Справа №487/5524/18
Провадження №2/487/34/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2021 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кузьменко В.В.,

за участю секретаря судових засідань Рафальської Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Автогаражного кооперативу «Парма» та Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Парма» про визнання недійсним рішення Правління АГК «Парма» від 31.08.2015 року та правочину про передачу в користування (оренду) гаражу № 90,

ВСТАНОВИВ:

22.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до Автогаражного кооперативу «Парма», ТОВ Фірма «Парма», в якому посилаючись на те, що рішення АГК «Парма» від 31.08.2015 року є недійсним, а дії відповідачів щодо обмеження позивача користування гаражем № НОМЕР_1 є незаконним, просить суд :

1. Визнати недійсним (незаконним) рішення Правління АГК «Парма» від 31.08.2015 року про опечатування гаражу № НОМЕР_1 та навішування на гараж додаткового замку;

2. Визнати недійсним правочин про передачу АГК «Парма» в користування (оренду) ОСОБА_1 ;

3. Зобов`язати ТОВ Фірми «Парма» припинити незаконні самоправні дії, які перешкоджають ОСОБА_1 користуватися гаражем № НОМЕР_1 та його особистими речами, що знаходяться в гаражі № НОМЕР_1 .

В обгрунтування позову зазначив, що користувався гаражем № НОМЕР_1 АГК «Парма» і вважав себе членом вказаного кооперативу, оскільки сплачував кошти до АГК «Парма» як член кооперативу, про що зазначалось на дошці оголошень кооперативу. Проте, в серпні 2015 року правління АГК «Парма» без будь-яких повідомлень вирішило позбавити його права користування гаражем № НОМЕР_1 , опечатати та навісити свій замок.

Ухвалою суду від 28.08.2018 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

29.03.2019 року провадження по цивільній справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по справі №487/5705/16-ц.

Ухвалою суду від 10.04.2020 року поновлено провадження по справі та призначено до підготовчого судового засідання.

24.02.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідност.82 ч.4 ЦПК Українио обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як встановлено рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.07.2016 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області та постановою Верховного суду від 15.03.2018 року, позивачу в АГК «Парма» приблизно в 2007-2009 роках було передано в користування гараж № НОМЕР_1 в АГК «Парма». Договір оренди Гаражу між сторонами в письмовій формі не оформлювався.

Як вбачається з матеріалів реєстраційної справи Автогаражного кооперативу «Парма» та доказів наданих сторонами, ОСОБА_1 до членів вказаного кооперативу не приймався.

Згідно пункту 12.2. Статуту Автогаражного кооперативу «Парма», зареєстрованого 10 вересня 2012 року виконавчим комітетом Миколаївської міської ради, правління кооперативу має право, в тому числі, укладати договори і здійснювати інші заходи, що відповідають інтересам кооперативу.

Голова правління згідно із положеннями п. 13.1-31.2 Статуту очолює правління і обирається загальними зборами на термін, що не перевищує трьох років. Також виконує рішення правління, обов`язки виконавчого директора, представляє кооператив перед третіми особами та в судових органах, несе відповідальність за недоліки в роботі, які допущені при виконанні покладених на нього обовязків.

Позивач до членів вказаного кооперативу в установленому Статутом порядку не приймався, відповідних доказів ним не надано.

Металевий бокс №90 був переданий ОСОБА_1 у користування безпосередньо попереднім головою правління кооперативу, без прийняття відповідного рішення уповноваженими органами.

Як свідчать фото оголошень про наявність заборгованості відповідача перед АГК «Парма» та пояснення сторін, відповідач мав певну заборгованість перед кооперативом у звязку із користуванням Гаражем (на охорону, утримання території і т.і.).

Вирішення питання про розірвання договору оренди гаражу з позивачем згідно ст. 16 Закону України "Про кооперацію" та п.12.2 Статуту АГК "Парма" відносилось до компетенції правління кооперативу, відповідало його інтересам і грунтувалось наположеннях ст. 763 ЦК України.

Враховуючи викладене, рішення правління АГК «Парма» прийняте правлінням, обраним відповідно до статуту АГК «Парма», повноважним на день прийняття оспорюваного рішення, в межах компетенції передбаченої Статутом, а тому відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 з підстав зазначених ним в позовній заяві.

Позивачем не надано жодного допустимого доказу передбаченого ст.11 Закону України "Про кооперацію", що він є членом правління АГК "Парма", а тому відсутні підстави вважати, що правовідносини, що виникли між сторонами з приводу користування Гаражем регулюються Законом України "Про кооперацію".

Наявність спірного рішення правління сама по собі, без фактичного позбавлення позивача можливості продовжувати користуватись Гаражем не порушує прав позивача, а лише свідчить про бажаннять АГК "Парма" відповідно до положень ч.2 ст.763 ЦК України відмовитись від договору оренди Гаражу з позивачем, який укладено на невизначений строк.

Аналогічні обставини встановлено рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.07.2016 року по справі № 487/1004/16-ц за позовом ОСОБА_1 до АГК «Парма», третя особа ТОВ Фірма «Парма», про визнання рішення правління недійсним, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 05.09.2016 року, визнано неправомірність зайняття гаражного боксу № НОМЕР_1 ОСОБА_1 та визнано правомірність рішення правління АГК «Парма» від 23 січня 2016 року стосовно свого майна. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати від 15.03.2018 року по справі № 487/1004/16-ц рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.07.2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 05.09.2016 року по вказаній справі залишено без змін. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.10.2019 року по справі № 487/5705/16 за позовом АК "Парма" до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов`язання вчинити певні дії - позов задоволено, постановою Миколаївського апеляційного суду від 27.02.2020 року рішення від 31.10.2019 року залишеного без змін. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати від 16.04.2020 року по справі № 487/5705/16-ц відмовлено у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовна заява позивача ОСОБА_1 до Автогаражного кооперативу «Парма» та Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Парма» про визнання недійсним рішення Правління АГК «Парма» від 31.08.2015 року та правочину про передачу в користування (оренду) гаражу № НОМЕР_1 є безпідставною, необґрунтованою, а викладені в ній обставини не знайшли свого підтвердження під час слухання справи, а тому суд відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст.258,259,263-265,268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позовних вимогах ОСОБА_1 до Автогаражного кооперативу «Парма» та Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Парма» про визнання недійсним рішення Правління АГК «Парма» від 31.08.2015 року та правочину про передачу в користування (оренду) гаражу № НОМЕР_1 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

Повний текст рішення складений 28.09.2021 року.

Суддя В.В.Кузьменко