МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа №495/663/21
Пр. №2/521/3468/21
16 вересня 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - Сегеди О.М.,
при секретарі - Ткач А.О., за участю:
представника позивача - прокурора Шунькіної Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом виконувача обов`язків першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Богомолова Юрія Юрійовича в інтересах держави в особі Чорноморського басейнового управління Державного агентства рибного господарства (Чорноморський рибоохоронний патруль) до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних незаконним виловом риби,
У лютому 2021 року виконувач обов`язків першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Богомолов Ю.Ю., діючий в інтересах держави в особі Чорноморського басейнового управління Державного агентства рибного господарства (Чорноморський рибоохоронний патруль) звернувся до Білгород-Дністровського районного суду Одеської області з зазначеним позовом до ОСОБА_1 , посилаючись на те, що постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 травня 2020 року у справі № 495/2570/20 було встановлено, що 22 квітня 2020 року о 05 годині 00 хвилин ОСОБА_1 в районі с. Біленьке, Білгород-Дністровського району Одеської області здійснював лов риби у Дністровському лимані забороненим Правилами любительського та спортивного рибальства знаряддям лову, моно сітками в період державної заборони, при цьому виловив рибу срібний карась молодь в кількості 96 шт., оселедець молодь в кількості 30 шт., чим спричинив збитків рибним запасам України на загальну суму 6732,00 грн.
Зазначав, що постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 травня 2020 року у справі № 495/2570/20, яка набрала 19 травня 2020 року, законної сили, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 85 ч. 4 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих водних живих ресурсів, зі стягненням судового збору на користь державного бюджету України.
Вказував, що відповідно до ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 6.2 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19 січня 1998 р. № 32 ( 32-98-п ).
Розрахунок шкоди, заподіяної відповідачем внаслідок незаконного добування цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України здійснений за таксами, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року за № 1209 та складає 6732,00 грн., а саме:
-оселедець - 17 х 10 х 30 = 5100,00 грн.
-карась сріблястий - 17 х 1 х 96 =1632,00 грн.
Отже, сума збитків, які були спричинені відповідачем державі складає 6732,00 грн.
Ухвалою Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 01 березня 2021 року вищевказану цивільну справу було передано до Малиновського районного суду м. Одеси за підсудністю (а.с. 28-29).
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 14 травня 2021 року, справу було передано на розгляд судді Сегеді О.М.
Справа отримана суддею 17 травня 2021 року.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17 травня 2021 року по справі відкрите провадження та справу призначено до судового розгляду (а.с.35-36).
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 липня 2021 року по справі було закрите провадження та справа призначена до судового розгляду (а.с.67-68).
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідачем було здійснено незаконний вилов живих біоресурсів, що підтверджено відповідним судовим рішенням про притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Внаслідок дій ОСОБА_1 державі була завдана шкода, розмір якої становить 6732,00 грн., які повинні бути стягнути з відповідача.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с. 72 ).
Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд, зі згоди представника позивача, вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи позивача, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.
Чорноморського басейнового управління Державного агентства рибного господарства України є юридичною особою та дії на підставі Положення про Чорноморського басейнового управління Державного агентства рибного господарства України, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства (Чорноморський рибоохоронний патруль) є територіальним органом Державного агентства рибного господарства України, діє у складі Держрибагенства як відокремлений структурній підрозділ і йому підпорядковується.
Відповідно до п.1 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року за №895, Державне агентство рибного господарства України (Держрибагенство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства на рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства.
Судом встановлено, що 22 квітня 2020 року о 05 годину 00 хвилин годині ОСОБА_1 в районі с. Біленьке, Білгород-Дністровського району Одеської області здійснював лов риби у Дністровському лимані забороненим Правилами любительського та спортивного рибальства знаряддям лову, моно сітками в період державної заборони, при цьому виловив рибу срібний карась молодь в кількості 96 шт., оселедець молодь в кількості 30 шт., чим спричинив збитків рибним запасам України на загальну суму 6732,00 грн.
Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 травня 2020 року у справі № 495/2570/20, яка набрала 19 травня 2020 року, законної сили ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 85 ч.4 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих водних живих ресурсів, зі стягненням судового збору на користь державного бюджету України (а.с. 16-17).
Відповідно до положень ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Згідно зі ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Відповідно до ст.ст.3, 4 Закону України «Про тваринний світ» об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є: дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі. Дикі тварини, які перебувають у стані природної волі в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, інші об`єкти тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону і які перебувають у державній власності, а також об`єкти тваринного світу, що у встановленому законодавством порядку набуті у комунальну або приватну власність і визнані об`єктами загальнодержавного значення, належать до природних ресурсів загально державного значення.
Статтею 5 Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що об`єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об`єктами права власності Українського народу.
Відповідно до ст. 39. Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до природних ресурсів загальнодержавного значення належать: дикі тварини, які перебувають у стані природної волі в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, інші об`єкти тваринного світу, на які поширюється дія Закону України «Про тваринний світ» і які перебувають у державній власності, а також об`єкти тваринного світу, що у встановленому законодавством порядку набуті в комунальну або приватну власність і визнані об`єктами загальнодержавного значення .
У відповідності до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження: здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.
Належність водних біоресурсів визначається Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ч. 1 ст. 37 якого передбачає, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.
Отже, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади.
Згідно з ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Відповідно до ч. 4 ст. 63 «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу.
Відповідно до ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Частиною 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до пункту 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 року, зареєстрованих Міністерством юстиції України 28 квітня 1999 року за № 269/3562, забороняється лов водних живих ресурсів із застосування вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї, промислових і інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань.
Пунктом 6.2 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 року встановлено, що шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним ( с порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищення цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарьких водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19 січня 1998 року № 32 (32-98-п).
Розмір шкоди, заподіяної незаконним виловом риби, обчислюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» від 21 листопада 2011 року № 1209.
Відповідно до довідки - розрахунку шкоди, заподіяної відповідачем внаслідок незаконного добування цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України здійснений за таксами, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року за №1209, розмір шкоди складає 6732,00 грн., а саме: оселедець - 17 х 10 х 30 = 5100,00 грн.; карась сріблястий - 17 х 1 х 96 =1632,00 грн. (а.с.18).
За приписами ч. ч. 4, 6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП доведений постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 травня 2020 року у справі № 495/2570/20, яка набрала законної сили 19 травня 2020 року.
За таких обставин, суд вважає, що з відповідача, враховуючи «Такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1209 від 21 листопада 2011 року, підлягає стягненню шкода в розмірі 6732,00 грн.
Судовий збір по справі складає 2270,00 грн., який повністю сплачений позивачем при звернені до суду.
Керуючись ст. ст. 15, 16, 1166 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 284, 288, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги виконувача обов`язків першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Богомолова Юрія Юрійовича, діючого в інтересах держави в особі Чорноморського басейнового управління Державного агентства рибного господарства (Чорноморський рибоохоронний патруль) до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних незаконним виловом риби - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави в особі Чорноморського басейнового управління Державного агентства рибного господарства (Чорноморський рибоохоронний патруль) (УДК СУ у Одеській області, Білгород-Дністровський район, р/р НОМЕР_1 , МФО 899998, код ОКПО 37894104) 6732 (шість тисяч сімсот тридцять дві) гривні 00 копійок на відшкодування збитків, заподіяних незаконним виловом риби.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 22 вересня 2021 року
Суддя: О.М. Сегеда