Справа № 687/701/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 вересня 2021 року Чемеровецький районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді - Борсука В.О.,

з участю секретаря - Цугель Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, Приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига Володимир Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

19.08.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В., Приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига В.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 25.06.2021 року, у зв`язку з тим, що було заблоковано її основний зарплатний рахунок в Акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк», позивачу стало відомо, що у неї є борг перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» згідно з кредитним договором AG9299635 від 25.07.2019, який відступлений Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК«ДІНЕРО» за номером договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 22-08/19 та Додатковою угодою №8 від 27.12.2019. Також їй стало відомо, що в Єдиному реєстрі боржників міститься відкрите виконавче провадження №64638041, яке відкрито 24.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Банадигою Володимиром Васильовичем, а також стало відомо, що дане провадження відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича №5654 від 25.01.2021 року про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 15830 грн. 56 коп. Зазначає, що вона не брала жодних кредитів в Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», жодних договорів не підписувала. Вважає, що виконавчий напис був вчинений нотаріусом неправомірно. У зв`язку з чим просить суд визнати недійсним кредитний договір AG9299635 від 25.07.2019 року та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №5654, вчинений 25.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло.

Третя особа приватний нотаріус Баршацький І.В. про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади.

Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Третя особа приватний виконавець Банадига В.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло.

Тому суд вважає, що сторони належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи та приходить до висновку за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 282 ЦПК України.

Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 25.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем був вчинений виконавчий напис № 5654 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» згідно з кредитним договором AG9299635 від 25.07.2019 року.

За заявою від 29.01.2021 року представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про примусове виконання рішення, приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Банадигою В.В. 24.02.2021 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 64638041 з примусового виконання виконавчого напису № 5654, виданого 25.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 15830 грн. 56 коп., основну винагороду приватного виконавця у розмірі 1583 грн. 05 коп., загальна сума, яка підлягає стягненню складає: 17413,61 грн.

07.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Банадигою В.В. винесено постанову про арешт коштів боржника, оскільки рішення боржником не виконано.

Частиною другою статті 207 Цивільного кодексу України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною другою статті 208 Цивільного кодексу України зазначено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу .

Відповідно до статті 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В даному випадку - таких документів не існує.

Водночас Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» не долучено до матеріалів ні кредитний договір, ні договір відступлення права вимоги про які йдеться у виконавчому написі приватного нотаріуса Баршацького І.В. та постанові про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця Банадиги В.В.

Виходячи з вищезазначеного, відомості щодо ОСОБА_1 як боржника за неукладеним кредитним договором AG9299635 від 25.07.2019 року, включаючи паспортні дані, внесені Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «ДІНЕРО», безпідставно та протиправно в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не є божником перед відповідачами за кредитними зобов`язаннями. Крім того, ім`я позивача у виконавчому провадженні та в Єдиному реєстрі боржників зазначено « ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_1 ».

Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 вказаного Закону визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктами 3.2, 3.5, п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

В постановах Верховного Суду від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс 17 та від 06 травня 2020 року у справі № 320/7932/16-ц, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 р. по справі № 305/2082/14-ц, яка відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 викладено наступний правовий висновок.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Саме тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 вказувала, що нотаріусу не були надані документи, які б свідчили про визнання нею визначеної кредитором заборгованості. Жодних вимог про погашення заборгованості кредитор їй не пред`являв і заборгованість з нею не узгоджувалася, нотаріусом не було повідомлено її, як боржника, про те, що до нього звернулися з документами про вчинення виконавчого напису, що створює ситуацію відповідно до якої вона не мала можливості жодним чином заперечити проти даного виконавчого напису. Жодних договорів з Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК«ДІНЕРО» не підписувала та взагалі ніколи не брала позик (кредитів) в даних фінансових установах, про існування договору позики та договору відступлення права вимоги боргу не повідомлена.

Суд вважає, що безумовним фактом, який свідчить про небезспірність заборгованості за кредитним договором, є та обставина, що розмір заборгованості був визначений самостійно відповідачем, з позивачем розмір заборгованості не узгоджувався і ним не визнається.

Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, а саме в частині: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Встановлені судом обставини у цій справі свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 25.01.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Отже, відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердження безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого, а тому він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, а кредитний договір AG9299635 від 25.07.2019 року, має бути визнаним недійсним.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 141, 258, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати недійсним кредитний договір AG9299635 від 25.07.2019 року укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК«ДІНЕРО», правонаступником якого за номером договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 22-08/19 та Додатковою угодою №8 від 27.12.2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Визнати виконавчий напис № 5654 від 25.01.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 908 грн. 00 коп. понесених судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителька АДРЕСА_1 , е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», місце знаходження вул. Кудрявський узвіз, 5 Б м. Київ, 04053.

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, вул. Рейтарська/пров. Георгіївський, буд. 6-3 літ. А, каб. 2-7 м. Київ, 01034.

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига Володимир Васильович, вул. Свободи, 22 офіс. 1 м. Хмельницький, е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суддя Борсук В.О.