ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
"27" вересня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн-Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -
16.06.2021 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн-Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою суду від 22.06.2021 року відкрите провадження у справі та призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.
Рішенням суду від 14.09.2021 року позов ОСОБА_1 був задоволений, оспорюваний виконавчий напис нотаріуса визнаний таким, що не підлягає виконанню та стягнуто з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір у розмірі 908,00 грн.

23.09.2021 року до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення, у якій представник просить суд ухвалити у справі додаткове судове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати понесені на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Вимоги заяви мотивовано тим, що своїм рішенням суд задовольнив позов, визнав виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню і стягнув суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 908,00 грн. Однак, під час винесення рішення суд не вирішив питання судових витрат понесених позивачем на правову допомогу у сумі 10000,00 грн., при цьому ці витрати позивача підтверджені документами, які містяться в матеріалах справи. Вказане є підставою для ухвалення додаткового рішення згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України.

Вивчивши зміст заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи та наявні у них докази, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

За змістом ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Із матеріалів справи вбачається, що звернувшись до суду із позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню сторона позивача просила визнати спірний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору та витрат на правову допомогу.

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу до позовної заяви було додано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер адвоката, витяг з угоди на представництво інтересів у цивільній справі від 24.05.2021 року, розрахунок суми фіксованого гонорару на надання правової допомоги у цивільній справі та квитанцію про сплату витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

При цьому, суд ухваливши рішення від 14.09.2021 року про задоволення позову дійсно не вирішив питання розподілу судових витрат в частині витрат позивача на отримання професійної правничої допомоги.

За змістом ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, разом із позовною заявою представник позивача подавав розрахунок суми фіксованого гонорару згідно якого вартість послуг адвоката складається з наступного:

1. Попередня консультація щодо захисту прав та законних інтересів - 500,00 грн.;

2. Підготовка аналітичної інформації з судової практики у аналогічних правовідносинах - 750,00 грн.;

3. Складання та направлення адвокатського запиту до приватного виконавця Оніщенко Д.С. щодо надання документів - 750,00 грн.;

4. Складання а направлення до ТОВ «ФК «Онлайн-Фінанс» адвокатського запиту щодо надання інформації та документів - 750,00 грн.;

5. Складання та направлення адвокатського запиту до ПН ОРНО Головкіної Я.В. щодо надання документів - 750,00 грн.;

6. Складання та направлення до суду позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - 2000,00 грн.;

7. Складання та направлення до суду клопотання про витребування доказів у ТОВ «ФК «Онлайн-Фінанс» з додатками - 1000,00 грн.;

8. Складання та направлення до суду клопотання про витребування доказів у ПН ОРНО Головкіної Я.В. з додатками - 1000,00 грн.;

9. Складання та направлення до суду заяви про забезпечення позову з додатками - 1000,00 грн.;

10. Представництво інтересів в суді першої інстанції - 1500,00 грн.

Упродовж розгляду справи відповідач не доводив неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката і з відповідним клопотанням про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до суду не звертався.

При цьому, здійснюючи розподіл судових витрат, які пов`язані з витратами на правничу допомогу, суд з урахуванням положень п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України має перевірити чи пов`язані заявлені до стягнення витрати з розглядом цієї справи.

У даному випадку судом встановлено, що не всі зазначені у розрахунку види правової допомоги відносяться до розгляду цієї справи.

Так, у матеріалах справи відсутні дані про складання та направлення адвокатського запиту приватному виконавцю Оніщенко Д.С. щодо надання документів (750,00 грн. Крім того, третьої особою у справі був приватний виконавець Дорошенко В.Л.).

Відсутні будь-які докази на підтвердження складання та направлення до відповідача адвокатського запиту щодо надання інформації і документів (750,00 грн.).

Також, адвокат не звертався до суду з клопотанням про витребування доказів у ТОВ «ФК «Онлайн-Фінанс» (1000,00 грн.).

Крім того, не містять матеріали справи і будь-яких підтверджень про складання та направлення до суду заяви про забезпечення позову (1000,00 грн.).

Окрім наведеного, суд не може вважати такими, що відносяться до розгляду справи зазначені у розрахунку послуги адвоката на представлення інтересів в суді першої інстанції в сумі 1500,00 грн., оскільки справу було розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Таким чином, із заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн., слід відняти витрати, які суд вважає такими, що не відносяться до розгляду цієї справи у розмірі 5000,00 грн. (750,00 + 750,00 + 1000,00 + 1000,00 + 1500,00).

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати позивача понесені у зв`язку з отриманням професійної правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн. (10000,00 - 5000,00).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 134, 137, 141, 247, 263-265, 270, 354, 355, ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн-Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн-Фінанс» на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з отриманням професійної правничої допомоги у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

В іншій частині заяви - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст рішення складений 27.09.2021 року.

Суддя -