КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 824/55/21
Провадження № 22-з/824/992/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ігнатченко Н.В., за участю секретаря судового засідання Войтенко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду заяву Компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, у справі за заявою Компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 2 квітня 2018 року у справі № М-155/2017 за позовом Компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) до публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення заборгованості за договором постачання алюмінієвої продукції,

в с т а н о в и в:

4 жовтня 2021 року до Київського апеляційного суду, як до суду першої інстанції, надійшла заява Компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH), подана її представником - адвокатом Єною С.О., про визнання виконачих листів, виданих Київським апеляційним судом 23 червня 2021 року про стягнення з ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на користь заявника заборгованості з оплати поставленого товару в розмірі 1 545 987,96 доларів США, суми неустойки в розмірі 77 299,40 доларів США, суми 44 733 доларів США на відшкодування витрат по сплаті реєстраційного та арбітражного зборів, а також судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1 135 гривень такими, що не підлягають виконанню.

Заява обґрунтована тим, що 17 травня 2021 року Київським апеляційним судом постановлено ухвалу у справі № 824/55/21, якою визнано та надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 2 квітня 2018 року у справі № М-155/2017 та ухвалено видати виконавчий лист про стягнення з боржника на користь заявника присудженої міжнародним комерційним арбітражем заборгованості, а також судових витрат зі сплати судового збору за подання заяви.

23 червня 2021 року апеляційним судом видано два виконавчі листи про стягнення з боржника на користь стягувача заборгованості з оплати поставленого товару в розмірі 1 545 987,96 доларів США, суми неустойки в розмірі 77 299,40 доларів США, суми 44 733 доларів США на відшкодування витрат по сплаті реєстраційного та арбітражного зборів, а також судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1 135 гривень.

28 липня 2021 року Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 травня 2021 року.

У подальшому, постановою Верховного Суду від 16 вересня 2021 року апеляційну скаргу АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» залишено без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 17 травня 2021 року - без змін.

Заявник вказав, що в розумінні вимог частини восьмої статті 479 ЦПК України ухвала суду набрала законної сили 16 вересня 2021 року, втім у виконачих листах від 23 червня 2021 року зазначено дату набрання цього судового рішення законної сили - 17 травня 2021 року. Переконаний, що виконавчі листи було видано помилково та вони є такими, що не підлягають виконанню, оскільки зазначено неправильну інформацію щодо дати набрання судовим рішенням законної сили.

В судовому засіданні представник заявника - адвокат Єна С.О.заявлені вимоги щодо визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, підтримав з підстав, наведених ним у заяві.

Боржник АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», який про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, свого уповноваженого представника в судове засідання не направив і надіслав на елетронну адресу апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке, на думку суду та заявника, не є перешкодою для розгляду справи за відсутності останнього відповідно до вимог частини третьої статті 432 ЦПК України.

Заслухавши пояснення учасника справи, що з`явився в судове засідання, дослідивши матеріали справи та зміст оригіналів виданих виконавчих листів, які заявник просить визнати такими, що не підлягають виконанню, апеляційний суд вважає, що заяву слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Київського апеляційного суду від 17 травня 2021 року у справі № 824/55/21 за заявою Компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) визнано та надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 2 квітня 2018 року у справі № М-155/2017 за позовом Компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) до ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення заборгованості за договором постачання алюмінієвої продукції.

Суд ухвалив видати виконавчий лист про стягнення з ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на користь Компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) заборгованості з оплати поставленого товару в розмірі 1 545 987,96 доларів США, суму неустойки в розмірі 77 299,40 доларів США, а також 44 733 доларів США на відшкодування витрат Компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) по сплаті реєстраційного та арбітражного зборів.

Крім того, стягнуто з ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на користь Компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу в розмірі 1 135 гривень.

18 червня 2021 року представник заявника - адвокат Єна С.О. направив засобами поштового зв`язку на адресу апеляційного суду заяву про видачу виконавчих листів та копії повного тексту ухвали від 17 травня 2021 року, посилаючись при цьому на те, що зазначена ухвала набрала законної сили 17 червня 2021 року та станом на день подання цієї заяви є чинною.

Вказана заява була отримана Київським апеляційним судом 22 червня 2021 року.

23 червня 2021 року судом було виготовлено і видано два виконавчі листи про стягнення з боржника на користь стягувача присудженої міжнародним комерційним арбітражем заборгованості та судових витрат зі сплати судового збору за подання заяви.

Водночас на звороті кожного із цих виконавчих документів зазначено, що ухвала набрала законної сили 20 червня 2021 року, а строк пред`явлення їх до виконання - до 21 червня 2024 року.

Як свідчать матеріали справи, 22 червня 2021 року боржник АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» направив засобами поштового зв`язку на адресу суду апеляційну скрагу на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 травня 2021 року, яка фактчино була отримана 25 червня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року після усунення боржником недоліків апеляційної скарги відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат».

За результатом апеляційного перегляду справи № 824/55/21 Верховний Суд у вказаному складі 16 вересня 2021 року прийняв постанову, якою апеляційну скаргу АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» залишив без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 17 травня 2021 року - без змін.

29 вересня 2021 року адвокат Єна С.О. через уповноважену особу за довіреністю - Міщенка Д.Ю. фактично отримав у відділі прийому громадян Київського апеляційного суду виконавчі листи від 23 червня 2021 року у справі № 824/55/21.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили.

Виконання судового рішення будь-якої інстанції необхідно розглядати як частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до вимог частини першої - другої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Крім того, за своїм змістом частина друга статті 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так і частково, а тому підстави якими заявник обґрунтовує свою заяву можуть бути наслідком як повного так і часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11, від 17 жовтня 2019 року у справі № 2-3558/2010 та від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц.

В силу частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Заявник, як на підставу для задоволення заяви, посилається на те, що ухвала Київського апеляційного суду від 17 травня 2021 року набрала законної сили саме 16 вересня 2021 року, тобто після прийняття Верховним Судом, як судом апеляційної інстанції, постанови про залишення її без змін, а апеляційної скарги боржника без задоволення, однак, на його думку, у виконачих листах від 23 червня 2021 року зазначено дату набрання цим судовим рішенням законної сили - 17 травня 2021 року, тому виконавчі листи видано помилково та вони є такими, що не підлягають виконанню, оскільки зазначено неправильну інформацію щодо дати набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини першої, сьомої статі 479 ЦПК України за результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Ухвала суду про визнання і надання дозволу на виконання або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку, передбаченому цим Кодексом для оскарження рішень суду.

Згідно із вимогами частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днівз дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (частина друга статті 354 ЦПК України).

У відповідності до частин першої, другої статті 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

За статтею 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні 17 травня 2021 року за участі представника заявника (стягувача) - Єни С.О. та представника боржника - ОСОБА_2 було проголошено лише вступну і резолютивну частини ухвали про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, а її повний текст складено 20 травня 2021 року, про що міститься вказівка в резолютивній частині цього судового рішення.

22 червня 2021 року до апеляційного суду надійшла заява представника заявника - адвоката Єни С.О. про видачу виконавчих листів та копії повного тексту ухвали.

На наступний день - 23 червня 2021 року судом було видано два виконавчі листи, в яких зазначено, що ухвала набрала законної сили 20 червня 2021 року, а не 17 травня 2021 року, як безпідставно зазначає представник заявника.

У даному випадку згідно із вимогами частини першої статті 273 та частини першої статті 354 ЦПК України відлік тридцятиденного строку набрання законної сили судового рішення починав обраховуватися не з дати постановлення ухвали, а саме: проголошення її вступної і резолютивної частин, а з дати складення повного тексту цього судового рішення.

Частиною восьмою статті 479 ЦПК України передбачано, що ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

З аналізу вказаної процесуальної норми можна дійти висновку, що ухвала суду про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано саме в межах цього строку. Якщо ж апеляційна скарга надійшла у встановлений законом строк, то вона набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

У цій справі боржник направив апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку безпосередньо до Київського апеляційного суду 22 червня 2021 року, що підтверджується відтиском штемпеля на конверті та описі вкладення у цінний лист.

Таким чином посилання Компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) про те, що ухвала суду щодо визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу набрала законної сили після її перегляду в апеляційному порядку, а виконавчі листи було видано помилково з огляду зазначення у них неправильної дати набрання судовим рішенням законної сили, ґрунтуються на власному невірному розумінні і тлумаченні представником заявника норм цивільного процесуального законодавства та обставин даної справи, а тому не можуть бути належною підставою для визнання виконачих документів такими, що не підлягають виконанню.

Слід також врахувати, що за змістом статті 38 Закону України № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Тобто, якщо апеляційна скарга на судове рішення, яке підлягає примусовому виконанню, надійшла після набрання цим рішенням законної сили і суд апеляційної інстанції прийняв її до розгляду, то це є підставою для зупинення виконавцем здійснення виконавчих дій, а не визнання виконанчих листів, що видані на виконання зазначеного рішення, такими, що не підлягають виконанню.

Більш того, постановою Верховного Суду від 16 вересня 2021 року апеляційну скаргу АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» залишено без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 17 травня 2021 року - без змін, тому обґрунтованих підстав вважати, що права чи законні інтереси стягувача у даній ситуації порушені немає.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про відсутність правових підстав, визначених статтею 432 ЦПК України, для визнання виконавчих листів, виданих Київським апеляційним судом 23 червня 2021 року у справі за заявою Компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 2 квітня 2018 року у справі № М-155/2017 за позовом Компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) до ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення заборгованості за договором постачання алюмінієвої продукції, такими, що не підлягають виконанню, а відтак заяву необхідно залишити без задоволення.

Оскільки положеннями Закону України «Про судовий збір» не передбачено справляння судового збору за звернення до суду із заявою про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, то судові витрати у вигляді судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції згідно із статтею 141 ЦПК України слід віднести в рахунок держави.

Керуючись статтями 23, 259 - 261, 268, 431, 432, 479 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву Компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, у справі № 824/55/21 за заявою Компанії «РС Інтернешнл ГмбХ» (RS International GmbH) про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 2 квітня 2018 року у справі № М-155/2017 залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду через Київський апеляційний суд у відповідності до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 11 жовтня 2021року.

Суддя Н.В. Ігнатченко