Справа № 301/2038/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"08" жовтня 2021 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Пивоваров Юрій Георгійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
в с т а н о в и в :
Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обгрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. На сьогоднішній день редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі нотаріально посвідчених договорів. Вчинення ж виконавчих написів нотаріусів на підставі кредитних договорів, укладених в простій письмовій формі взагалі не передбачено. Зі змісту оскаржуваного виконавчого напису від 03.06.2021 року вбачається, що він вчинений на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Вказаний виконавчий напис вчинений на підставі Кредитного договору №AG0145650 від 20.05.2019 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ОСОБА_1 . Кредитний договір №AG0145650 від 20.05.2019 року нотаріально взагалі не посвідчувався. Тобто приватний нотаріус Остапенко Є.М. не мав права вчиняти виконавчий напис на підставі пункту 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі та виписки з рахунку боржника.
Враховуючи, що згідно діючої на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису (03.06.2021 року) редакції Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 26.09.1999 року №1172, кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не входили до вказаного Переліку, адже постанова КМУ №1172 від 26.09.1999 року про доповнення вказаного Переліку цим розділом була визнана незаконною та нечинною судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому з врахуванням приписів ст.87 Закону України «Про нотаріат» нотаріус не мав законних підстав для вчинення оскаржуваного виконавчого напису на підставі кредитного договору №AG0145650 від 20.05.2019 року, а відтак виконавчий напис являється таким, що не підлягає виконанню, адже нечинні акти цивільного законодавства не породжують прав та обов`язків.
Приватний нотаріус Остапенко Є.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не врахував тієї обставини, що норми законодавства, на підставі яких вчинено оскаржуваний виконавчий напис, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, вже нечинні. Відтак оскаржуваний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням чинного законодавства, оскільки нотаріус застосував нечинні норми законодавства і не мав законних підстав для вчинення зазначеного виконавчого напису. Станом на 03.06.2021 року кредитний договір №AG0145650 від 20.05.2019 року не входив до переліку документів, на підставі яких вчиняються виконавчі написи.
Крім того, оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат», поза межами встановленого законом трирічного строку. Інший строк давності для вчинення виконавчого напису нотаріуса повинен бути прямо передбачений саме законом, і не може бути змінений домовленістю сторін. Відповідно до положень законодавства, яким врегульовано порядок вчинення нотаріусом виконавчих написів, однією з обов`язкових умов, необхідних для вчинення виконавчого напису, є звернення до нотаріуса в межах відповідного строку не більше трьох років з моменту виникнення права вимоги. Згідно виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 30.09.2019 року по 20.05.2021 року. Загальна сума заборгованості складає 8476,50 грн., в тому числі: 2700 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5726,50 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією, 50 грн. плата за вчинення виконавчого напису. Проте у період з 30.09.2019 року по 20.05.2021 року відповідачем не видавалося позивачу жодної суми кредиту, щоб стверджувати, що заборгованість по тілу кредиту виникла саме в цей період. Між ОСОБА_1 і ТОВ «Вердикт Капітал» взагалі ніколи не укладалося кредитних договорів. Відтак прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 8476,50 грн. виникла щонайпізніше 20 травня 2021 року. Що стосується простроченої заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом, то заборгованість в цій частині також не могла виникнути у період з 30.09.2019 року по 20.05.2021 року, скільки згідно п.1.5. кредитного договору №AG0145650 від 20.05.2019 року (далі кредитний договір) дата закінчення строку кредитування (повернення кредиту) 03 червня 2019 року.
Згідно п.2.4. кредитного договору, проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом нараховуються банком у валюті рахунку щоденно на суму використаних коштів станом на кінець кожного дня виходячи з кількості днів в період нарахування (факт/факт). У відповідності до п.3.6. кредитного договору клієнт картки зобов`язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов`язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у тарифах. Відповідно право вимоги кредитора до позивача щодо стягнення чергових платежів по вищевказаному договору виникло з моменту настання строку погашення чергового платежу як по тілу кредиту, так і по відсоткам, в даному випадку ще в 2019 році. Оскільки згідно умов кредитного договору повернення кредиту та процентів за користування кредитом передбачалося періодичними щомісячними платежами, право вимоги відповідача щодо повернення заборгованості виникло з моменту порушення терміну внесення кожного чергового платежу окремо. Право ж вимоги кредитора щодо повернення кредиту в повному обсязі виникає після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту. Згідно п.1.5. кредитного договору, кредитування рахунка в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Таким чином, виконавчий напис було вчинено без дотримання вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат», поза межами трирічного строку, передбаченого законом для вчинення виконавчих написів.
Як передбаченого законодавчими вимогами нотаріус вчиняє виконавчі написи виключно у випадку наявності безспірної заборгованості боржника перед стягувачем, підтвердженої належними документами. Строк повернення кредиту в повному обсязі настав ще 20 травня 2019 року. Право відповідача нараховувати відсотки за користування кредитом та неустойку за несвоєчасне погашення кредиту припинилося зі спливом строку кредитування, тобто ще 20 травня 2019 року. З оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що стягненню підлягає заборгованість по неплаченим відсоткам та тілу кредиту, яка нарахована в період з 30.09.2019 року по 20.05.2021 року. Відтак відповідач не вправі був нараховувати будь-які відсотки, комісії, пеню тощо після закінчення строку кредитування. Зазначена у виконавчому написі сума кредитної заборгованості не є безспірною, оскільки включає нарахування за період, протягом якого відповідач не мав право нараховувати відсотки. Нотаріус не переконався належним чином у безспірності сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом та безспірності правовідносин, тому оскаржуваний виконавчий напис є незаконним та підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Іршавського районного суду від 13.08.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу на підготовче засідання на 10.09.2021 року за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Іршавського районного суду від 10.09.2021 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.10.2021 року.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити та розглянути справу по суті без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.92,93).
Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений, причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позов чи заяви про розгляд справи без його участі не подав (а.с.91).
Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Пивоваров Ю.Г. в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були належним чином повідомлені, причини неявки до суду не повідомили, пояснень з приводу позову не подали (а.с.90,95).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторона посилалася як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису.
Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.
Частиною 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі за текстом - Порядок).
Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом.
Частиною 1 статті 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст.87 Закону України «Про нотаріат»).
Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172 (далі за текстом - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
З матеріалів справи вбачається, що 20 травня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №AG0145650.
Відповідно до Спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії №AG0145650 від 20.05.2019 року, сторони домовилися про наступне: ліміт кредитної лінії 3,300 грн., потенційний ліміт кредитної лінії 20,000 грн.; сума кредиту, надана сума кредиту та загальна сума кредиту становить 1,000 грн.; відсоткова ставка в день 1,40%, реальна річна відсоткова ставка 504,00%; дата повного погашення 03 червня 2019 року; комісія за підготовку та направлення документів/ повідомлень у зв`язку з простроченою заборгованістю, в день 15 грн., штраф, якщо є 50 грн. Також передбачено періоди продовження та комісію за організацію продовження, а саме: 7 днів 160 грн., 14 днів 318 грн., 30 днів 663 грн. Комісія за організацію продовження сплачується під час обробки запиту на продовження. Період продовження, який може надаватися кредитодавцем позичальнику за запитом позичальника. У разі продовження всі інші договірні платежі (сума кредиту, відсотки за кредитом штраф (якщо є) повинні бути відкладені на період продовження (а.с.20).
Також згідно Спеціальних умов Договору позики № AG0145650 від 20.05.2019 року, укладеному між ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО» і ОСОБА_1 , передбачено, що сума позики становить 1,000 грн., комісія за підготовку та направлення документів/повідомлень у зв`язку з простроченою заборгованістю - 196 грн., пеня, якщо є 1,5%; дата виплати 03.06.2019 року. Також передбачено періоди продовження та комісію за організацію продовження: 7 днів 94 грн., 14 днів 187 грн., 30 днів 390 грн.
Відповідно до паспорту споживчого кредиту та Інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО» надає кредит за типом «кредитна лінія», ліміт кредиту 3,300 грн. зі строком кредитування короткостроковий кредит з терміном оплати від 7 днів до 30 днів на споживчі цілі протягом 3 робочих днів. Також передбачено фіксовану відсоткову ставку в день 1,40%, річну 504,00 грн.; комісію за організацію продовження від 12% до 29% від несплаченої суми кредиту, яка підлягає сплаті з метою покриття адміністративних та інших витрат кредитодавця, з метою виконання запиту позичальника стосовно надання періоду продовження; період продовження, який може надаватися кредитодавцем позичальнику за запитом позичальника від 7 до 30 днів. У разі продовження всі інші договірні платежі (зокрема, сума кредиту, відсотки за кредитом, пеня (якщо є)) повинні бути відкладені на період продовження. Загальні витрати за кредитом становлять 333 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 2,033 грн.; реальна річна процентна ставка 504,00% (а.с.22-23).
Крім того, в даному документі наявні застереження про те, що наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Використання інших способів надання кредиту та/або зміна інших вищезазначених умов кредитування можуть мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача.
Кількість та розмір платежів та періодичність внесення 2,033 грн. сплачується одним платежем у строк до 03.06.2019 року. Якщо позичальник не погасив кредит до останнього дня терміну оплати, він повинен сплатити штраф, який обчислюється в розмірі 50% від простроченої суми наданого кредиту для короткострокового кредиту, або суми відповідного договірного платежу, виходячи з Графіку платежів для довгострокового кредиту, після закінчення терміну оплати, на вимогу кредитодавця та у відповідності з такою вимогою: в повній сумі штрафу разовим платежем або частинами у встановлені вимогою дати.
Також 07 липня 2021 року приватним виконавцем Пивоваровим Ю.Г. винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 (а.с.17).
Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються,
а) оригінал кредитного договору;
б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.
З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29.06.99 №1172 в редакції від 29.11.2001 року.
Тобто зазначеною Постановою КМУ в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не віднесено кредитні договори.
Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються
а) оригінал нотаріально посвідченої угоди;
б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Як установлено судом, кредитний договір №AG0145650 від 20.05.2019 року укладено між ОСОБА_1 і ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО».
Однак, нотаріально вказаний договір не посвідчувався, тому підстав для вчинення виконавчого напису нотаріусом не було. Крім того, спеціальні умови до договору (а.с. 20, 21) містять положення про те, що вказані умови є невід`ємною частиною Договору, укладаються дистанційно, що має юридичну силу без будь-якого підпису на папері.
Згідно виконавчого напису стягнення заборгованості провадиться за період з 30 вересня 2019 року по 20 травня 2021 року.
Однак, матеріали справи не містять відомостей щодо визначення порядку нарахування та розміру процентів за користування кредитними коштами та комісії і ознайомлення з ними позивача, а у виконавчому написі зазначено лише про допущення боржником прострочення платежів, що викликає сумнів у «безспірності» розміру заборгованості.
Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.
Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19).
Однак, відповідач не надав суду документів, які стали підставою для вчинення виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 кредитного боргу та підтверджують безспірність заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором.
Крім того, Кредитний договір №AG0145650 від 20.05.2019 року ОСОБА_1 укладено із ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО».
Із заявою до приватного нотаріуса Остапенка Е.М. про вчинення виконавчого напису звернулося ТОВ «Вердикт Капітал».
Однак, доказів про відчуження права вимоги за кредитним договором із ОСОБА_1 від ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО» до ТОВ «Вердикт Капітал» суду надано не було.
Також в матеріалах справи відсутні докази направлення відповідачем позивачу ОСОБА_1 письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, чим було позбавлено позивача можливості подати заперечення з приводу заборгованості. В той же час позивачем заперечувалася наявність договірних відносин між ним і ТОВ «Вердикт Капітал».
На думку суду, зазначені обставини в їх сукупності не є підтвердженням безспірності заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 , про яку заявлено ТОВ «Вердикт Капітал», та відповідно законності вчинення приватним нотаріусом Остапенко Є.М. виконавчого напису.
У відповідності до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідач відзиву на позов та доказів на спростування позовних вимог і підтвердження наявності підстав для вчинення нотаріусом виконавчого напису не надав.
Враховуючи наведене, суд вважає, що спірний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом без дотримання вимог чинного законодавства щодо процедури його винесення та перевірки безспірності вимог відповідача, тому позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.
Суд також вважає, відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача в користь позивача 908 грн. судових витрат, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.52).
Керуючись ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87-89 ЗУ «Про нотаріат», ст. ст. 12, 13, 141, 263-265, 280 ЦПК України,

р і ш и в :
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 08 жовтня 2021 року.
Головуюча : М. О. Пітерських