Провадження № 2/337/1462/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Сидорової М.В.

за участю секретаря Сабліної А.А.

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника позивачки ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначали, що вони зареєстровані, мешкають та є власниками (співвласниками) житлового приміщення комунальної квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 є власником житлового приміщення №35к, а ОСОБА_2 - приміщення №35 у вказаній квартирі. Позивачі є побутовими споживачами природного газу. До встановлення у квартиру АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 лічильника газу, позивачі проводили оплату за спожитий газ виходячи з норм, які були встановлені Кабінетом Міністрів України для споживачів, житлові приміщення яких не обладнані лічильником газу. З лютого 2017 року з наданих ТОВ «Запоріжгаз збут» платіжних документів позивачі дізналися про те, що норми споживання природного газу для них значно зросли. АТ «Запоріжгаз» на звернення позивачів повідомив, що на багатоквартирний будинок, в якому вони мешкають планувалося встановлення загально-будинкового лічильника газу, однак позивачі не допустили робітників АТ «Запоріжгаз» до загально-будинкової мережі для встановлення ЗВОГ, тому на позивачів було складено відповідні акти про порушення. В подальшому відповідно до рішення ПАТ «Запоріжгаз» (правонаступником якого є АТ «Запоріжгаз») позивачам було нараховано граничні норми споживання природного газу 9,8 м.куб. на одну особу. Претензія позивачів до АТ «Запоріжгаз» про скасування відповідних нарахувань та проведення перерахунку, задоволена останнім не була. Також позивачі звернулись до НКРЕКП та АТ «Запоріжгаз» з вимогою про обладнання їх житлових приміщень індивідуальними лічильниками газу, однак в даному праві їм також було відмовлено на підставі того, що у їх багатоквартирний будинок заплановано встановлення загально-будинкового лічильника газу. 03.09.2019р., коли позивача ОСОБА_1 не було вдома, до житлового приміщення АДРЕСА_1 , приїхали представники АТ «Запоріжгаз» та припинили газопостачання. На питання ОСОБА_2 представники відповідача повідомили, що відключення від газопостачання відбувається на підставі виниклого боргу, оскільки позивачі повинні платити не по нормам 3,29 м.куб. за природний газ (як встановлено постановою КМУ для споживачів житлові приміщення яких не обладнані лічильником газу), а по нормам 9,8 м.куб., оскільки на позивачів накладені штрафні санкції і саме з цього приводу виник борг. В акті про припинення газопостачання представника відповідача вказали підстави «по тех.причинам» та вказали, що тех.причини будуть усунені при проведення пуску газу.

В подальшому позивачі разом з іншими мешканцями будинку АДРЕСА_3 звернулись до суду з позовом, в якому просили зобов`язати встановити у їх квартиру лічильник газу, провести перерахунок та визнати рішення АТ «Запоріжгаз» про накладання на них санкцій у вигляді нарахування за спожитий газ 9,8 м.куб. на одну особу незаконними. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя у справі №337/5654/19 позовні вимоги було задоволено.

Після цього позивачам у житлове приміщення № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 АТ «Запоріжгаз» було встановлено лічильник газу, проведено перерахунок за спожитий газ з 9,8 м.кіб на особу до 3,29 м.куб. на особу, однак газопостачання відновлено не було. В зв`язку з цим позивачі звернулись до АТ «Запоріжгаз» про відновлення газопостачання, однак їх заява не була задоволена.

Позивачі вважають, що такі дії відповідача є незаконними, їх права порушені та можуть бути відновлені шляхом визнання дій АТ «Запоріжгаз» щодо відключення від газопостачання позивачів незаконними, зобов`язання відповідача відновити газопостачання.

Крім того, зазначають, що незаконними діями відповідача, їм було спричинено моральну шкоду, яка полягає у порушення звичного укладу життя через позбавлення певних життєвих благ у вигляді газопостачання для використання природного газу для приготування їжі. Моральну шкоду позивачі оцінюють у розмірі по 10000 грн. кожній.

З урахуванням наведеного, позивачі просять суд визнати неправомірними дії АТ «Запоріжгаз» щодо припинення їм, як побутовим споживачам, 03.09.2019р. газопостачання на їх об`єкті побутових споживачів, а саме: у приміщенні АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , у приміщенні № 35к в будинку АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_1 , а також зобов`язати АТ «Запорізжгаз» відновити газопостачання у вказаних помешканнях та стягнути з АТ «Запоріжжягаз» у відшкодування моральної шкоди по 10000,00 грн. кожній позивачці.

Ухвалою суду від 07.05.2021р. за вказаним позовом було відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з участю сторін.

03.06.2021р. до суду від представника АТ «Запоріжгаз» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог та зазначив, що вимоги позивачів не відповідають фактичним обставинам та не ґрунтуються на приписах законодавства. Так, з 01.07.2015р. АТ «Запоріжгаз» на підставі ліцензії з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу, здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності та користуванні, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ, Оператор ГРМ відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (будівництво) газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у його власності чи користуванні, належну організацію та виконання розподілу природного газу.

Згідно з пунктом 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ, оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у випадку, зокрема, подання споживачем або його постачальником (який уклав з оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання.

Підставою для припинення розподілу природного газу позивачам було отримання відповідачем письмової заяви про припинення від постачальника природного газу від ТОВ «Запоріжгаз збут» у зв`язку з наявністю у позивачів заборгованості за спожитий природний газ у сумі 3359,09 грн.

Керуючись вимогами Договору на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам, та відновлення газопостачання споживачам від 01.11.2016р. №09-16-9413 та п.17 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКПЕКП від 30.09.2015р. №2496, у зв`язку з порушенням строків здійснення оплати споживачами за спожитий газ, ТОВ «Запоріжгаз збут» надало доручення АТ «Запоріжгаз» на відключення від газопостачання позивачів, як побутових споживачів.

17.12.2018р. АТ «Запоріжгаз» на адресу позивачів направило повідомлення про припинення розподілу природного газу, а 03.09.2019р. робітниками АТ «Запоріжгаз» було припинено розподіл природного газу та складено акт про припинення, який підписано представниками та позивачами.

Відповідно до рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжі від 09.09.2020р. №337/5654/19 по особовим рахункам позивачів № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 за адресою: АДРЕСА_4 , здійснено коригування обсягів спожитого природного газу.

Відновлення газопостачання, відповідно до п.6 глави 7 розділу VІ Кодексі ГРМ, здійснюється оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим звернення споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).

Для відновлення газопостачання позивачам необхідно звернутись з письмовою заявою до управління клієнтського сервісу ТОВ «104.ЮА» або за однією з адрес зазначених у відповіді на їх претензію від 14.04.2021р. Проте, позивачі з такою заявою не звертались.

Щодо стягнення моральної шкоди зазначає, що в даному випадку між сторонами виникли договірні правовідносини на підставі Договору розподілу природного газу, який є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Водночас, ст.1167 ЦК України регулює позадоговірні (деліктні) відносини. Крім того, позивачі не довели завдання їм моральної шкоди, їх твердження, що саме дії представників відповідача щодо відключення від газопостачання спричинили їм моральну шкоду та глибокі душевні страждання, є безпідставними. АТ «Запоріжгаз» не порушував норми чинного законодавства та умови Типового договору розподілу природного газу, укладеного з позивачами, а отже відсутні підстави для захисту порушених, невизнаний або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача.

За таких підстав просить в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та зазначила, що вона є власником приміщення АДРЕСА_5 , в цій же квартирі мешкає ОСОБА_2 . Вони є сусідками, мають різні особові рахунки на оплату газу, різний бюджет, не є представниками одна одної. Вони мешкають в різних кімнатах, користуються спільною кухнею, обладнаною газовою пічкою. Жодних повідомлень про припинення їй газопостачання вона не отримувала. У вересні 2019 року відповідач безпідставно відключив в квартирі газ, позбавив її можливості користуватись природним газом. Також повідомила, що підставою для відключення помешкання від газопостачання була заборгованість, яка виникла через надмірне нараховування їм оплати за природний газ. Після ухвалення судового рішення, яким дії АТ «Запоріжгаз» щодо збільшення обсягів спожитого газу визнано неправомірними, здійснення перерахунку обсягів розподіленого газу та плати за спожитий газ, вона разом з ОСОБА_2 у вересні 2020р та у березні 2021 року звернулись до АТ «Запоріжгаз» з вимогою про підключення їх помешкання до газопостачання. Проте відповідач безпідставно їм відмовив. Пропозицію відповідача звернутись до ТОВ «104.ЮА» вважає неправомірною. Зазначає, що діями відповідача їй спричинена моральна шкода, оскільки вона протягом тривалого часу неправомірно була позбавлена газопостачання, через що змінився звичайний ритм її життя, вона вимушена була витрачати зайву електроенергію для приготування їжі. Це все вплинуло на загальний стан її здоров`я. Просить задовольнити вимоги в повному обсязі.

Позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник позивачки пояснив, що неправомірність дій відповідача щодо відключення помешкання позивачів від газопостачання підтверджується рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 09.09.2020р., яким було встановлено, що дії відповідача про збільшення позивачам обсягу спожитого природного газу за граничними об`ємами споживання, що потягло збільшення нарахування оплати за газ, є неправомірними. Тому відключення помешкання позивачів через наявність заборгованості по оплаті за спожитий газ є неправомірним. При цьому причина, яка зазначена в акті про припинення (обмеження) розподілу природного газу б/н, який складено 03.09.2019р. представниками АТ «Запоріжгаз» за участю позивачки ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_6 , особові рахунки № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 «по тех.причинам» не відповідає нормам законодавства, які передбачають підстави для припинення газопостачання. Акти, які надані представником відповідача про припинення (обмеження) газопостачання від 03.09.2019р., за змістом відрізняються в того акту, який був залишений позивачці ОСОБА_2 , тому викликають сумнів в їх достовірності. Доводи представника відповідача про те, що позивачам слід було звернутись з заявами про відновлення газопостачання до ТОВ «104.ЮА» вважає безпідставними. Позивачі звернулись до АТ «Запоріжгаз» про відновлення їм газопостачання правомірно, однак їх звернення не було задоволено.

Позивачка ОСОБА_2 додатково пояснила, що у них з позивачкою ОСОБА_1 різні особові рахунки для оплати за надані комунальні послуги, вони не є однією родиною та членами сім`ї, лише мешкають в одній комунальній кімнаті, користуються спільною кухнею.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні тим, що викладені у відзиві на позовну заяву. Просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення позивачів, представника позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , дослідивши надані сторонами докази, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Позивачка ОСОБА_1 є власником частки (9/25 частки), а позивачка ОСОБА_2 наймачем 1-ї кімнати комунальної квартири АДРЕСА_1 . Вони, є побутовими споживачами зі споживання природного газу, їм оформлені окремі особові рахунки № НОМЕР_3 ( ОСОБА_1 ) та № НОМЕР_4 ( ОСОБА_2 ).

На території м.Запоріжжя господарську діяльність з розподілу природного газу здійснює АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», яке є правонаступником ПАТ «Запоріжгаз».

22.08.2018р. ТОВ «Запоріжгаз збут» направило ПАТ «Запоріжгаз» доручення про припинення газопостачання побутових споживачів згідно додатку, які мають заборгованість, зокрема ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_6 із заборгованістю станом на 22.08.2018р. в сумі 3359,09 грн. (арк.

17.12.2018р. АТ «Запоріжгаз» на адресу позивачки ОСОБА_2 направило повідомлення про припинення їй з 26.12.2018р. розподілу природного газу у зв`язку з наявною заборгованістю за спожитий природний газ в сумі 3359,09 грн., яку вона отримала 20.12.2018р.

Згідно з даними, які містяться в акті б/н від 03.09.2019р., копія якого надана позивачами, а оригінал оглянуто в судовому засіданні, 03.09.2019р. представниками ПАТ «Запоріжгаз» споживачам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було припинено розподіл природного газу за адресою: АДРЕСА_6 , особові рахунки № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , із зазначенням причини - «по тех.причинам». Вказаний акт підписаний двома представниками АТ «Запоріжгаз» Шайтан Т.В., ОСОБА_5 та споживачем ОСОБА_2 .

З даних, які містяться у двох актах б/н від 03.09.2019р., які надані представником відповідача, а оригінали оглянуті в судовому засіданні, вбачається, що вони складені представниками ПАТ «Запоріжгаз» про припинення споживачам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 газопостачання за адресою: АДРЕСА_6 , особові рахунки № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 із зазначенням причини - надання постачальником (який уклав з оператором ГРМ договір про виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачів) письмової заяви про припинення газопостачання. Акти підписані двома представниками АТ «Запоріжгаз» Шайтан Т.В., ОСОБА_5 та споживачем ОСОБА_2 .

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 09.09.2020р. у справі ЄУН 337/5654/19, яке набрало законної сили 15.10.2020р., АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» зобов`язано встановити позивачам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 індивідуальні лічильники газу, визнано незаконними дії АТ «Запоріжгаз» щодо нарахування позивачам за спожитий газ за показниками загальнобудинкового газового лічильника з лютого 2017 року по день ухвалення рішення, зобов`язано АТ «Запоріжгаз» провести перерахунок об`єму спожитого газу за період з лютого 2017 по день ухвалення рішення відповідно до норм споживання природного газу побутовими споживачами природного газу для приготування їжі за відсутності лічильників газу, які були встановлені Кабінетом Міністрів України у відповідні періоди, а ТОВ «Запоріжгаз збут» зобов`язано провести перерахунок плати за спожитий природний газ за період з лютого 2017 по день ухвалення рішення відповідно до норм споживання природного газу побутовими споживачами природного газу для приготування їжі за відсутності лічильників газу, які були встановлені Кабінетом Міністрів України у відповідні періоди.

Як встановлено вказаним судовим рішенням, 17.01.2017р. представниками ПАТ «Запоріжгаз» відносно позивачів були складені акти про порушення і з цього часу їм фактичний об`єм спожитого природного газу визначався за граничними об`ємами споживання природного газу населення, а саме 9,8 м.куб. на одну особу на місця.

При ухваленні судового рішення було також встановлено, що нарахування обсягів спожитого газу за вказаними нормами здійснено як санкція за порушення правил обліку та споживання природного газу, що полягало у відмові позивачів від встановлення приладу обліку спожитого газу (лічильника) і такі дій ПАТ «Запоріжгаз», правонаступником якого є АТ «Запоріжгаз» є неправомірними.

Встановлені вказаним рішенням обставини, відповідно до ст.82 ЦПК України, доказуванню не підлягають.

З відповіді АТ «Запоріжгаз» від 14.04.2021р. за №690-Лв-5098-0421 вбачається, що на претензію ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 21.03.2021р., АТ «Запоріжгаз» запропонувало їм для відновлення газопостачання звернутись до управління клієнтського сервісу ТОВ «104.ЮА».

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на, зокрема, захист своїх прав державою, належну якість продукції та обслуговування, звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Згідно з ч.1 ст.5 цього Закону держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

За змістом ст.21 Закону, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення (п.2 ч.1 ст.21).

Згідно п.п. 3,4 ч.1 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору.

Відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004р., який діяв в період виникнення спірних правовідносин і втратив чинність з 01.05.2019р., а також вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2189-VIII від 09.11.2017р., який введено в дію з 01.05.2019р., правовідносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, мають ознаки зобов`язання, в силу яких виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а споживач - оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. за №2492 затверджено Кодекс газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС).

Відповідно до глави 1 розділу 1 Кодексу ГРС (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Згідно з п. 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРС (в редакції, чинній станом на 03.09.2019р.) Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках:

1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу;

2) відсутність споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді;

3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання;

4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»;

5) розірвання договору розподілу природного газу;

6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ;

7) несанкціоноване відновлення газоспоживання;

8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт;

9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ;

10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим);

11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання;

12) в інших випадках, передбачених законодавством.

Якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1 - 5 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу) Оператором ГРМ.

Відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу) (п.6 гл.7 розділу VI Кодексу ГРС).

Згідно пунктів 1.1-1.3 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП 30.09.2015р. за № 2498, цей договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови договору однакові для всіх споживачів України. Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Згідно з пунктом 2.1 Типового договору, оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

З`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що ПАТ «Запоріжгаз», правонаступником якого є АТ «Запоріжгаз», є Оператором ГРМ, тобто виконавцем комунальної послуги, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи у забезпеченні газопостачанням, а позивачі - споживачами природного газу.

Як встановлено судом та не оспрюється сторонами, позивачі приєдналися до Типового договору розподілу природного газу, оскільки споживали природний газ та сплачували рахунки за спожитий природний газ.

Відповідно до умов Типового договору, АТ «Запоріжгаз», як Оператор ГРМ, взяло на себе зобов`язання постачати природний газ споживачам в необхідних об`ємах (обсягах), а позивачі взяли на себе зобов`язання своєчасно сплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Як встановлено рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 09.09.2020р., ПАТ «Запоріжгаз», правонаступником якого є АТ «Запоріжгаз», з 2017 року здійснило нарахування позивачам обсягів спожитого газу за нормами споживання 9,8 куб.м. як санкцію за порушення правил обліку та споживання природного газу, що полягало у відмові позивачів від встановлення приладу обліку спожитого газу (лічильника). Ухвалюючи вказане рішення суд прийшов до висновку, що ПАТ «Запоріжгаз», правонаступником якого є АТ «Запоріжгаз», в порушення вимог статей 526, 626, 629, 651 ЦК України в односторонньому порядку було змінено умови договору, укладеного із позивачами в частині збільшення режиму нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого газу, що є неправомірним.

Установивши, що ТОВ «Запоріжгаз збут» який є постачальником газу для побутових споживачів, які проживають на території м. Запоріжжя, здійснено нарахування заборгованості позивачам за надані послуги з газопостачання на підставі неправомірного збільшення АТ «Запоріжгаз» обсягу спожитого позивачами природного газу за граничними об`ємами споживання, що потягло збільшення нарахування оплати за газ та призвело до виникнення заборгованості по оплаті за газ, суд вважає, що розмір заборгованості за спожитий газ, зокрема у позивачки ОСОБА_2 станом на 22.08.2018р. в сумі 3359,09 грн., який вказаний ТОВ «Запоріжгаз збут» у дорученні від 22.08.2018р., є необґрунтованим, така сума є завищеною.

При цьому суд враховує, що даних про те, що позивач ОСОБА_1 , яка має окремий особовий рахунок від ОСОБА_2 , також мала заборгованість по оплаті послуг відповідача на день припинення газопостачання в її помешканні, відсутні. Матеріали справи також не містять жодних даних, що вона взагалі була попереджена про відключення газопостачання в її помешканні.

В подальшому, на підставі рішенняХортицького районного суду м.Запоріжжя від 09.09.2020р. АТ «Запоріжгаз» зобов`язано здійснити перерахунок позивачам об`єму спожитого газу з лютого 2017р. по день ухвалення рішення, а ТОВ «Запоріжгаз збут» провести перерахунок плати за спожитий природний за вказаний період.

При цьому, в даному випадку, суд враховує, що ТОВ «Запоріжгаз збут» проводить лише розрахунок вартості газу і не має права змінювати визначений оператором обсяг газу, інформацію про який отримує від оператора ГРМ - АТ «Запоріжгаз».

Таким чином належних та достовірних даних, що фактично позивачі мали заборгованість перед відповідачем, не здійснювали оплату за спожитий природний газ, порушували умови Типового договору, норми Кодексу ГРС, які б давали підстави для відключення їх квартири, тобто об`єкту споживання від газопостачання, не надано, тому суд погоджується з доводами позивачів, що законних підстав у ПАТ «Запоріжгаз» для припинення розподілу природного газу побутовим споживачам у зв`язку з порушенням ними своїх зобов`язань, не було.

Відключення від газопостачання позивачів у зв`язку з безпідставним нарахуванням сум за споживання об`єму газу, який насправді не використовувався споживачем, є неправомірним.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи містяться копії трьої актів про припинення позивачам газопостачання від 03.09.2019р. із зазначенням різних причин такого відключення, зокрема, в одному акті, який наданий позивачами, зазначено «по тех. причинам», в двох інших, наданих представником відповідача - надання постачальником (який уклав з оператором ГРМ договір про виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачів) письмової заяви про припинення газопостачання. При цьому акти, надані представником відповідача, містять виправлення не засвідчені належним чином.

В судовому засіданні представник відповідача не зміг пояснити, що саме мається на увазі під зазначенням «по тех.причинам», як вказано у акті, який мається у позивачів та доданий ними до позовної заяви, а також не зміг пояснити, чому зміст акту, який в наявності у позивачів, відрізняється від змісту актів, які в наявності у відповідача, а саме, що в них зазначені різні причини відключення газопостачання.

Отже, відповідачем не доведено вчинення позивачами дій чи бездіяльності, які надавали би ПАТ «Запоріжгаз» право припинити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживачів.

Вирішуючи спір в частині визнання незаконними (неправомірними) дії відповідача щодо припинення газопостачання до помешкання позивачів, суд також враховує, що відповідач, припиняючи газопостачання, залишив поза увагою те, що на момент припинення газопостачання позивачі, як споживачі є слабкою стороною у договорі та підлягають особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

Крім цього, суд враховує і ту обставину, що позивачі у березні 2021 року звертались до відповідача із відповідною заявою для відновлення газопостачання (розподілу природного газу), яке здійснюється Оператором ГРМ АТ «Запоріжгаз». Проте, їх звернення безпідставно залишено без задоволення.

Доводи представника відповідача, що претензія позивачів, не є заявою про відновлення газопостачання, і заява про відновлення газопостачання повинна подаватись до ТОВ «104.ЮА», суд до уваги не приймає, оскільки відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється саме Оператором ГРМ, в даному випадку АТ «Запоріжгаз», позивачі письмово звернулись до Оператора ГРМ з проханням відновити їм газопостачання, підстави для відмови у відновленні газопостачання у квартиру позивачів відсутні.

Отже суд прийшов до висновку про порушення відповідачем прав позивачів як споживачів природного газу.

Відключення житла громадянина від газопостачання в цілому однозначно слід вважати грубим втручанням в приватне життя особи. Так, відключення позбавляє особу належних умов до існування, однозначно призводить до змін у побуті, укладі життя особи, тощо.

Зважаючи на вказані обставини, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимоги позивачів про визнання неправомірними дій оператора ГРМ з відключення їм постачання газу, з покладенням обов`язку щодо відновлення газопостачання до квартири позивачів.

Щодо вимог позивачів про стягнення з відповідача моральної шкоди суд враховує наступне.

Згідно з ч.1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що спори про відшкодування завданої фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

За нормою п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Отже, право споживача на відшкодування моральної шкоди не пов`язується виключно із заподіянням продукцією небезпеки для життя і здоров`я людей.

Згідно з п. 15, 19 ст.1 цього Закону: 15) недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем); 19) продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Виходячи з аналізу наведених правових норм суд вважає, що відповідачем АТ «Запоріжгаз» в односторонньому порядку було змінено умови Типового договору, укладеного із позивачами в частині безпідставного збільшення режиму нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого газу, що є недоліком продукції (неналежним наданням послуги) у розумінні законодавства про захист прав споживачів і відповідно до статей 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів», що потягло безпідставне нарахування плати за газопостачання та відключення газопостачання в зв`язку з наявністю заборгованості, що має наслідком відшкодування моральної шкоди, завданої споживачу таким неналежним наданням послуги.

При цьому суд враховує, що Закон України «Про захист прав споживачів» не містить застережень про те, що моральна шкода споживачу відшкодовується лише у разі завдання шкоди його життю чи здоров`ю.

Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Статті 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у чинній редакції прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Вирішуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди за порушення споживчого договору, суди мають враховувати, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено.

Вказаний висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду № 216/3521/16-ц від 01.09.2020р.

Отже суд вважає встановленим та доведеним, що в результаті протиправних дій відповідача позивачам спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних переживаннях, яких вони зазнали у зв`язку з припиненням постачання природного газу у їх приміщення, оскільки такі обставини порушили звичайний ритм життя позивачів, вони були вимушені докладати додаткових зусиль для організації свого життя, збільшили обсяг витрачання електричної енергії для приготування їжі, витрачали свій час та вчиняли дії направлені на захист їх порушених прав. Ці обставини викликали у позивачів відповідний психоемоційний дискомфорт.

Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів, суд відповідно до ст.23 ЦК України враховує характер правопорушення , глибину та тривалість душевних страждань позивачів та наслідки, які призвели до порушення звичного способу життя позивачів, що вони вимушені докладати значних додаткових зусиль для його організації та поновлення свого душевного стану.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд також виходить з того, що не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз і його визначення не піддається математичним формулам. Крім того, розмір моральної шкоди не залежить від розміру майнової шкоди.

Тому, виходячи з вищевказаних обставин, принципу розумності, виваженості і справедливості, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачів моральну шкоду в сумі по 3500,00 грн. на кожного.

Вказану позивачами суму відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000,00грн. на кожного, суд вважає перебільшеною і такою, що не відповідає вимогам ст.23 ЦК України та обставинам даної справи.

Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України).

Згідно пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характері, судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зпп.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.3 ст.6 вказаного Закону, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно з п.7 ст.6 Закону, у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивачі у справах про захист прав споживачів звільнені від сплати судового збору, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної частини вимог.

Таким чином у дохід держави необхідно стягнути судовий збір з АТ «Запоріжгаз» за задоволення двох позовних вимог немайнового характеру за кожного позивача в сумі 3632,00 грн. (908,00 грн. х 2 х 2) та за задоволення позовної вимоги майнового характеру в загальному розмірі 7000 грн. в сумі 908,00 грн.

Керуючись ст.4, 5, 21 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.5, 6 «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.526, 626, 629, 651 ЦК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141, 259,263-265,274 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживачів- задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» щодо припинення газопостачання 03.09.2019р. ОСОБА_2 , як побутовому споживачу за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_1 , як побутовому споживачу за адресою: АДРЕСА_6 .

Зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» за власні кошти відновити газопостачання на об`єкті побутових споживачів ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_6 .

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (, адреса: м.Запоріжжя, вул.Заводська, 7) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_6 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_6 ) моральну шкоду у розмірі по 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок кожній.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (, адреса: м.Запоріжжя, вул.Заводська, 7) в дохід держави судовий збір у розмірі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн. 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.07.2021 року.

Суддя М.В.Сидорова