КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 363/227/21 Головуючий у 1 інстанції: Рудюк О.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, яка діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 01 червня 2021 року в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

В січні 2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зазначив, що 07 червня 2018 року між банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_1 погодив, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку» складає між ним та АТ КБ «Приватбанк» договір. Відповідно до розрахунку банку станом на 28 жовтня 2020 року ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 21 304,71 грн., з яких: 14 300,28 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 3 027,72 грн. - заборгованості за простроченими відсотками; 3 976,71 грн. - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України. З урахуванням викладеного АТ КБ «Приватбанк» просив стягнути з ОСОБА_1 вказану заборгованість.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 01 червня 2021 року позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 07 червня 2018 року у розмірі 10 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «Приватбанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» та ухвалити рішення про повне задоволення позовних вимог. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_1 не оспорював факту укладення ним кредитного договору. Підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, він фактично погодив умови договору. Відповідач також підписав паспорт споживчого кредитування, в якому було визначено розмір процентної ставки та порядок сплати процентів. Установивши, що АТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу кредит, а він його не повернув, суд не мав правових підстав для відмови у задоволенні вимог про стягнення процентів за користування кредитом. Суд безпідставно стягнув лише частину заборгованості по тілу кредиту та безпідставно звільнив відповідача від відповідальності щодо погашення повної заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 червня 2018 року з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, на підставі якої отримав кредитну картку «Універсальна». Відповідно до анкети-заяви ОСОБА_1 погодив, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та АТ КБ «Приватбанк» договір.

Відповідно до наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку станом на 28 жовтня 2020 року ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 21 304,71 грн., з яких: 14 300,28 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 3 027,72 грн. - заборгованості за простроченими відсотками; 3 976,71 грн. - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України.

АТ КБ «Приватбанк» порушив питання про стягнення вказаної заборгованості.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» і стягнув з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором б/н від 07 червня 2018 року у розмірі 10000,00 грн.

Суд виходив з того, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору. У анкеті-заяві відсутні умови договору про процентну ставку та неустойку. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді такі істотні умови договору як розмір процентів за користування кредитними коштами та неустойки. Таким чином з відповідача підлягає стягненню заборгованість по тілу кредиту в розмірі встановленого ліміту на картку 10000,00 грн.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають обставинам справи.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В обгрунтування позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» надав суду копію анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», довідку про зміну умов кредитування, довідку про видачу кредитних карток, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», виписку з рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 , розрахунок заборгованості та паспорт споживчого кредитування.

Анкета-заява відповідача не містить умов кредитування, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містять підпису відповідача. Разом з тим, до позову АТ КБ «Приватбанк» наданий паспорт споживчого кредиту, який містить підпис відповідача ОСОБА_1 . В паспорті споживчого кредитування визначено процентну ставку у пільговий період та поза межами пільгового періоду, процентну ставку, яка застосовується у разі невиконання зобов`язань, а також порядок нарахування процентів (а.с. 12-13).

Крім того, як вбачається з виписки з рахунку ОСОБА_1 , він користувався кредитною карткою, знімав готівку у банкоматах, оплачував за допомогою неї товари та послуги, що свідчить про прийняття ним зазначених умов кредитування.

Відповідач не оспорював факту укладення ним кредитного договору та умов кредитування, не спростовував розрахунок заборгованості, наданий АТ КБ «Приватбанк». Відтак, суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку, що сторонами не погоджено умов договору в частині нарахування процентів за користування кредитом та безпідставно відмовив у задоволенні таких позовних вимог.

Колегія суддів також вважає, що суд неправильно визначив розмір заборгованості по тілу кредиту, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 . Суд першої інстанції стягнув з ОСОБА_1 заборгованість по тілу кредиту в розмірі 10000,00 грн. Проте, відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованість ОСОБА_1 по тілу кредиту становить 14 300,28 грн. Вказаний розрахунок відповідає виписці з рахунку ОСОБА_1 , що відображає всі операції, які здійснювалися з використанням кредитної картки.

Враховуючи положення ст. ст. 1049, 1054 ЦК України ОСОБА_1 мав повернути АТ КБ «Приватбанк» заборгованість по тілу кредиту саме в розмірі 14 300,28 грн.

Всього з ОСОБА_1 на користь АТКБ«Приватбанк»підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 07 червня 2018 року, яка станом на 28 жовтня 2020 року становить 21 304,71 грн., з яких: 14 300,28 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 3 027,72 грн. - заборгованості за простроченими відсотками; 3 976,71 грн. - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України.

Відповідно, рішення Вишгородського районного суду Київської області від 01 червня 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову АТ КБ «Приватбанк».

Згідно з ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь АТКБ«Приватбанк»підлягає стягненню 2102,00 грн. судового збору за подання позовної заяви, 3153,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, а всього 5255,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, яка діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», задовольнити.

Скасувати рішення Вишгородського районного суду Київської області від 01 червня 2021 року та ухвалити нове судове рішення.

Задовольнити позов Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 07 червня 2018 року, яка станом на 28 жовтня 2020 року становить 21 304,71 грн., з яких: 14 300,28 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 3 027,72 грн. - заборгованості за простроченими відсотками; 3 976,71 грн. - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» 2102,00 грн. судового збору за подання позовної заяви, 3153,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, а всього 5255,00 грн. судового збору.

Дані про учасників справи.

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.