Справа №402/582/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( заочне )

"07" жовтня 2021 р.Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді: Ясінського Л.Ю.

секретаря судового засідання: Кульчицької Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Благовіщенське, Кіровоградської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики посилаючись на те, що 26 грудня 2019 року позивач ОСОБА_1 позичив відповідачу ОСОБА_2 згідно посвідченого нотаріально договору позики, кошти в розмірі 228 600 (двісті двадцять вісім тисяч) гривень, що еквівалентні 9000 доларам США, про що ОСОБА_2 власноручно поставив підпис в договорі позики, в якій підтвердив факт отримання ним коштів та зазначив про обов`язок повернути дані кошти не пізніше 30.09.2020 року.

Проте, відповідач не виконав своїх зобов`язань та грошові кошти не повернув.

Враховуючи наведене, представник позивача просив стягнути на користь позивача з відповідача грошові кошти в розмірі 228 600 гривень, які складаються з суми основного боргу у розмірі, 5763 гривень 46 копійок - трьох відсотків річних з простроченої суми.

Ухвалою судді Ульяновського районного суду районного суду Кіровоградської області від 17.08.2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися, подали до канцелярії суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті "Судова влада", причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення.

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно дост.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд встановив, що згідно договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Благовіщенського нотаріального округу Кіровоградської області Кримською Н.П. від 26.12.2019 року, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 228 6000 (двісті двадцять вісім тисяч) гривень, що еквівалентні 9000 доларам США ( а.с.8).

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того є роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем)у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

На підтвердження укладення договору позики та його умов представлений посвідчений нотаріального договір позики, який посвідчує передання визначеної грошової суми, що відповідає положенням ст. 1047 ЦК України. Як свідчить договір позики був укладений між фізичними особами.

Відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно положень ст. 545 ЦК України, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути борговий документ (розписку) боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає на вимогу боржника. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого боргу.

Суд вважає встановленим, що ОСОБА_2 позичив зазначену у розписці суму в ОСОБА_1 , а не повернувши її в повному обсязі, порушив свої зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідачем не виконано зобов`язання за договором позики, з нього на корить позивача окрім суми основного боргу та три проценти річних від простроченої суми.

Окрім того, згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В договорі позики від 26.12.2019 року не зазначено розмір процентів, а також не зазначено, що позика є безпроцентною, таким чином з відповідача підлягають стягненню також проценти на рівні облікової ставки Національного банку України.

Позивачем здійснено розрахунок процентів на рівні облікової ставки НБУ.

При цьому, відповідачем не оспорювався надані позивачем розрахунки та не надано інших розрахунків, тому суд приходить до висновку, що відповідачем не погашено заборгованості по договору позики.

Враховуючи викладене, дослідивши надані позивачем розрахунки, суд вважає, що його проведено вірно, з урахуванням положень ст.ст.1048,1050 ЦК України та висновку Великої Палати Верховного Суду викладеному в постанові від 16.01.2019 року у справі № 464/3790/16-ц, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 теж підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Підстав звільнення від доказування, визначених ст.82ЦПК України судом не встановлено. Позицію відповідача суд розцінює як ухилення від виконання свого обов`язку щодо повернення боргу за договором позики.

Таким чином, оцінивши докази у їх сукупності, оскільки відповідач не повернув взяті ним у позику грошові кошти, тобто не виконав зобов`язання належним чином, відповідно до умов договору позики, суд прийшов до висновку про обґрунтованість пред`явленого позову та необхідності його задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача пропорційно задоволеним вимогам, підлягають стягненню судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2344 гривні.

Відповідно до ч. 1 - ч. 3 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзив.

Щодо стягнення з Відповідача витрат на правову допомогу.

В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги представником позивача надано ордер серії КР №044080 адвоката Мелєзгінова Ю.В. ( а.с.9), договір про надання правової допомоги від 01.08.2021 року укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Мелєзгіновим Ю.В. ( а.с. 20 23), Акт прийому - передачі виконаних робіт укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Мелєзгіновим Ю.В. ( а.с.19), квитанцію до прибуткового касового ордера №3 від 07.10.2021 року ( а.с.18), з яких вбачається, що витрати на правову допомогу склали 9647 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 1-3 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Приписами ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Необхідно зауважити, що ч. 6 ст. 137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем відзиву на позов не надіслано, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9647 грн. та 2344 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст.4,12,13,81,137,141,263,265, ч. 6 ст.259, ст.268, 280,351,352,355 ЦПК України, ст.ст.545,625,1046-1050 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , Інд код НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації та проживання АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , Інд. код НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 заборгованість за договором позики від 26 грудня 2019 року у розмірі 228 600 грн. ( двісті двадцять вісім тисяч шістсот) грн., проценти на рівні облікової ставки Національного банку України в розмірі 5763 грн. 46 копійок ( п`ять тисяч сімсот шістдесят три ) гривні 46 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , Інд код НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації та проживання АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , Інд. код НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2344 гривні.

Стягнути з ОСОБА_2 , Інд код НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації та проживання АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , Інд. код НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 судові витрати понесені на оплату правових послуги адвоката в розмірі 9647 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою. відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення. Якщо повне рішення не були вручено у день його складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду або через Ульяновський районний суд Кіровоградської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Особи, які беруть участь у справі:

Позивач - ОСОБА_1 , Інд. код НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2

Відповідач - ОСОБА_2 , Інд код НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації та проживання АДРЕСА_1 .

Суддя: Л.Ю.Ясінський