ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3043/21 Справа № 205/2535/17 Суддя у 1-й інстанції - Остапенко Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2021 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

за участю секретаря - Піменової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , третя особа: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсним протоколу та акту проведення електронних торгів

та за позовом третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , третя особа: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсним протоколу та акту проведення електронних торгів

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

25 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ДП «СЕТАМ», ОСОБА_2 , третя особа: ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсними електронних торгів.

Мотивувала позов тим, що 23 березня 2017 року за результатами електронних торгів, проведених ДП «СЕТАМ», було визначено переможця торгів ОСОБА_2 .

Предметом вказаних прилюдних торгів є Ѕ частка нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 лютого 2007 року.

На вказане майно ОСОБА_1 було накладено арешт в ході проведення виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за рішенням суду по цивільній справі № 205/4528/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний Банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») заборгованості за кредитним договором у сумі 59321,13 грн.

16 лютого 2017 року державний виконавець Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (далі - Новокодацький ВДВС) подав заявку на реалізацію в ДП «СЕТАМ» зазначеного вище майна ОСОБА_1 .

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі № 205/4528/16-ц, за яким видано виконавчий лист, ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2017 року скасовано. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2018 року цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» залишено без розгляду.

Позивач зазначає, що оскільки заочне рішення скасовано, то ОСОБА_1 не має заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк».

Також вказує на те, що оцінка її майна значно занижена, проведена з порушенням норм діючого законодавства та звіт про оцінку є необ`єктивним.

Враховуючи те, що про постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, всі інші постанови у виконавчому провадженні її не повідомили, її права були порушені державним виконавцем Петровим О.В., вона звернулась до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2017 року визнано неправомірними дії державного виконавця щодо ненаправлення процесуальних документів боржнику ОСОБА_1 , визнано неправомірними та скасовано постанови державного виконавця: від 15 листопада 2016 року про відкриття виконавчого провадження, від 15 листопада 2016 року про арешт майна боржника, від 17 листопада 2016 року про арешт коштів боржника, від 28 листопада 2016 року про опис та арешт майна боржника, від 11 січня 2017 року про арешт майна боржника ОСОБА_1 , а саме: Ѕ частини нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 . Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2018 року вказану ухвалу суду скасовано. Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24 квітня 2019 року постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2018 року залишено без змін.

Позивач зазначає, що поновити свої права вона вбачає саме у спосіб пред`явлення позову до суду.

На підставі викладеного, з урахуванням уточнень від 28 серпня 2019 року, просить визнати електронні торги від 23 березня 2017 року недійсними, визнати недійсним протокол № 244948 від 23 березня 2017 року проведення електронних торгів, визнати недійсним акт про проведені електронні торги арештованого нерухомого майна, затверджений виконувачем обов`язків начальника Новокодацького ВДВС О.О.Пономаренко із реалізації Ѕ частини торгівельного павільйону за адресою: АДРЕСА_1 , лот №204043, вирішити питання про повернення переможцю торгів ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 355000 грн., сплачених за договором купівлі-продажу, оформленого у вигляді протоколу про результати торгів № 244948 від 23 березня 29 березня 2017 року (том 1 а.с.1-6, 233-238, том 2 а.с.2-10, 230-239).

14 лютого 2018 року ОСОБА_3 подала позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору до ОСОБА_1 , Новокодацького ВДВС, ДП «СЕТАМ», ОСОБА_2 , третя особа ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсним протоколу та акту проведення електронних торгів та визнання недійсним свідоцтва про право власності на частину торгівельного павільйону.

Мотивуючи свій позов тим, що її права як співвласника нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 було порушено неповідомленням про відчуження частки ОСОБА_1 .

На підставі зазначеного, згідно з уточненою позовною заявою, просить визнати електронні торги від 23 березня 2017 року недійсними, визнати недійсним протокол № 244948 від 23 березня 2017 року проведення електронних торгів, визнати недійсним акт про проведені електронні торги арештованого нерухомого майна, затверджений виконувачем обов`язків начальника Новокодацького ВДВС О.О. Пономаренко із реалізації Ѕ частини торгівельного павільйону за адресою: АДРЕСА_1 , лот №204043, вирішити питання про повернення переможцю торгів ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 355000 грн., сплачених за договором купівлі-продажу, оформленого у вигляді протоколу про результати торгів № 244948 від 23 березня 29 березня 2017 року (том 2 а.с.145-153).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ДП «СЕТАМ», ОСОБА_2 , третя особа: ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсними електронних торгів - відмовлено.

У задоволенні позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ДП «СЕТАМ», ОСОБА_2 , третя особа: ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсним протоколу та акту проведення електронних торгів та визнання недійсним свідоцтва про право власності на частину торгівельного павільйону - відмовлено (том 4 а.с.131-134).

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2021 року судові витрати по сплаті судового збору за подання позову ОСОБА_1 в сумі 640 грн. віднесено на рахунок держави.

Судові витрати по сплаті судового збору, понесені ОСОБА_3 у розмірі 1410 грн., віднесено за її рахунок (том 4 а.с. 153-155).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 посилається на те, що рішення суду 1 інстанції ухвалене при неповному з`ясуванню обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги (том 4 а.с.139-145).

Враховуючи, що ОСОБА_1 оскаржує рішення суду в частині відмови у задоволенні її позовних вимог, апеляційний суд перевіряє судове рішення саме в цій частині.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 лютого 2007 року ОСОБА_1 належала Ѕ частина нежитлової будівлі АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 27).

Інша частина - Ѕ вказаної будівлі належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 лютого 2007 року ОСОБА_3 (том 1 а.с. 241).

Постановою державного виконавця Новокодацького ВДВС від 15 листопада 2016 року відкрито виконавче провадження № 52900908 за виконавчим листом, виданим 01 листопада 2016 року на виконання заочного рішення Ленінського районним судом м. Дніпропетровська від 22 серпня 2016 року по справі № 205/4528/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 59321,13 грн. (том 1 а.с.114).

Під час примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа державним виконавцем Новокодацького ВДВС Петровим О.В. було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 28 листопада 2016 року, відповідно до якої Ѕ торгівельного павільйону за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 , описано та накладено арешт на вказане майно (том 1 а.с. 141).

Постановою державного виконавця про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 05 грудня 2016 року призначено ОСОБА_4 , який має сертифікат, виданий 30 травня 2014 року за № 16508/14 Фондом державного майна України експертом для надання письмового висновку, звіту про оцінку майна Ѕ частини торгівельного павільйону за адресою: АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 144).

Відповідно до звіту про оцінку зазначеного майна від 19 грудня 2016 року його вартість складає 157000 грн. (том 1 а.с. 147-182).

11 січня 2017 року державний виконавець постановою про арешт майна боржника наклав арешт на нерухоме майно, а саме: на Ѕ частини нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 (том 1 а.с.185).

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2018 року, яка залишена без змін Постановою Верховного суду від 24 квітня 2019 року (том 3 а.с. 22-35), зокрема, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Новокодацького ВДВС Петрова О.В., заінтересована особа: ПАТ КБ «ПриватБанк».

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № 52900908, 07 лютого 2017 року ОСОБА_3 як представник за довіреністю ОСОБА_1 ознайомилась з матеріалами вказаного виконавчого провадження (том 1 а.с. 195).

16 лютого 2017 року Новокодацьким ВДВС подано до ДП «СЕТАМ» заявку на реалізацію в СЕТАМ - нежитлова нерухомість, а саме: Ѕ частина торгівельного павільйону, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на електронних торгах (том 1 а.с.198).

Відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 244948, сформованого ДП «СЕТАМ», торги відбулись 23 березня 2017 року, визначено переможця торгів, який повинен сплатити зазначені у протоколі суми до 06 квітня 2017 року (том 1 а.с.202-203).

ОСОБА_2 , яка є переможцем цих торгів, сплатила зазначені суми, що підтверджується платіжними дорученнями № 1 та № 2 від 29 березня 2017 року (том 1 а.с. 210).

24 квітня 2017 року державним виконавцем Новокодацького ВДВС складено акт про проведені електронні торги (том 1 а.с. 215).

Постановою державного виконавця від 27 квітня 2017 року закінчено виконавче провадження № 52900908 у зв`язку з його фактичним виконанням.

Однак, ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2017 року скасовано заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2016 року у справі № 205/4528/16-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (том 1 а.с. 83).

Відмовляючи у задоволені як позовних вимог ОСОБА_1 , так і третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив із їх недоведеності та необґрунтованості.

Рішення суду оскаржується лише ОСОБА_1 , та зі змісту апеляційної скарги вбачається, що остання оскаржує рішення лише в частині своїх вимог, тому рішення суду в частині позовних вимог третьої особи ОСОБА_3 апеляційним судом не ревізується.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 ЦК України).

Частиною четвертою статті 656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

З аналізу змісту частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Таким чином, ураховуючи, те що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (статті 203, 215 ЦК України).

Необхідно також зазначити, що оскільки виходячи зі змісту частини першої статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів.

Отже, акт про проведення, який складений за результатами прилюдних торгів, стосується оформлення правового результату торгів, наслідком яких є виникнення цивільних прав та обов`язків, у зв`язку з чим торги є правочином у розумінні ст. 202 ЦК України.

Частиною 3 ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 57 цього Закону.

Згідно зі ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Згідно з п. 3 розділу ІІІ Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 , далі - Порядок, Організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною)) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, яка підтримується Системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження тощо). Після внесення лота до Системи автоматично визначається строк для підготовки до проведення торгів, реєстрації учасників, огляду майна, який становить: для торгів за фіксованою ціною - 5 календарних днів; для електронних торгів: для лотів зі стартовою ціною до 5000,00 грн - 10 календарних днів; для лотів зі стартовою ціною від 5000,01 до 1 000 000,00 грн - 20 календарних днів; для лотів зі стартовою ціною від 1000000,01 грн - 30 календарних днів. Дата початку проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) призначається на наступний після закінчення зазначених строків день та відображається в інформаційному повідомленні, яке розміщується на Веб-сайті автоматично після внесення інформації про лот у Систему. Організатор організовує електронні торги (торги за фіксованою ціною), у тому числі повторні, відповідно до строків, визначених цим Порядком.

У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року в справі № 3-242гс16 викладено правовий висновок, згідно з яким при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі № 668/5633/14-ц також викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання торгів недійсними.

Тобто для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання електронних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Аналіз положень Закону України "Про виконавче провадженян" свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна.

Відповідно до наведених правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку майна), а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначала, що про постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, всі інші постанови у виконавчому провадженні її не повідомили, її права були порушені державним виконавцем.

Однак ці посилання не мають правового значення, оскільки ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2017 року, якою визнано неправомірними дії державного виконавця щодо ненаправлення процесуальних документів боржнику ОСОБА_1 , визнано неправомірними та скасовано постанови державного виконавця: від 15 листопада 2016 року про відкриття виконавчого провадження, від 15 листопада 2016 року про арешт майна боржника, від 17 листопада 2016 року про арешт коштів боржника, від 28 листопада 2016 року про опис та арешт майна боржника, від 11 січня 2017 року про арешт майна боржника ОСОБА_1 , а саме: Ѕ частини нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2018 року було скасовано. Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24 квітня 2019 року постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2018 року залишено без змін. Тобто порушення Закону в діях державного виконавця відсутні.

Суд також не приймає до уваги посилання позивача щодо заниження оцінки спірного майна. Дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України, зокрема, від 24 жовтня 2012 у справі № 6-116цс12, та постановах Верховного Суду, зокрема, від 14 лютого 2018 року у справі № 490/5475/15 та від 02 травня 2018 року у справі № 910/10136/17.

За вказаних обставин, посилання апелянта на заниження ціни спірного майна, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки, як вже було зазначено, визначення вартості майна не входить до предмету доказування в даній справі, оскільки результати оцінки майна мають окремий, передбачений законом спосіб та порядок оскарження.

Разом з тим, судом першої інстанції при розгляді справи не враховано правову позицію, висловлену Верховним Судом України у постанові від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, згідно з якою сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання їх недійсними. Головна умова, яка повинна бути встановлена судами, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, крім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинно бути присутнє порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Отже, головною умовою, яку слід встановити, є наявність порушень, які могли вплинути на результати торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Аналогічні правові висновки містяться й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 678/301/12.

Тобто, для визнання судом торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання торгів недійсними (порушення правил проведення торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Так, у справі, що переглядається, судом першої інстанції встановлено, що заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі № 205/4528/16-ц, за яким видано виконавчий лист, ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2017 року скасовано. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2018 року цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» залишено без розгляду.

З урахуванням вказаного, встановивши, що судове рішення, на виконання якого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська був виданий виконавчий лист, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, у процесі виконання якого і було проведено оскаржувані електронні торги, видане оскаржуваний протокол та акт, а також видано свідоцтво про право власності на реалізоване за результатами торгів майно, було скасовано та відповідні позовні вимоги стягувача було залишено без розгляду, тобто відсутня стягнута заборгованість, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки проведення оскаржуваних електронних торгів на виконання судового рішення, яке у подальшому було скасовано, суперечить вимогам закону та призводить до порушення прав і законних інтересів позивача, який без наявності встановленого боргового зобов`язання позбавлений права власності на нерухоме майно.

Таким чином, рішення суду в частині, що оскаржується, на підставі ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , з вищезазначених підстав.

Керуючись ст. 259, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2020 року в оскаржуваній частині - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати недійсними електронні торги від 23 березня 2017 року з реалізації нерухомого майна - Ѕ частини торгівельного павільйону, загальна площа якого становить 65,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ціною 355000,00 грн., протокол № 244948 від 23 березня 2017 року проведення електронних торгів - Ѕ частини торгівельного павільйону, загальна площа якого становить 65,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , лот №204043, та акт про проведені електронні торги арештованого нерухомого майна, затверджений виконувачем обов`язків начальника Новокодацького ВДВС м. Дніпра теріторіального управління юстиції у Дніпропетровській області О.О.Пономаренко, з реалізації Ѕ частини торгівельного павільйону, загальна площа якого становить 65,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , лот №204043, повернувши сторони в первісний стан.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: