Провадження №6/522/692/21
УХВАЛА

12 жовтня 2021 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Лисенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ягничук Оксани Вікторівни про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, та про скасування арешту, по цивільній справі №1522/13986/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходилась цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 20.11.2012 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк «ВіЕйБі Банк» - задоволено.

Ухвалою суду від 02.10.2013 року заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 20.11.2012 року скасовано.

Ухвалою суду від 14.10.2013 року позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк «ВіЕйБі Банк» - залишено без розгляду.

02.07.2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Ягничук О.В. звернулася до суду з заявою про визнання виконавчих листів, виданих Приморським районним судом м.Одеси 21.01.2013 року по справі №1522/13986/12, де боржником є ОСОБА_1 , такими, що не підлягають виконанню, та зняття арешту з рухомого майна та заборони його відчуження, здійсненні в межах примусового виконання зазначених виконавчих листів по виконавчим провадженням ВП №37367896 та ВП №37231547.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що на підставі заочного рішення Приморського районного суду м.Одеси від 20.11.2012 року, за яким було задоволено позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк», та стягнуто з солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Банку суму заборгованості за Кредитним договором №158/07ф-8 від 04.06.2007 року у розмірі 104 473,29 грн., та стягнуто витрати на сплату судового збору у розмірі 522,37 грн. з кожного, 21.01.2013 року судом було видано виконавчі листи, які в подальшому стягувачем були передані до виконавчої служби для примусового виконання рішення суду. Ухвалою суду від 02.10.2013 року заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 20.11.2012 року скасовано. Ухвалою суду від 14.10.2013 року позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» - залишено без розгляду. Проте, виконавчі листи від 21.01.2013 року були повернуті стягувачу 19.12.2013 року на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗК «Про виконавче провадження» (за відсутністю у боржника майна). Вважає, що на даний час всі зобов`язання ОСОБА_1 виконані по кредитному і борг по кредитному договору у боржників відсутній перед стягувачем, проте виконавчі документи знаходяться у стягувача та можуть бути пред`явлені до примусового виконання. Також зазначено, що за виконавчими документами на все рухоме і нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт та оголошено заборону на відчуження. У зв`язку з тим, що обов`язок боржника відсутній повністю у зв`язку з його припиненням шляхом скасування заочного рішення суду від 20.11.20212 року, ухвалою суду від 02.10.2013 року, просив суд зняти арешт та заборону, шляхом звільнення майна ОСОБА_1 з-під арешту.

Ухвалою суду від 20.07.2021 року було призначене судове засідання з приводу розгляду заяви представник ОСОБА_1 адвоката Ягничук О.В. про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню на 23.07.2021 року.

У судове засідання призначене на 23.07.2021 року сторони не з`явилися, розгляд справи призначено на 09.09.2021 року.

З 26.07.2021 року по 20.08.2021 року суддя Домусчі Л.В. перебувала у відпустці.

У судове засідання призначене на 09.09.2021 року сторони не з`явилися, розгляд справи призначено на 07.10.2021 року.

У судове засідання призначене на 07.10.2021 року сторони не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України датою складення цього судового рішення є 12.10.2021 року.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 20.11.2012 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк «ВіЕйБі Банк» - задоволено.

Стягнуто з солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк «ВіЕйБі Банк» суму заборгованості за Кредитним договором №158/07ф-8 від 04 червня 2007 року у розмірі 104 473,29 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк «ВіЕйБі Банк» витрати на сплату судового збору у розмірі 522,37 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк «ВіЕйБі Банк» витрати на сплату судового збору у розмірі - 522,37 грн.

Представник ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до суду з заявою про видачу копії рішення суду та виконавчих листів (а.с.78). Приморським районним судом м.Одеси 21.01.2013 року було видано виконавчі листи, які отримані представником Банку та в подальшому були передані на виконання до виконавчої служби.

Ухвалою суду від 02.10.2013 року заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 20.11.2012 року скасовано.

Ухвалою суду від 14.10.2013 року позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк «ВіЕйБі Банк» - залишено без розгляду.

Згідно відомостей за виконавчими провадженнями ВП №37231547 та ВП №37367896 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 104 473,29 грн. та судового збору у розмірі 522,37 грн., Постановами державного виконавця Другого Приморського ВДВС ОМУЮ від 25.03.2013 року відкриті виконавчі провадження та накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. Постановою державного виконавця від 19.12.2013 року виконавчі листи були повернуті стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗК «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення зазначеної постанови), у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

02.07.2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Ягничук О.В. звернулася до суду з заявою про визнання виконавчих листів, виданих Приморським районним судом м.Одеси 21.01.2013 року по справі №1522/13986/12, де боржником є ОСОБА_1 , такими, що не підлягають виконанню, та зняття арешту з рухомого майна та заборони його відчуження, здійсненні в межах примусового виконання зазначених виконавчих листів по виконавчим провадженням ВП №37367896 та ВП №37231547, посилаючись на те, що заочним рішення Приморського районного суду м.Одеси від 20.11.2012 року задоволено позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк», та стягнуто з солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Банку суму заборгованості за Кредитним договором №158/07ф-8 від 04.06.2007 року у розмірі 104 473,29 грн., та стягнуто витрати на сплату судового збору у розмірі 522,37 грн. з кожного. 21.01.2013 року судом було видано виконавчі листи, які в подальшому стягувачем були передані до виконавчої служби для примусового виконання рішення суду. Ухвалою суду від 02.10.2013 року заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 20.11.2012 року скасовано. Ухвалою суду від 14.10.2013 року позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» - залишено без розгляду. Проте, виконавчі листи від 21.01.2013 року були повернуті стягувачу 19.12.2013 року на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗК «Про виконавче провадження» (за відсутністю у боржника майна). Вважає, що на даний час всі зобов`язання ОСОБА_1 виконані по кредитному і борг по кредитному договору у боржників відсутній перед стягувачем, проте виконавчі документи знаходяться у стягувача та можуть бути пред`явлені до примусового виконання. Також зазначено, що за виконавчими документами на все рухоме і нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт та оголошено заборону на відчуження. У зв`язку з тим, що обов`язок боржника відсутній повністю у зв`язку з його припиненням шляхом скасування заочного рішення суду, просив суд зняти арешт та заборону, шляхом звільнення майна ОСОБА_1 з-під арешту.

Відповідно до ч.1 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч.2 ст.432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

До того ж, як роз`яснено у Інформаційному листі підготовленому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" від 25.09.2015 року, процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент скасування заочного рішення), виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч.2 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження», у випадках, передбачених пунктами 1-6, 8, 9, 11-13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Даний перелік підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню є вичерпний та розширенню не підлягає.

Таким чином, зацікавлені особи (боржники), після скасування заочного рішення, повинні були надати державному виконавцю, в провадженні якого знаходилися виконавчі провадження щодо примусового виконання виконавчих листів №1522/13986/12, копію ухвали від 02.10.2013 року про скасування заочне рішення суду від 20.11.2012 року, а тому заява представника ОСОБА_1 в частині визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Крім того сплинув строк для подання виконавчого документу до виконання.

З приводу вимог заяви про скасування арешту та заборони його відчуження, суд прийшов до наступного.

Згідно до ч.1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивачем заява про забезпечення позову по зазначеній справі не пред`являлась, тобто, судом в рамках зазначеної справи не було забезпечено позов шляхом накладення арешту на майно боржника.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.50 ЗУ України (в редакції чинній на момент скасування заочного рішення), у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

З матеріалів справи вбачається, що арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження було накладено Постановою державного виконавця Другого Приморського ВДВС ОМУЮ від 25.03.2013 року в рамках виконавчих проваджень ВП №37231547 та ВП №37367896 щодо примусового виконання заочного рішення Приморського районного суду м.Одеси від 20.11.2012 року.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні процесуально-правові підстави для задоволення заяви представника ОСОБА_1 про зняття арешту з нерухомого майна та заборони його відчуження, здійсненні в межах примусового виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 158, 223, 247, 258, 260, 268, 354, 432 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Ягничук Оксани Вікторівни про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, та про скасування арешту, по цивільній справі №1522/13986/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 12.10.2021 року.

Суддя Л.В. Домусчі