладення, вимоги до змісту і форми та порядок припинення договору оренди землі визначені Земельним кодексом України та спеціальним законом - Законом України «Про оренду землі».

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно з Законом України «Про оренду землі» орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (статті 1, 13 Закону України «Про оренду землі»).

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

За змістом статті 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Пунктом першим частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (частина друга статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до пункту другого частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державній реєстрації прав підлягають речові права на нерухоме майно, похідні від права власності, серед яких право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Частиною другою статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зобов`язано державного реєстратора встановлювати відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам закону, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, та призводить до порушення права позивача як орендаря.

Такий правовий висновок висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року в справі № 587/2331/16-ц (провадження № 14-411цс19), від 09 жовтня 2019 року в справі № 387/1095/17 (провадження № 14-414цс19), від 20 листопада 2019 року в справі № 669/930/16-ц (провадження № 14-486цс19), від 15 січня 2020 року в справі № 587/2326/16-ц (провадження № 14-442цс19) та в постановах Верховного Суду від 11 грудня 2019 року в справі № 378/146/18 (провадження № 61-44278св18), від 21 травня 2020 року у справі № 378/85/17 (провадження № 61-44166св18).

Матеріалами справи підтверджується, що 06.08.2019 між ОСОБА_1 та ФГ «Довіра» було укладено договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 03.01.2019 щодо земельної ділянки, загальною площею 1.9345 га, кадастровий номер :02:000:3028, яка розташована на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, за умовами якого власник земельної ділянки передала господарству право володіння та паво цільового використання, зберігаючи за собою правоправо розпорядження земельною ділянкою, строком на 10 років, що підтверджується копією договору (том 1 а. с. 22-23, 68-69, 80-81).

За змістом п. 9.1. вказаного договору, останній набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 186608798 від 29.10.2019 в Державному реєстрі наявний запис про інше речове право щодо згаданої вище земельної ділянки від 03.01.2019 про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) (том 1 а.с. 19, 71, 82).

Враховуючи, що суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування реєстраційного запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо державної реєстраціїприпинення права оренди Фермерського господарства « ОСОБА_2 » на спірну земельну дялнку, договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільскогосподаоських потреб (емфітевзису) від 03.01.2019, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Довіра», вважається таким, що укладений в період дії договору оренди земельної ділянки від 11.11.2015, що свідчить про порушення прав ФГ « ОСОБА_2 », як орендаря, а тому вимоги про витребування на його користь спірної земельної ділянки з незаконного користування ФГ «Довіра» та скасування реєстраційного запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо державної реєстрації права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) від 03.01.2019 також підлягають задоволенню.

Не заслуговують на увагу суду посилання апеляційної скарги на висновок почеркознавчої експертизи від 27 березня 2020 року №10/20, в якій зазначено, що підпис в графі орендар від імені ОСОБА_2 в документі «Угода про дострокове розіврання договору оренди земельної частки (паю) ділянки № 2015/10 від 11 листопада 2015», укладеній між ОСОБА_1 та ФГ «Черній Михайло Андрійович» 16 липня 2018 року, виконано не самим ОСОБА_2 , а іншою особою з наслідуванням його підпису.

Матеріалами справи підтверджується, за заявою ОСОБА_4 складено висновок експерта № 10/20 від 27.03.2020, якмй склав експерт ОСОБА_5 науково-дослідної лабораторії судових експертиз за результатами проведення почеркознавчої експертизи (том 1 а. с. 229-237).

Відповідно до листа Міністерства юстиції України № 416/14043-33-20/6.1 від 20.05.2020, за даними Реєстру свідоцтво про підтвердження кваліфікації судового експерта № 755, видане ОСОБА_5 , як працівнику Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України, на підставі рішення Експертно-кваліфікаційної комісії Міністерства внутрішніх справ України від 23.05.2012 за експертною спеціальністю 1.1 дослідження почерку та підписів недійсне з 29.04.2016, у зв`язку з звільненням останнього з Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України згідно з наказом № 12 (том 2 а.с. 18).

Згідно витягу з реєстру атестованих судових експертів, свідоцтво експерта ОСОБА_5 № 755, видане ЕКК МВС України 23 травня 2012 року є недійсним (том 2 а. с. 16).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції надавши оцінку вказаному висновку дійшов привального висновку, що експерт ОСОБА_5 не мав повноважень на здійснення експертного дослідження та відповідно проводити почеркознавчу експертизу та обґрунтовано відхилив висновок експерта від 27 березня 2020 року №10/20, як неналежний доказ.

Разом з тим, суд першої інстанції не надав належну оцінку процесуальній поведінці ОСОБА_1 , показанням свідка ОСОБА_3 , як наслідок дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. п. 1,3, 4 ч. 1ст.376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року становить 1 921 грн.

Згідно п. п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду встановлена в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Враховуючи, що позовна заява була подана юридичною особою 2019 році, а предметом розгляду справи були три вимоги немайного характеру, які підлягають задоволенню, з відповідачів, в порядку розподілу судових витрат, на користь позивача підлягає стягненню по 7 203,75 ((1 921*3+1 921*3*150%)/2) грн, з кожного, судового збору сплаченого ФГ «Черній Михайло Андрійович» за подання позову та апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Черній Михайло Андрійович» задовольнити.

Рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги Фермерського господарства «Черній Михайло Андрійович» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Довіра» про витребування земельної ділянки та скасування реєстраційних записів задовольнити.

Витребувати на користь Фермерського господарства «Черній Михайло Андрійович» земельну ділянку з кадастровим номером: :02:000:3028, загальною площею 1.9345 га, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, вид використання - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Оситнязької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, з незаконного користування Фермерського господарства «Довіра».

Скасувати реєстраційний запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію припинення права оренди Фермерського господарства «Черній Михайло Андрійович» на земельну ділянку з кадастровим номером: :02:000:3028, внесений на підставі рішення державного реєстратора Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Зарубіної Олени Володимирівни від 26 грудня 2018 року № 38.

Скасувати реєстраційний запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з наступними параметрами: номер запису про інше речове право: 29774663; дата, час державної реєстрації: 03.01.2019 10:09:26, опис об`єкта іншого речового права: предметом договору є земельна ділянка загальною площею 1.9345 га кадастровий номер :02:000:3028, для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) за договором про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) від 03.01.2019 року, внесений державним реєстратором Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Зарубіною Оленою Володимирівною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44965917 від 04.01.2019.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та Фермерського господартсва «Довіра» () на користь Фермерського господарства «Черній Михайло Андрійович» () по 7 203 (сім тисяч двісті три) грн 75 коп, з кожного, судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 12.10.2021.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник