Справа № 318/2652/19
Номер провадження №2-др/318/3/21
"29" вересня 2021 р. м. Кам`янка-Дніпровська
Кам`янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області в складі: судді Васильченка В.В.; секретар Борисенко П.В.
розглянувши заяву Кредитної Спілки «АКТИВ» про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат,
22.04.2021 р. до суду з заявою звернувся представник позивача Кредитної Спілки «АКТИВ» Гардер О.Г. в якій зазначає, що в провадженні Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області (суддя Петров В.В.) перебувала цивільна справа № 318/2652/19 за позовом КС «АКТИВ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 416569,56грн., з яких заборгованість за процентами 183769,56 грн. та заборгованість по тілу кредиту 232800,00 грн.
03.03.2020 р. суддею Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області Петровим В.В. було винесено заочне рішення по цивільній справі № 318/2652/19, згідно якого позовні вимоги були задоволені у повному обсязі.
При винесенні рішення судом не було вирішено питання щодо розподілу понесених позивачем Кредитною Спілкою «АКТИВ» судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, докази яких наявні в матеріалах справи. Крім того, подаючи позовну заяву до суду, позивач зазначив, що він вже поніс витрати пов`язані з розглядом справи,- на професійну правничу допомогу у сумі 6210,00грн. (з розрахунку 15% від мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб (310,50 грн.), встановленого ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» - за одну годину роботи адвоката. На підставі викладеного просить винести додаткове рішення щодо розподілу судових витрат, яким відшкодувати Позивачу КС «АКТИВ» судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6210,00 грн. за рахунок Відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Представник позивача КС «Актив» в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить задовольнити заяву та провести розгляд справи у його відсутність.
Відповідачі в судове засідання не з`явився, хоча про місце та час слухання справи були завчасно повідомлені.
Згідно приписів ч.4 ст. 270 ЦПК України, суд може викликати в судове засідання або інших учасників справи, у разі необхідності. Неприбуття у судове засідання осіб не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків.
В провадженні Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області (суддя Петров В.В.) перебувала цивільна справа № 318/2652/19 за позовом Кредитної спілки «АКТИВ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 416569,56грн., з яких заборгованість за процентами 183769,56 грн. та заборгованість по тілу кредиту 232800,00 грн.
03.03.2020 р. суддею Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області Петровим В.В. було винесено заочне рішення по цивільній справі № 318/2652/19, згідно якого позовні вимоги були задоволені у повному обсязі (а.с. 174).
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що дане заочне рішення винесенно суддею Петровим В.В., повноваження якого як судді закінчились 15.07.2020 р. згідно наказу № 45.
Головне значення додаткового рішення полягає у забезпеченні повного та всебічного розгляду справи шляхом процесуального виправлення недоліків, допущених судом внаслідок неналежного виконання вимог частини першої статті 264 ЦПК України.
Крім того, додаткове рішення шляхом його подальшого виконання спроможне забезпечити реальний захист прав та інтересів позивача, з метою відновлення або захисту яких останній звертався до суду з конкретно визначеними позовними вимогами, які суд за відсутності процесуальних перешкод повинен вирішити по суті.
При цьому необхідно ураховувати, що виконання судових рішень є складовою частиною судового розгляду, а також важливим фактором, що забезпечує захист прав і законних інтересів громадян. Обов`язковість виконання судового рішення є одним із основних принципів цивільного судочинства.
Процесуальна можливість ухвалення судом додаткового рішення у складі, відмінному від складу суддів, що ухвалив рішення у справі, забезпечена, зокрема, приписами пункту 2.3.47. Положення про автоматизовану систему документообігу суду в редакції, затвердженій рішенням Ради суддів України №25 від 02.04.2015, що дозволяє автоматизований розподіл заяви про ухвалення додаткового рішення у разі відсутності раніше визначеного в судовій справі головуючого судді (судді-доповідача).
Крім того, частиною третьою статті 270 ЦПК України встановлено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Таким чином, цивільний процесуальний закон не забороняє визначеним при автоматичному розподілі суддям знайомитись з матеріалами справи, у чому числі з дослідженими при судовому розгляді доказами, прослуховувати записи технічної фіксації судового процесу, уточнювати певні питання у учасників справи, яких у разі необхідності суд може викликати в судове засідання (частина четверта статті 270 ЦПК України).
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що описова частина заочного рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 03.03.2020 р., а також резолютивна частина зазначеного рішення суду не містить вирішення питання щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до п.3 ч.1ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно приписів п. 20 постанови Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2019 р., додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК(нова редакція від 15.12.2017 р. - 270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі і витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3).
У рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. №23-рп/2009 щодо офіційного тлумачення статті 59 Конституції України, яка гарантує право на професійну правничу допомогу, зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Відповідно до положень статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Встановлено, що позивачу по цивільній справі КС «АКТИВ» (заявнику), правнича допомога надавалась адвокатом Гардер Олександром Гергардовичем, на підставі письмового договору про надання правової допомоги № 021 від 08.12.2016 р. (а.с. 68), технічного завдання № 61 від 22.11.2019 р. (а.с.70).
З Акту №19 від 29.11.2019 р. також встановлено, що, витрати робочого часу Замовника на виконання робіт склали 20 годин, договірна ціна виконаних робіт (гонорару адвоката) 6210,00 грн. (шість тисяч двісті десять гривень 00 копійок), яка визначена з розрахунку 15% від мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб (310,50 грн.), встановленого ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» за одну годину роботи адвоката. Зазначений розмір оплати виконаних робіт за надання юридичних послуг відповідно до акту від 29.11.2019 р. зазначено в рахунку № 38 від 29.11.2019р. (а.с.72). Відповідно до платіжного доручення № 512 від 02.12.2019 р. КС «АКТИВ» на користь адвоката Гардер О.Г. було здійснено оплату за надані послуги (а.с.73).
Отже зазначеними документами підтверджується понесення заявником КС «АКТИВ» судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу у сумі 6210,00 грн., яку заявник просить суд відшкодувати з Відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на свою користь.
Наявності заяв або клопотань відповідачів по справі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на доведення неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката, про зменшення їх розміру, які відповідно до положень ч. 5, 6. ст.137 ЦПК України покладаються на іншу сторону,- матеріали справи не містять.
Згідно частин 1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вищевикладене, доведення заявником КС «АКТИВ» понесених витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підтверджені доказами, їх обґрунтованість, відсутність підстав для зменшення понесених витрат на оплату правничої допомоги адвоката, а також того, що рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 03.03.2020 р. були задоволені позовні вимоги позивача у повному обсязі та судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат під час ухвалення 03.03.2020 р. рішення, дійшов висновку, що заява КС «АКТИВ» підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 13, 76-82, 247, 258-261, 265, 270, 272, 352-355 ЦПК України, суд -
Заяву Кредитної спілки «АКТИВ» про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат - задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі № 318/2652/19 за позовною заявою Кредитної спілки «АКТИВ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним, до рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 03.03.2020р., щодо розподілу судових витрат, яким:
Копію додаткового рішення надіслати сторонам в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Кам`янсько-Дніпровський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 р. із змінами).
Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя В.В. Васильченко