Справа № 324/936/21
Провадження № 2/324/510/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.

при секретарі Божко В.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

представника відповідачки адвоката Тивоненка Д.Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м.Пологи в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференцзв`язку клопотання ОСОБА_2 в особі її представника ОСОБА_3 про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Пологівського районного суду Запорізької області перебуває зазначена цивільна справа.

У відзиві на позов відповідачка ОСОБА_2 в особі її представника ОСОБА_3 заявила клопотання про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу у даній справі. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що поданий позивачем позов є завідомо безпідставним, про що відповідачка в особі її представника зазначила у відзиві. Окрім того, позивачем, на думку відповідачки, взагалі не надано належних доказів на підтвердження заявлених вимог. За твердженням відповідачки позивач сам зазначає про те, що у нього скрутний матеріальний стан, що, в свою чергу, у випадку відмови суду у задоволенні позову може ускладнити виконання рішення суду щодо стягнення з нього судових витрат. У зв`язку з цим за твердженням відповідачки існує реальна загроза того, що витрачені нею кошти на отримання правничої допомоги неможливо буде стягнути з позивача. У зв`язку з зазначеним відповідачка в особі її представника просить суд зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідачки на професійну правничу допомогу в сумі 10100,00 грн.

У поданій до суду відповіді на відзив позивач ОСОБА_1 проти вказаного клопотання заперечував, оскільки вважав недоведеним факт сплати відповідачкою гонорару адвокату, зважаючи на їх давні тісні дружні відносини. Крім того, він зазначив, що відповідачка неофіційно займається підприємницькою діяльністю і надає послуги манікюру. При цьому позивач звернув увагу на те, що у заяві про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів відповідачка зазначила, що вона безробітна. Тому у нього виникли сумніви щодо наявності у відповідачки коштів на оплату послуг адвоката у заявленій нею сумі. У той же час для прикладу він навів розрахунок власних витрат у даній справі, де послуги адвоката склали лише 1400,00 грн., а всі витрати загалом склали 2970,00 грн. Тому він вважає зазначену відповідачкою суму судових витрат необґрунтованою.

У підготовчому засіданні відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 заявлене клопотання про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, і просили задовольнити його.

Позивач ОСОБА_1 у підготовчому засіданні проти клопотання відповідачки в особі її представника про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу заперечував з підстав, викладених у відповіді на відзив, просив відмовити в його задоволенні.

На підставі ч.1 ст.247 ЦПК України судом здійснювалося повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вислухав учасників справи, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, суд встановив наступне.

Згідно із абз.1 ч.4 ст135 ЦПК України як захід забезпечення судових витрат суд з урахуванням конкретних обставин справи має право, за клопотанням відповідача, зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв`язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу).

Відповідно до абз.2 ч.4 ст.135 ЦПК України таке забезпечення судових витрат застосовується, якщо: 1) позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов; або 2) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Згідно із абз.3 ч.4 ст.135 ЦПК України таке забезпечення судових витрат також може бути застосоване, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Відповідно до ч.5 ст.135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування.

Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

На обґрунтування заявленого клопотання відповідачка та її представник вказують на безпідставність даного позову, оскільки позивач не надав суду жодних належних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог. Окрім того, відповідачка та її представник вказують на те, що позивач сам зазначає про свій скрутний матеріальний стан, що, в свою чергу, у випадку відмови судом у задоволенні позову може ускладнити виконання рішення суду щодо стягнення з нього судових витрат. У зв`язку з цим за твердженням відповідачки існує реальна загроза того, що витрачені нею кошти на отримання правничої допомоги неможливо буде стягнути з позивача.

При цьому на обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу та наявності заборгованості позивача зі сплати аліментів відповідачкою в особі її представника надано до суду копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 02 серпня 2021 року, де вказано про заборгованість позивача зі сплати аліментів у сумі 13193,42 грн., договору про надання професійної правничої допомоги №23/08 від 23 серпня 2021 року, переліку та вартості послуг за договором від 02 вересня 2021 року, Акту №1 надання послуг до Договору №23/08 від 23 серпня 2021 року про надання правової допомоги від 07 вересня 2021 року, де вказано перелік наданих послуг, їх тривалість та розмір гонорару за кожну із наданих послуг та загалом за договором у сумі 10100,00 грн.

При цьому об`єктивних доводів, які б давали суду обґрунтовані підстави для сумнівів у справжності поданих відповідачкою документів, позивачем у відповіді на відзив та під час підготовчого засідання наведено не було.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідачка та її представник просять суд зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду лише 10100,00 грн., що відповідає Акту №1 надання послуг до Договору №23/08 від 23 серпня 2021 року про надання правової допомоги від 07 вересня 2021 року вартості фактично отриманих відповідачем послуг адвоката станом на час розгляду даного клопотання.

При цьому судом враховано, що відповідно до копій переліку та вартості послуг за договором від 02 вересня 2021 року та Акту №1 надання послуг до Договору №23/08 від 23 серпня 2021 року про надання правової допомоги від 07 вересня 2021 року строк сплати гонорару сторонами визначено протягом 10 робочих днів з моменту набрання законної сили рішенням по справі.

Суд враховує також висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19, про те, що «у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України)». Крім того, у вказаній постанові зазначено про те, що «витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України)».

Однак, у даному випадку позивач, заявляючи про необґрунтованість заявленого відповідачем в особі її представника розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката, наводить лише розрахунок власних витрат на отримання правничої допомоги адвоката та інших судових витрат у справі.

Тому, оскільки позивачем не було надано до суду жодних доказів на підтвердження вказаних ним сум понесених витрат саме на отримання кваліфікованої правничої допомоги, суд не бере до уваги вказані відомості при вирішенні питання щодо співмірності заявлених сторонами сум судових витрат.

Також суд не бере до уваги посилання позивача на тісні дружні відносини між відповідачкою та її представником як на підставу для сумнівів щодо дійсного понесення відповідачкою заявлених нею витрат на отримання правничої допомоги, оскільки такі відомості також жодним чином не підтверджені і є лише здогадами позивача.

У той же час відповідачка і її представник дійсно узгодили між собою сплату гонорару саме після набрання рішенням у даній справі законної сили, що є можливим відповідно до вимог чинного законодавства і судової практики Верховного Суду.

При цьому сам факт перебування у скрутному матеріальному становищі, що не дозволяє йому, зокрема, сплачувати аліменти, позивач не оспорює, а відповідачкою була надана до суду довідка про наявність заборгованості позивача зі сплати аліментів.

Крім того, до матеріалів справи позивачем було долучено копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з І по ІІ квартал 2021 року і за період з І по IV квартал 2020 року, де вказано про відсутність у ОСОБА_1 доходів за вказаний період, банківські виписки про залишки коштів по його рахунках, інформацію про заборгованість позивача зі сплати ЄСВ за 2021 рік у сумі 6974,89 грн., копію заяви до Запорізького міського центру зайнятості від 01 жовтня 2021 року про надання статусу безробітного.

Наведене, на переконання суду, беззаперечно свідчить про те, що під час розгляду клопотання знайшло підтвердження посилання відповідачки та її представника на те, що майновий стан позивача може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові, тобто про наявність підстави для забезпечення витрат на професійну правничу допомогу, передбаченої абз.3 ч.4 ст.135 ЦПК України.

При цьому позивачем зі свого боку не було належним чином обґрунтовано і доведено неспівмірності витрат відповідача на отримання кваліфікованої правничої допомоги зі складністю справи та наданими адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача ОСОБА_2 в особі її представника ОСОБА_3 про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню, оскільки із наданих суду документів вбачається, що майновий стан позивача (відсутність доходів, а також значний розмір заборгованості зі сплати аліментів) може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.135, 137, 258-261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_2 в особі її представника ОСОБА_3 про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зобов`язати позивача ОСОБА_1 протягом 15 днів з дня проголошення даної ухвали суду внести на депозитний рахунок Пологівського районного суду Запорізької області (депозитний рахунок: UA0001205, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ТУ ДСА України в Запорізькій області, ) суму 10100,00 грн. (десять тисяч сто гривень 00 копійок) для забезпечення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, про що надати суду у цей же строк відповідні докази.

Роз`яснити позивачу, що згідно із ч.6 ст.135 ЦПК України у разі невнесення у визначений судом строк коштів для забезпечення витрат на професійну правничу допомогу суд за клопотанням відповідача має право залишити позов без розгляду.

Ухвала суду відповідно до ст.353 ЦПК України окремо від рішення суду оскарженню не підлягає і набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя: Кацаренко І. О.