ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 вересня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 741/1177/18

Головуючий у першій інстанції Киреєв О. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1267/21

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.,

із секретарем Шкарупою Ю.В.,

учасники справи: позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Носівська міська рада Чернігівської області, ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з повідомленням учасників справи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 30 червня 2021 року в частині судових витрат (місце ухвалення м. Носівка) у справі за позовом ОСОБА_1 до Носівської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 про визнання рішення частково недійсним,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Носівської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 про визнання рішення частково недійсним. У позові позивачка просила визнати недійсним рішення восьмої сесії сьомого скликання Носівської міської ради Носівського району Чернігівської області від 03.06.2016 № 14/8/VII в частині надання ОСОБА_2 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення для передачі у власність земельної ділянки в м. Носівка, площею 0,41 га, для ведення особистого селянського господарства.

Ухвалою Носівського районного суду від 01.10.2019 клопотання представника Носівської міської ради Чернігівської області Ями С.С. задоволено. Закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Носівської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 про визнання рішення частково недійсним на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 17.12.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Носівського районного суду від 01.10.2019 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 16.12.2020 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Носівського районного суду від 01.10.2019 та постанову Чернігівського апеляційного суду від 17.12.2019 скасовано. Справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду.

27.05.2021 представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 до суду першої інстанції подав заяву про відмову від позову та присудження стягнення судових витрат.

Ухвалою Носівського районного суду від 30.06.2021 прийнято відмову ОСОБА_1 від позову. Закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Носівської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 про визнання рішення частково недійсним.

У задоволенні вимог представника позивача адвоката Гудзери Т.С. від 27.05.2021 про присудження стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 80 320 грн, відмовлено.

В обґрунтування підстав для відмови у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу суд послався на те, що стороною позивача суду надано копію договору № 25 про надання правничої допомоги від 30.05.2018, детальний опис робіт (наданих послуг) від 20.05.2021 та засвідчені копії квитанцій до прибуткового касового ордера № 20, проте, не надано суду розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Позивачем документально не доведено понесення витрат на правову допомогу в розмірі 25 500, не надано їх детального розрахунку із зазначенням витраченого часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги. Крім того, судом зазначено, що зазначена сума до стягнення за надану правничу допомогу виходить за рамки розумності та є неспівмірною з складністю справи та її значенням для позивача.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 30.06.2021 в частині відмови ОСОБА_1 у присудженні витрат на професійну правничу допомогу, та прийняти нове, яким стягнути з Носівської міської ради Носівського району Чернігівської області та ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 500,00 грн.

У скарзі заявник посилається на те, що умовами договору про надання правничої допомоги визначений фіксований розмір гонорару, детального опису, наданого позивачем, достатньо для визначення розміру понесених ним витрат. Тому, посилання суду на не зазначення позивачем у детальному описі витраченого часу по кожному із видів робіт як на підставу для відмови у присудженні судових витрат є незаконним.

За доводами скарги на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, адвокатом Гудзерою Т.С. було надано копію договору про надання професійної правничої допомоги № 25 від 30.05.2018 та копії квитанцій до прибуткового касового ордеру. Загальна сума коштів, які позивач сплатила адвокатському об`єднанню «Шенлі» за надання правничої допомоги у цій справі складає 25 500,00 грн. Посилання суду першої інстанції щодо ненадання документів, що підтверджують обсяг виконаних робіт, є незаконним.

У відзивах на апеляційну скаргу ОСОБА_2 та представник Носівської міської ради Чернігівської області Яма С. просять апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Носівського районного суду від 30.06.2021 залишити без змін. В обґрунтування посилаються на законність та обґрунтованість судового рішення та безпідставність апеляційної скарги. Заявники зазначають, що ухвала суду постановлена з правильним застосуванням норм матеріального права та з додержанням норм процесуального права відповідно до встановлених фактичних обставин справи.

Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши учасників судового процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвала суду в частині закриття провадження у справі сторонами не оскаржується та, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 186/1743/15-ц, яка, зокрема зазначає, у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду у даній справі лише в частині вирішення питання стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Судом встановлено, що у серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Носівської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 про визнання рішення частково недійсним.

Представництво інтересів позивача ОСОБА_1 здійснював адвокат Гудзера Т.С. на підставі договору №25 про надання правничої допомоги від 30.05.2018 (а.с. 25-26 т. 1).

07.08.2018 адвокатом Гудзерою Т.С. складено попередній розрахунок суми судових витрат, за якими витрати на професійну правничу допомогу складають 72 180,00 грн, в тому числі:

- винагорода за підготовку до розгляду справи у суді та збір доказів (формування правової позиції у справі, складання позову) у сумі 13000,00 грн;

- винагорода за представництво у суді (два судових засідання, по 2500,00 грн за кожне судове засідання) у сумі 5000,00 грн;

- гонорар за позитивний результат, сума, еквівалентна 2000,00 дол. США, що підлягає сплаті протягом трьох днів після набрання чинності відповідним судовим рішенням (п.5.4 договору №25 про надання правової допомоги від 30.05.2018 року) у сумі 54180,00 (за курсом НБУ станом на 06.08.2018 року (1 дол. США = 27,09 грн) (а.с. 22 т. 1).

Матеріали справи містять копії квитанцій до прибуткового касового ордера № 20 від 23.02.2019 на суму 2500,00 грн, № 43 від 30.05.2018 на суму 13000,00 грн, № 28 від 23.04.2019 на суму 2500,00 грн, № 34 від 15.05.2019 на суму від 2500,00 грн (а.с. 214, 215 т. 1), № 16 від 09.03.2021 на суму 2500,00 грн (а.с. 28 т. 2).

Згідно детального опису робіт (наданих послуг) у справі № 741/1177/18, вартість наданих послуг визначена сторонами на підставі договору про надання правничої допомоги № 25 від 30.05.2018 всього склала 80 320, 00 грн (а.с. 26 т. 2).

Відмовляючи у задоволенні стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу суд прийшов до висновку, що стороною позивача суду надано копію договору № 25 про надання правничої допомоги від 30.05.2018, детальний опис робіт (наданих послуг) від 20.05.2021 та засвідчені копії квитанцій до прибуткового касового ордера № 20, проте, не надано суду розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Позивачем документально не доведено понесення витрат на правову допомогу в розмірі 25 500, не надано їх детального розрахунку із зазначенням витраченого часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги. Крім того, судом зазначено, що зазначена сума до стягнення за надану правничу допомогу виходить за рамки розумності та є неспівмірною з складністю справи та її значенням для позивача.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Верховного Суду №308/15007/15-ц від 15.05.2019 суд дійшов висновку, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України», пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інші проти України», пункт 80 рішення у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вбачається, що позивачка у позові просила визнати недійсним рішення восьмої сесії сьомого скликання Носівської міської ради Носівського району Чернігівської області від 03.06.2016 № 14/8/VII в частині надання ОСОБА_2 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення для передачі у власність земельної ділянки в м. Носівка, площею 0,41 га, для ведення особистого селянського господарства.

Матеріали справи містять копію заяви ОСОБА_2 на ім`я голови Носівської міської ради про відмову від виділення земельної ділянки (а.с. 187 т. 1), та згідно копії рішення 54 сесії 7 скликання Носівської міської ради від 21.06.2019 № 23/54/ VII внесено зміни в пункт 1 додатку 1 до рішення 8 сесії міської ради 7 скликання від 03.06.2016 року «Про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» виключивши із списку громадянку ОСОБА_2 (а.с. 142 т. 1).

Проте, у матеріалах справи відсутній акт наданих послуг, а також оригінали платіжних документів про оплату вартості послуг, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення або інший банківський документ, касові чеки тощо).

З врахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги з посиланням на те, що умовами договору про надання правничої допомоги визначений фіксований розмір гонорару, детального опису, наданого позивачем, достатньо для визначення розміру понесених ним витрат, не знайшли свого підтвердження, оскільки матеріали справи не містять акт наданих послуг, а також платіжний документ про оплату вартості послуг, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлений у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення або інший банківський документ, касові чеки тощо).

Крім того, згідно детального опису робіт та умов договору визначено п. 5.2 та 5.3 сторони домовились саме про сплату винагороди, а не гонорару на загальну суму 25500,00 грн, сплата якої не підтверджена належними і допустимими доказами, оскільки копії квитанцій були надані лише до суду касаційної інстанції, а матеріали справи на день перегляду ухвали судом апеляційної інстанції не містять оригіналів платіжних документів (а.с. 214-215 т. 1).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, порушень норм процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, не допущено.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстави для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. 141, 367, 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 30 червня 2021 року в частині судових витрат залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 30.09.2021.

Головуючий Судді: