Справа № 462/7335/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2021 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова, в складі:

головуючого судді - Кирилюка А.І.,

при секретарі судового засідання - Бондаренко А.О.,

за участі:

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву заяви ОСОБА_1 /заінтересована особа: ОСОБА_3 / про видачу обмежувального припису, вжиття заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 та покладення на нього обов`язків,-

встановив:

Представник заявника - адвокат Левицький І.М. звернувся в інтересах ОСОБА_1 до Залізничного районного суду м.Львова із заявою про видачу обмежувального припису, вжиття заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 та покладення на нього відповідних обов`язків. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що вона разом з батьками проживала у квартирі АДРЕСА_1 . Під час спільного проживання її батько - ОСОБА_3 вчиняв домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, яке проявлялось у нецензурній лайці, завданні тілесних ушкоджень, в зв`язку з чим ОСОБА_1 неодноразово зверталася до органів національної поліції, однак, не зважаючи на це, батько й надалі продовжує вчиняти домашнє насильство в сім`ї по відношенню до неї та її матері ОСОБА_4 , а відтак, враховуючи вищевикладене, просить суд видати обмежувальний припис, яким вжити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 та покласти на нього відповідні обов`язки.

Ухвалою суду від 06.10.2021 року відкрито провадження по справі та справа призначена до судового розгляду

Заявник та її представник в судовому заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовільнити. Заінтересована особа, що бла належним чином повідомлена в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку про задоволення заявлених вимог в повному обсязі виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком заявника, що стверджується свідоцтвом про народження, наявним в матеріалах справи. /а.с.10/

Крім цього, судом встановлено, що в зв`язку із систематичним вчиненням домашнього насильства відносно заявника, ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до постанови Залізничного районного суду м.Львова від 13.06.2019 року. /а.с.18-19/

При цьому, суд зазначає, що обставини, викладені у вказаній вище Постанові Залізничного районного суду м.Львова мають преюдиційне значення, відповідно до положень ст.82 ЦПК України.

Як вбачається з наданої суду довідки місця проживання №18261, заявник проживає у квартирі АДРЕСА_1 . /зв.а.с.6/

Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 27 Конституції України регламентовано, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Згідно із ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства. У разі, якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Відповідно до ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана: зокрема, п. 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Статтею 350-3 ЦПК України визначено, що заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.

Зі змісту ст.350-4 ЦПК України вбачається, що в заяві про видачу обмежувального припису мають бути зазначені, зокрема, п. 3) обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Враховуючи викладені вище обставини справи, а також зазначені положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених в КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою.

Приписами частин 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Аналіз практики ЄСПЛ стосовно порушеного заявницею питання свідчить, що питання можливості отримання та належного виконання обмежувальних приписів є тісно пов`язаним із позитивними обов`язками держави із забезпечення права особи не зазнавати катування або нелюдського чи такого, що принижує гідність, поводження згідно зі ст. 3 ЄКПЛ, а також права на життя згідно ст.2 та повагу до сімейного і приватного життя, зокрема фізичну і психологічну недоторканність особи, згідно ст. 8 ЄКПЛ.

Суд вважає, що вжиті заявником розумні заходи для її захисту, не дали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, оцінивши усі докази у сукупності та в їх взаємозв`язку між собою, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою і тому підлягає задоволенню у спосіб, який просить заявник, а, відтак, суд приходить до висновку про видачу обмежувального припису, шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п.10 ч.1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду.

Крім цього, згідно із ч.3 ст.350-5ЦПК України ,судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 13,81,350-6,265,273 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та покласти на нього наступні обов`язки:

- заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наближатися на відстань менше 100 метрів до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , місця роботи, ТОВ «Пілігрим», що за адресою: м.Львів, вул.Коперника, 26, строком на 6 місяців;

- заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наближатися на відстань менше 5 метрів до місця перебування постраждалої особи ОСОБА_1 у громадських місцях.

Про видачу обмежувального припису повідомити Відділ поліції №1 Львівське районне управління поліції №2, для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради, Львівську районну державну адміністрацію.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 /

Заінтересована особа: ОСОБА_3 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 /

Суддя: (підпис). З оригіналом згідно.

Суддя: