Провадження № 2-з/760/1024/21
УХВАЛА

про залишення заяви без розгляду

05 жовтня 2021 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі судді Зуєвич Л.Л., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ; адреса представника: АДРЕСА_2 ) про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» /далі - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»/ (; адреса: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, будинок 2), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович /далі - приватний нотаріус Остапенко Є.М./ (адреса: 01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд. 6/5; 61003), приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ярошенко Костянтин Юрійович /далі - приватний виконавець Ярошенко К.Ю./ (адреса: 02160, м. Київ, просп. Соборності, 15/17, каб. 223), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

13.07.2021 вказана позовна заява, за підписом представника позивача - адвоката Калініна С.К. (діє на підставі ордеру), надійшла до Печерського районного суду міста Києва.

В позові ставиться питання про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 21522 від 23.04.2021, вчиненого приватним нотаріусом Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором в розмірі 23 325,84 грн.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 14.07.2021 справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва.

Зазначена ухвала мотивована тим, що адреса реєстрації відповідача (стягувача) підпадає під юрисдикцію Солом`янського районного суду міста Києва.

01.10.2021 вказана справа надійшла до Солом`янського районного суду міста Києва з супровідним листом Печерського районного суду міста Києва від 30.09.2021.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Справу фактично передано судді по реєстру 04.10.2021.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 05.10.2021 у відкритті провадження у справі відмовлено на підставі п. 3 ч. 1ст. 186 ЦПК України.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.10.2021 суддю Зуєвич Л.Л. також визначено для розгляду заяви про забезпечення позову, доданої до позовної заяви ОСОБА_1 .

В заяві про забезпечення позову в порядку ст.ст. 149-152 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ставиться питання про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 21522 від 23.04.2021, вчиненого приватним нотаріусом Остапенком Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором в розмірі 23 325,84 грн.

Доводи заявника

Подана заява про забезпечення позову обґрунтована, зокрема, тим, що на підставі спірного виконавчого напису, приватним виконавцем Ярошенком К.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65599021 від 27.05.2021.

Також, 17.06.2021 приватний виконавець виніс постанову про арешт коштів боржника.

Таким чином, приватний виконавець вчинив реальні дії для стягнення коштів з боржника на виконання спірного виконавчого напису.

Отже, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що кошти позивача будуть стягнуті, а позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах цього судового провадження без нових звернень до суду, тому є підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Враховуючи викладене, позивач просить заяву про забезпечення позову задовольнити.

Мотиви суду

При винесенні ухвали від 05.10.2021 у даній справі суд врахував, що як вбачається з аналізу Єдиного реєстру судових рішень та бази документообігу суду «Д-3», ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 31.08.2021 вже відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (справа № 754/10252/21, провадження № 2/760/9548/21).

При цьому, іншою ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 31.08.2021 у справі № 754/10252/21 (провадження № 2-з/7960/842/21) заяву представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 21522, виданого 23.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.11.2020 у справі № 757/61850/18-ц (провадження № 61-22707 св 19) викладену правову позицію за змістом якої:

«Приймаючи ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що предметом спору у справі, що переглядається, є вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника для задоволення вимог ПАТ «Банк «Кліринговий Дім» за рахунок коштів, отриманих від реалізації цього майна, тому невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа та зупинення виконавчого провадження, відкритого на підставі оспорюваного напису нотаріуса, призведе до утруднення чи унеможливлення поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, у випадку задоволення позову.

Разом з тим, однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

За приписами частини першої, пункту 2 частини другої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Отже на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина друга статті 44 ЦПК України).

Погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі, що переглядається, суд апеляційної інстанції не перевірив доводи ПАТ «Банк «Кліринговий Дім» щодо неодноразового звернення ОСОБА_1 до суду з аналогічними позовними вимогами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у справах № 57/59773/17-ц, № 757/26133/19-ц, не надав належної оцінки доводам відповідача щодо наявності у зв`язку із цим в діях позивача ознак зловживань процесуальними правами, визначених пунктом 2 частини другої статті 44 ЦПК України, від встановлення наявності або відсутності яких залежить правильність висновків суду першої інстанції про наявність підстав для забезпечення позову».

Суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Наявність в провадженні декількох суддів заяви про забезпечення позови з однаковими вимогами суперечить принципу правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata.

З урахуванням викладеного, суд вважає такі дії заявника зловживанням процесуальними правами, що суперечать завданню цивільного судочинства.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визначається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

На підставі викладеного, суд приходить висновку про залишення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову без розгляду на підставі ч. 3 ст. 44 ЦПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 43, 149-153, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ярошенко Костянтин Юрійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Суддя Л. Л. Зуєвич