Провадження № 2-др/760/34/21
В справі № 760/3678/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ додаткове /

27 вересня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., за участю секретаря - Фареник А.О., розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квартет, 16-В» про визнання дій протиправними, усунення перешкод в користуванні майном та стягнення моральної шкоди, суд

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20 серпня 2021 року був частково задоволений позов ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квартет, 16-В» про визнання дій протиправними, усунення перешкод в користуванні майном та стягнення моральної шкоди.

Визнано протиправними дії Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квартет, 16-В» щодо обмеження доступу ОСОБА_1 до використання спільного майна шляхом блокування індивідуального магнітного ключа.

В решті позову відмовлено.

Предместо спору сторін були вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо блокування індивідуального магнітного ключа, що позбавило її можливості вільно користуватися ліфтом, зобов`язання відповідача усунути перешкоди шляхом розблокування індивідуального магнітного ключа та відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000, 00 гр.

Представник позивача звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 52 800, 00 гр.

На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу останнім було додано до матеріалів справи: договір про надання правничої допомоги від 01 лютого 2021 року, ордер, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, Акт про прийняття-передачу наданих послуг від 31 серпня 2021 року та документи про оплату наданих послуг .

З огляду на це, просить задовольнити заяву.

Відповідно до ч.ч.1,2,3,4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішенням суду від 20 серпня 2021 року позов задоволений частково, а саме в частині визнання протиправними дій відповідача.

Питання про розподіл судових витрат, які позивач понесла в зв`язку з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу в судовому рішенні вирішено не було.

При цьому, при зверненні до суду, в порядку виконання вимог п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України,позивачем було заявлено про орієнтовний розмір судових витрат, які вона планує понести в зв`язку з розглядом справи, в розмірі 50 000, 00 гр.

З матеріалів справи вбачається, що 01 лютого 2021 року між позивачем та адвокатом Пісковим Я.В. був укладений Договір про надання правничої допомоги.

Відповідно до Розділу 2 Адвокатське об`єднання на підставі звернення клієнта надає останній правову допомогу.

Цим же розділом обумовлено перелік послуг, які мали надаватися замовнику.

Пунктом 5.3 Розділу 5 договору сторони дійшли згоди щодо загальної вартості послуг за умовами договору в розмірі 50 000, 00 гр., з яких 15 000. 00 гр. попередньої оплати та 35 000, 00 гр. після отримання позитивного для клієнта рішення суду.

31 серпня 2021 року сторони підписали Акт виконаних робіт та розрахунок на оплату правничої допомоги в розмірі 52 800, 00 гр.

Статтею 59 Конституції закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ст.1 Закону України « Про адвокатуру і адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

В ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зазначено, що при встановленні розміру гонорару адвоката враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З точки зору ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Звертаючись до суду, представник позивача зазначає суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 52 800, 00 гр., з яких позивачем 02 лютого 2021 року та 31 серпня 2021 року сплачено 30 000, 00 гр.

До сплати залишилося 22 800, 00 гр.

Щодо обсягу вчинених адвокатом дій та визначення їх вартості, необхідних для представництва інтересів клієнта, та приведених у розрахунку, суд виходить з наступного.

Справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Обсяг підготовлених адвокатом та направлених до суду документів становить 42 аркуші разом з долученою до позову судовою практикою на 12 аркушах, документів, що підтверджують представництво на 5 аркушах, Статут ОСББ на 11 аркушах.

З Акту виконаних робіт вбачається, що надані та приведені в ньому правничі послуги діляться на декілька частин з приведенням вартості послуги за кожну з них:

- ознайомлення з ситуацією та проблематикою клієнта та аналіз чинного законодавства та судової практики, що регулюють правовідносини сторін - 1500, 00 - 2 500, 00 гр.;

- підготовка, формування, складання та відправлення адвокатських запитів та їх отримання, вивчення та правовий аналіз - 1 500.00 - 2 500. 00 гр.;

- підготовка, формування та направлення до суду клопотань про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомлення з матеріалами справи - 800, 00 гр.;

- отримання, вивчення та правовий аналіз документів, поданих відповідачем та підготовка, формування та направлення до суду відповіді на них - 3 000. 00 гр.

З акту вбачається, що за час знаходження справи в провадженні суду адвокат 8 разів подавав заяви про ознайомлення з матеріалами справи, одночасно зазначаючи про отримання документів від відповідача, які останнім подавалися до суду, та надання відповіді на них.

Крім того, суд вважає, що приведена в Акті деталізація кожної пошагової дії адвоката та її окрема вартість охоплюється Розділом 2 договору, яким визначено обов`язки Адвокатського бюро про надання правничої допомоги, а також ст.1 Закону України « Про адвокатуру і адвокатську діяльність», в якій конкретизовано поняття правової допомоги та дії адвоката, які охоплюються даним поняттям, а саме: інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Це відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Як зазначено вище, справа була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач з будь-якими заявами до суду щодо неспівмірності витрат позивача на правничу допомогу не звертався.

В той же час, з накладної від 31 серпня 2021 року вбачається, що заява про ухвалення додаткового рішення з додатками направлялася на адресу: вул. В.Липківського, 16В, однак кому дане відправлення було адресоване в багатоквартирному будинку, в накладній не зазначено.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в сраві № 201/14495/16 від 30 вересня 2020 року, в окремих випадках суд може самостійно зменшувати розмір відшкодуваня витрат на правову допомогу.

Враховуючи викладене вище, характер та обсяг виконаної роботи адвокатом, принцип співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, предмет позову, суд приходить до висновку про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 15 000, 00 гр., сплачених позивачем при укладенні договору.

Крім того, пунктом 5.3 договору сторони погодили порядок сплати вартості юридичних послуг, а саме: 15 000, 00 гр. шляхом попередньої оплати- завдаток, гонорар адвокатського бюро; 35 000, 00 гр.- після отримання позитивного для клієнта судового рішення, під яким розуміється повне або часткове задоволення позову.

Статтями 9 та 30 Закону України « Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено види адвокатської діяльності, поняття гонорару адвоката, порядок його обчислення та сплати, а також критерії оцінки при визначенні його розміру.

Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц) вказує на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Єропейський суд з прав людини рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат.

З урахуванням цього Верховний суд зазначає, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Враховуючи викладене вище, предмет спору сторін та складність справи, встановлені судом взаємовідносини сторін, врегульовані та чітко визначені законом, висновки суду про необхідність та підстави часткового задоволення вимог позивача, враховуючи критерії підходу до визначення розміру судових витрат у практиці Європейського суду з прав людини та висновках Верховного Суду, які, з точки зору ч.4 ст263 ЦПК України, мають враховуватися судом, суд приходить до висновку про стягнення понесених позивачем витрат на правничу допомогу в загальному розмірі 15 000, 00 гр.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву про ухвалення додаткового рішення здовольнити частково.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КВАРТЕТ-16» / 03035 м.Київ. вул. ВЛипківського, 16-В, / на користь ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 / 15 000. 00 гр. витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.А.Шереметьєва