Справа № 168/511/21
Провадження № 2/168/234/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Островерхої Т.С.,

розглянувши в смт. Стара Вижівка в залі суду у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом доДубівської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . Заповіт від імені ОСОБА_2 виконавчим комітетом Буцинської сільської ради не посвідчувався. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті останнього є позивач та її сестра ОСОБА_3 , яка відмовилася від прийняття спадщини. Вказуючи, що вона у встановленому законом порядку подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька, отримала свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне нерухоме майно їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просить визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 .

У підготовче засідання позивач не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Дубівської сільської ради подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини або відмови від прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270, ч.1 ст.1273 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с. 12). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, входить житловий будинок, збудований у 1968 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , у якому він був зареєстрований і постійно проживав. Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 15, 37 на звортті).

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач є дочкою спадкодавця та належить до першої черги спадкоємців за законом, що підтверджується відповідними свідоцтвом про народження і про одруження (а.с. 10-11).

У встановлений законом строк 26.11.2021 р. позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 (а.с. 41), а ОСОБА_3 , яка є дочкою спадкодавця, того ж дня із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 (а.с. 35 на звороті, 39).

Спадкодавець ОСОБА_2 на час смерті проживав один (а.с. 37 на звороті).

Заповіту за життя ОСОБА_2 не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с. 34).

З огляду на вказане, позивач, як дочка спадкодавця, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_2 .

Постановою нотаріуса від 14.01.2021 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, які підтверджують його належність спадкодавцю ОСОБА_2 (а.с. 14).

Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 136/2000 до майна померлого ОСОБА_2 (а.с. 35-46), з яких також видно, що інше майно після смерті останнього також успадкувала позивач ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст. 16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мав, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 1216, 1217, 1261, 1269, 1270, 1273, 1296 ЦК України, ст.ст. 141, 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Волинського апеляційного суду безпосередньо або через Старовижівський районний суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Дубівська сільська рада Ковельського району Волинської області, адреса місця знаходження: вул. Ковельська, 72, с.Дубове, Ковельський район, Волинська область, код за .

Повний текст рішення складено 29.09.2021 р.

Суддя О. Й. Хаврона