Справа № 671/1974/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2021 року Волочиський районний суд
Хмельницької області в складі:
головуючої - судді Бабій О.М.,
з участю секретаря судового
засідання Кошонько Н.С., скаржника ОСОБА_1 ,
представника скаржника ОСОБА_2 ,
заінтересованих осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії старшого державного виконавця Волочиського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пантелімона Андрія Віталійовича та начальника Волочиського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Галки Костянтина Костянтиновича щодо неправильності здійснення розрахунку по сплаті аліментів та зобов`язання вчинити дії, заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
17 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії державних виконавців, у якій просить:
3.Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Волочиського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пантелімона Андрія Віталійовича та дії начальника Волочиського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Галки Костянтина Костянтиновича щодо розрахунку заборгованості по аліментах за період з вересня 2010 року по грудень 2019 року включно без вирахування податків та зборів із середньомісячної заробітної плати одного штатного працівника по Волочиському районі.
4.Зобов`язати старшого державного виконавця Волочиського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пантелімона Андрія Віталійовича та начальника Волочиського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Галку Костянтина Костянтиновича здійснити перерахунок заборгованості по аліментах за період з вересня 2010 року по грудень 2019 року включно з вирахування податків та зборів із середньомісячної заробітної плати одного штатного працівника по Волочиському районі.
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 31.07.2007 року у справі № 2-1273/2007 з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 20 липня 2007 року і до повноліття дочки.
На підставі дубліката виконавчого листа, постановою старшого державного виконавця Пантелімона А.В. від 03.09.2020 року було відкрито виконавче провадження № 62946856.
ОСОБА_1 вказує, що він добровільно та добросовісно сплачував аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 через ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі усних домовленостей з ОСОБА_5 , шляхом перерахування аліментів на рахунки стягувача та доньки ОСОБА_6 (картка ОСОБА_7 ). Жодних інших домовленостей з ОСОБА_5 з приводу сплати ним будь яких інших платежів (грошових чи майнових зобов`язань) на її рахунок та на рахунок дочки не було.
Зазначає, що заявою від 22.09.2020 року він повідомив державного виконавця, що добросовісно сплачував аліменти з 04.12.2007 року по 18.09.2020 року згідно копій платіжних документів. Проханням від 19.10.2020 року він просив державного виконавця врахувати чеки, які помилково не внесені в розрахунок заборгованості по аліментах та перерахувати заборгованість у 2020 році згідно розміру його заробітної платив в ТОВ «Вишиваночка», та просив урахувати сплату аліментів безпосередньо на рахунок дочки ОСОБА_6 .
Тож, скаржник вказує, що з розрахунком не погоджується, оскільки державним виконавцем не враховано усі добровільно сплачені ним аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 за період з січня 2012 року по листопад 2020 року включно. Враховано платежі із зазначенням призначення платежу «аліменти, перевод на карту Приватбанка», «аліменти», «аліменти, переказ власних коштів», «оплата аліментів та боргу по аліментах», проте не враховано платежі з призначенням «перевод на карту Приватбанка», «переказ власних коштів».
Як зазначає скаржник, він перераховував аліменти з різними призначеннями, які описано вище, оскільки він не знав, що при перерахуванні аліментів краще вказувати в призначенні платежу «аліменти», окрім того, жодними нормами чинного законодавства не передбачено обов`язкового зазначення призначення платежу «аліменти» при перерахуванні аліментів.
Також скаржник вказує, що з розрахунком не погоджується, оскільки державним виконавцем розраховано заборгованість по аліментах в розмірі 1/4 частини від середньомісячної заробітної плати одного штатного працівника по Волочиському районі, згідно з даними Головного управління статистики у Хмельницькій області, в порядку ст. 195 СК України без вирахування податків та зборів. Вважає, що від розміру середньомісячної заробітної плати одного штатного працівника належить відняти податки та збори в розмірах, які згідно норм Закону України «Про податок на доходи фізичних осіб» та норм Податкового кодексу України діяли в період, за який розраховано заборгованість, та відповідно вирахувати 1/4 частину від отриманої суми.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 просили задовольнити скаргу з викладених у ній підстав.
Старший державний виконавець Волочиського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пантелімон А.В. проти скарги заперечив та просив відмовити у її задоволенні.
Начальник Волочиського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Галка К.К. просив відмовити в задоволенні скарги повністю. У поданому відзиві на скаргу представник ДВС вказав, що стягувачем у даному виконавчому провадженні є ОСОБА_8 а не дочка Каміла, тому зарахували як сплачені аліменти кошти, де отримувачем аліментів вказано ОСОБА_8 з призначенням платежу «аліменти», а кошти надані дитині як кишенькові, як аліменти не є законними та не враховуються до розрахунку як аліменти.
Заінтересована особа ОСОБА_5 просила відмовити в задоволенні скарги та пояснила, що при розрахунку заборгованості по аліментах мають враховуватись лише ті квитанції, у яких вказано призначення платежу «аліменти», а ті кошти, які перераховував ОСОБА_1 без призначення платежу «аліменти», вона отримувала як компенсацію за моральну шкоду та подарунки.
Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.
Під час виконання судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.
Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно із ч.ч. 3,4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження.
Відповідно до ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
У п. 4 розділу XVI «Особливості виконання рішень про стягнення аліментів» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року із змінами та доповнення, визначено, що розрахунок заборгованості обчислюється на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.
У ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 12.08.2020 року було видано дублікат виконавчого листа по справі № 671/93/20, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Писарівка Волочиського району, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 20 липня 2007 року і до повноліття дочки.
03.09.2020 року, на підставі вказаного виконавчого листа, старшим державним виконавцем Волочиського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пантелімоном А.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62946856.
Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 , ОСОБА_8 07.04.2021 року змінила своє прізвище на « ОСОБА_9 ».
Окрім того, відповідно до п. 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів, утримання аліментів провадиться із суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Вживання терміну «дохід» у дужках після поняття «заробіток» може розумітися як визнання цих понять синонімами в контексті приписів цього Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів.
Однак, наведений висновок щодо переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів, стосується випадків, коли особа працює та отримує реальний заробіток як дохід, з якого й розраховується розмір аліментів або заборгованості.
Згідно з ч. 2 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості, або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
Тобто у ч. 2 ст. 195 ЦПК України чітко визначено: заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
Поняття «середня заробітна плата для даної місцевості» є макроекономічним показником, який як і інші макроекономічні показники, збирається та складається Державною службою статистики України і використовується, у тому числі, при проведенні грошово-кредитної політики та аналізу фінансової стабільності. Макроекономічні показники розраховуються за допомогою системи національних рахунків як комплексу взаємопов`язаних балансових таблиць, показники яких призначені для визначення розміру доходу, споживання, накопичення і величини капітальних витрат.
Середня заробітна плата для даної місцевості як макроекономічний показник обчислюється як середнє арифметичне значення заробітних плат певної групи працівників (наприклад, по підприємству, по галузі, по регіону). Розраховується виходячи із фонду оплати праці працівників (включаючи оплату праці сумісників), премій, винагород за підсумками роботи за рік та одноразових заохочень.
Сам розмір середньої заробітної плати як макроекономічний показник, який використовується, у тому числі, і в разі застосування ч. 2 ст. 195 СК України, обраховується органами статистики України на підставі Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року за № 114/8713.
Інструкція містить основні методологічні положення щодо визначення показників оплати праці у формах державних статистичних спостережень з метою одержання об`єктивної статистичної інформації про розміри та структуру заробітної плати найманих працівників.
Інструкція не застосовується для визначення складових фонду оплати праці як бази (об`єкта) для нарахування внесків до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, тобто для обрахування суми обов`язкових податків та зборів у разі отримання особами реального заробітку (доходу).
Стаття 6 Податкового кодексу України визначає, що податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету або на єдиний рахунок, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Збором (платою, внеском) є обов`язковий платіж до відповідного бюджету або на єдиний рахунок, що справляється з платників зборів, з умовою отримання ними спеціальної вигоди, у тому числі внаслідок вчинення на користь таких осіб державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами та особами юридично значимих дій.
Відповідно до ст. 22 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.
Отже, за змістом Податкового кодексу України, об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є реальне майно та реальні дії з отримання доходів, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.
Також варто звернути увагу на те, що за змістом п. 4 розділу ХVI Інструкції з організації примусового виконання рішень розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих з інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості. Тобто довідка про інформацію про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості є самостійним документом, який береться до уваги при розрахунку заборгованості.
Тож, середня заробітна плата для даної місцевості (Волочиського району Хмельницької області), із якої розраховуються аліменти у разі виникнення заборгованості в особи, яка не працювала, не належить до доходу (прибутку) або його частини, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника реального податкового обов`язку. Тобто середня заробітна плата для даної місцевості як макроекономічний показник не є реальною і не може бути об`єктом оподаткування.
З огляду на наведене, суд вважає, що розрахунок заборгованості по аліментах боржника ОСОБА_1 , зроблений без вирахування податків та зборів за період, коли він фактично працював, є неправомірним, а заборгованість підлягає перерахунку, тому в цій частині скаргу слід задовольнити частково (за період фактичного працевлаштування ОСОБА_1 ).
Згідно поданих ОСОБА_1 копій дублікатів квитанцій, останній переказував через ПАТ КБ «ПриватБанк» на банківські рахунки ОСОБА_5 та дочки ОСОБА_10 , за період з січня 2012 року по листопад 2020 року грошові кошти на загальну суму 118233,32 грн. (т. 1, а.с. 72-236).
Вказані обставини учасниками справи не заперечуються і у повній мірі підтверджуються доказами у справі, зокрема, квитанціями ПАТ КБ «ПриватБанк».
ОСОБА_1 стверджує, що вказані грошові кошти були сплачені в якості добровільної сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 .
Жодних обставин на підтвердження наявності інших зобов`язань ОСОБА_1 перед ОСОБА_5 суду не надано, як і не надано доказів на підтвердження відмови останньої від отримання банківських переказів від боржника у період з січня 2012 року по листопад 2020 року.
Тому, відсутність в чеках зазначення призначення платежу «аліменти» не є підставою вважати, що боржник не сплачував аліменти, оскільки кошти надходили на карткові рахунки стягувача аліментів та дочки.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 182-183, 195 СК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 77-81, 447 ЦПК України, суд
Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Волочиського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пантелімона Андрія Віталійовича та дії начальника Волочиського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Галки Костянтина Костянтиновича щодо розрахунку заборгованості по аліментах за період фактичного працевлаштування ОСОБА_1 без вирахування податків та зборів (по грудень 2019 року).
Зобов`язати старшого державного виконавця Волочиського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пантелімона Андрія Віталійовича та начальника Волочиського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Галку Костянтина Костянтиновича здійснити перерахунок заборгованості по аліментах за період фактичного працевлаштування ОСОБА_1 з вирахування податків та зборів (по грудень 2019 року).
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалу складено 14 вересня 2021 року.

Суддя О.М. Бабій