Провадження № 8/643/12/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2021

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Олійника О.О.,

за участю секретаря судових засідань Свешнікової О.О.,

представників відповідача адвокатів Куц Ю.В., Юшко Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя шляхом визнання права власності на його частку,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя шляхом визнання права власності на його частку задоволено частково. Визнано автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», номер шасі НОМЕР_1 , 2013 року випуску, колір «чорний» - спільним майном подружжя. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 159 216 грн., що становить Ѕ частку вартості спільного автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», номер шасі НОМЕР_1 , 2013 року випуску, колір «чорний».

31 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд вказаного рішення за нововиявленими обставинами. Як на підставу для перегляду рішення посилався на те, що в провадженні Московського районного суду м. Харкова розглядалася цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя шляхом визнання права власності на йо частку. За результатами розгляду справи у суді 1 інстанції було прийняте рішенння 18.12.2019 року, яким: позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя шляхом визнання права власності на його частку- задоволені частково. Визнано автомобіль марки «VOLKS WAGENPASSAT», номер шасі НОМЕР_2 , 2013 року випуску, колір «чорний» - спільним майном подружжя. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 159 216,00 грн, що становить Ѕ частку вартості спільного автомобіля марки «VOLKSWAGENPASSAT», номер шасі НОМЕР_1 , 2013 року випуску, колір «чорний». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 1592 грн. 16 коп. В решті позову відмовлено. Рішення суду набрало законної сили.

В обґрунтування заяви, ОСОБА_1 зазначає, що ретельно ознайомившись з матеріалами справи заявнику ОСОБА_1 стало відомо, що існують обставини що не були встановлені судом та не були йому відомі, оскільки позивач надав до суду завідомо неправильний висновок експерта, фальшивості письмових доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі, в зв`язку з чим заявник просить прийняти його заяву про скасування судового рішення за нововиявленими обставинами.

Заявник просить переглянути судове рішення, оскільки є саме обставина, яка свідчить про недійсність Звіту про визначення ринкової вартості майна, виготовленого ТОВ Квартал 1» станом на 23.04.2019 року, оскільки вбачається фальшивість письмових доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі.

Так, 21.09.2018 року ОСОБА_2 в позовній заяві вказувала, що за період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства, які припинені у липні 2018 року за спільні кошти у 2017 році придбано на аукціоні в СІІІА автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», 2013 року. Вона послалася, що даний автомобіль був оформлений на відповідача по справі, та вказала, що вказане підтверджується Договором поставки № 18/04-17 від 18 квітня 2017року, квитанцією за № 23903892 від 14 червня 2017 року про сплату за митне оформлення транспортних засобів фізичних осіб.

Послалася що з липня 20І8 року їх спільний автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», 2013 року без її згоди перебуває у відповідача, і вона не має можливості як раніше їздити на ньому, відвозити сина до школи та басейну, тому вважала ще її право власності на автомобіль грубо порушені відповідачем по справі. Тому просила визнати автомобіль спільним майном та визнати право власності на 1/2 автомобілю «VOLKSWAGEN PASSAT», 2013, колір чорний вказавши, ще автомобіль має транзитний номер « НОМЕР_3 », який зазначено у висновку про оцінку майна виготовленого «Квартал 1».

Перебуваючи у шлюбі, заявник дійсно замовив за кордоном пошкоджений транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN PASSAT», який був замовленні через юридичну особу та ввезений ними на митну територію України.

Як свідчить інформація з Харківської митниці ДВС У Харківський області, заявником 17.06.2017 року було сплачено за митне оформлення транспортного засобу. Але суд І інстанції безпідставно встановив, що транспортний засіб був оформлений на мене у період шлюбу, тобто з 18.02.2011 року по 21.11.2018 року.

Судом встановлено, що даний транспортний засіб був пошкоджений та не придатний до експлуатації, та оформлений на мене на підставі договору поставки та сплати за митне оформлення. На підставі Звіту ТОВ «Квартал» про оцінку майна наданою ОСОБА_2 судами було встановлено, що транспортний засіб має вже і транзитний номер - НОМЕР_3 , та його ринкова вартість станом на 23.04.2019 року складає 318432,00 грн. та за відповідними фототаблицями, які надані до звіту, з якого вбачається, що вії відремонтований, на ходу та придатний для реєстрації та продажу. Але це спростовується наступним: На момент припинення шлюбних відносин у нас не було транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN PASSAT», номер шасі НОМЕР_1 , 2013 рок; випуску, колір «чорний» з транзитним номером автотранспортного засобу НОМЕР_3 , який не був спільним сумісним майно та не був зареєстрований в базах ТСЦ РЦС МВС Харківської області, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит від 15.02.2019 року, в якому зазначено що за ОСОБА_1 не зареєстрований автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT» в базах ТС1 6341 РЦС МВС Харківської області. Відповідно, у незареєстрованого транспортною засобу не може бути не транзитного, не реєстраційного номеру, ані будь якою іншого номерного знаку транспортного засобу, оскільки це є незаконним.

Особа, транспортний засіб якої не зареєстрований у встановленому законом порядку, не може використовувати його, та не може їздити в Україні, в нього відсутній технічний паспорт на автомобіль, але суд вийшов за межі своїх повноважень та за фальшивим доказом, в якому вказувався реєстраційний номер без правового підтвердження, ще і встановив транзитний номер.

У Звіті ТОВ «Кварталу 1» без будь якого законного підтвердження та посилання на документи з`явилося посилання на те, що реєстраційний номер Т4 МА 8121 належить автомобілю марки «VOLKSWAGEN PASSAT», але суд взагалі на це уваги не звернув, та безпідставно вважав що транзитний номер « НОМЕР_3 » належить автомобілю марки «VOLKSWAGEN PASSAT», випуску 2013року. Але ця обставина встановлена судом на підставі фальшивого доказу та не відповідає дійсності.

Звіт «Кварталу 1» про оцінку майна, на який посилається суд першої інстанції як на належний та допустимий доказ, не був досліджений судом у повному обсязі, та є фальшивим письмовим доказом, оскільки: в фальшивому письмовому доказі на сторінці 20 є фото автомобіля на якому видно номер НОМЕР_4 . Як суд встановив, що цей автомобіль належить саме ОСОБА_1 , та що це той самий ТЗ, який ОСОБА_2 вважає спільним сумісним майном, є дійсно спільним сумісним майном, та який був ввезений на митну територію України, та що саме заявник оформлював саме цей автомобіль на митниці, та який орган видавав та кому номерний знак НОМЕР_4 ?

Заявнику ця обставина не була відома, на час розгляду справи, що автомобіль з номером НОМЕР_4 належав саме заявнику, суд це встановив на підставі фальшивого доказу та це не відповідає тим обставинам, які суд вважав встановленими.

В матеріалах справи відповіддю на адвокатський запит від 15.02.2019 року підтверджено, що в базі даних ТСЦ 6341РЦС МВС Харківської області, транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN PASSAT» за ОСОБА_1 - не зареєстрований, та ця обставинна не спростована стороною позивача.

Вказаний доказ, а саме письмовий доказ - Звіз ТОВ «Квартал 1» про оцінку майна є фальшивим доказом у справі, що призвело до ухвалення незаконного рішення по справі.

Крім того, Звіт ТОВ «Квартал 1» про оцінку майна на сторінці 2 міститься інформацію, що на дату обстеження саме на 23.04.2019 року - НЕМАЄ ДОСТУПУ ДО АВТОМОБІЛЯ.

У звіті на сторінці 7 в технічній характеристиці об`єкта, вказано, що автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT» має РЕЄСТРАЦІЙНИЙ НОМЕР НОМЕР_5 , а суд встановив, що транзитний номер « НОМЕР_3 » належить до автотранспортного засобу марки «VOLKSWAGEN PASSAT», який є спільним майном подружжя, але якими доказами ця обставина доведена, та які саме докази це підтверджують, суд в своєму рішенні від 18.12.2019 року не навів, оскільки вони відсутні.

Дані висновки суду щодо належності транзитного номеру «uа т4 МА 8121» до автотранспортного засобу марки «VOLKSWAGEN PASSAT», номер шасі НОМЕР_1 , 2013 року випуску та реєстраційного номеру НОМЕР_6 до автотранспортного засобу марки «VOLKSWAGEN PASSAT», номер шасі НОМЕР_1 , 2013 року випуску спростовуються матеріалами справи, такі докази судом не досліджувалися та відсутні в матеріалах справи.

На підставі фальшивого доказу Звіт ТОВ «Квартал 1» суд встановив, що до автотранспортного засобу марки «VOLKSWAGEN PASSAT» номер шасі НОМЕР_1 ,2013 року випуску належить: Транзитний номер «uа т4 МА 8121», але фальшивим доказом це не підтверджується.

У цьому доказі вказано, щo «VOLKSWAGEN PASSAT» має реєстраційний номер НОМЕР_5 ,

Суд не міг встановити обставину по справі, що Транзитний номер «uа т4 МА 8121», та Реєстраційний номер НОМЕР_5 є одним і тим же номером та належить «VOLKSWAGEN PASSAT», 2013 року випуску, згідно висновку по вартість об`єкту оцінки-спірного майна, зробленого Звіт ТОВ «Квартал 1», оскільки підтвердження цьому відсутнє, але вважав цю обставину встановленою, що не відповідає істотним обставинам по справі.

У Звіті ТОВ «Квартал 1» на сторінці 20 міститься інформація про те, що принцип найбільш ефективного використання « ....земельної ділянки та (або) земельних поліпшень згідно із законодавством, у результаті якого вартість, що визначається, буде максимальною порівняно з вартістю, яка може бути визначена на підставі аналізу інших можливих варіантів її використання... оцінювачі вважають найбільш ефективне використання земельної ділянки полягає в використанні під будівництво жилого будинку або її продажу... Усі розрахунки, що наведені в цьому звіті, здійснені з вищевказаних припущень....

Земельна ділянка не була предметом позову, але суд на підставі цього фальшивого доказу встановлював ринкову вартість об`єкту оцінки- спірного автомобіля станом на 23.04.2019року - 318432,00грн, але брав висновок в якому вказувалося про визначення вартості земельної ділянки.

Так, на сторінці 12 Звіту «Кварталі» зазначено, що... дані про об`єкти НЕРУХОМОСТІ взяті з мережі інтернет.... В ситуації яка склалася на ринку НЕРУХОМОСТІ в Харківській області в Харківському регіоні та України оцінювач бере поправку на торг 3% . Ціна прийнята без огляду і вивчення технічного стану автомобіля.. »

Всі перелічені обставини, як істотні обставини для справи не були встановлені судом та не були відомі мені, але були предметом доказування та вплинули на висновки суду, які викладені у Рішенні Московського районного суд м. Харкова від 18.12.2019 року.

Посилаючись на вказані обставини заявник ОСОБА_1 просив скасувати рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.12.2019 року та закрити провадження у справі.

Ухвалою Московського районного суду від 05.04.2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання, в цей же день ухвала направлена учасникам справи.

25.05.2021 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Селезень С. надійшли письмові пояснення на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в яких остання зазначила, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.12.2019 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 . Визнано автомобіль марки «VOLKSWAGENPASSAT», номер шасі НОМЕР_1 , 2013 року випуску, колір «чорний», спільним майном подружжя. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 159216,00 грн., що становить Ѕ вартості спільного автомобіля марки «VOLKSWAGENPASSAT», номер шасі НОМЕР_1 , 2013 року випуску, колір «чорний». Вирішено питання щодо розподілу судових витрат, стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 1592 грн. 16 коп.

Постановою Харківського апеляційного суду від 30.12.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2019 року залишено без змін.

Залишаючі без змін рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.12.2019 року колегія ХАС зазначила наступне: «Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. При цьому відповідач всупереч свого процесуального обов`язку не спростував висновки оцінювача про ринкову вартість спірного автомобіля. Як вбачається з доданого до звіту оцінювача фототаблиці із зображенням спірного автомобіля та наданих позивачкою фототаблиць, на них зображений відповідач у спірному автомобілі під транзитними номерами uа т4 НОМЕР8, а його вигляд у порівнянні з фототаблицями на день оцінювання при митному оформленні свідчить про те, що після цього спірний автомобіль позбувся зовнішніх ушкоджень, є на ходу, а отже він був відремонтований до стану, який дозволяє його державну реєстрацію, подальшу експлуатацію та продаж. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду стосовно ринкової вартості спірного автомобіля, наведеного у звіті оцінювача, який є кваліфікованим та сертифікованим спеціалістом, та відхиляє попередні висновки оцінки спірного автомобіля при його митному оформленні, коли були виявлені зовнішні ушкодження авто та відсутність глушника на штатному місці (т. 1 а. с. 70-73, 84-114, 160). Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано врахував звіт про визначення ринкової вартості автомобіля, складений ТОВ «Квартал 1» 23.04.2019.

В ході розгляду справи відповідачем не було заявлено клопотання про призначення у справі судової експертизи з метою спростування вартості майна, визначеної звітом про визначення ринкової вартості автомобіля, який був наданий позивачем.

В обґрунтування заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заявник посилався на недійсність Звіту про визначення ринкової вартості майна, виготовленого ТОВ «Квартал-1» станом на 23.04.2019 року оскільки вбачається фальшивість письмових доказів, що привили до ухвалення незаконного рішення у даній справі.

Враховуючи викладене та виходячи з аналізу наведених норм і встановлених у справі обставин, представник позивача просить суд в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Московського районного суду м. Харкові від 18.12.2019 року за нововиявленими обставинами відмовити, залишити в силі рішення Московського районного суду м. Харкові від 18.12.2019 року.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 адвокат Селезень С.В. не з`явилась, надала суду письмові пояснення з приводу заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в яких зазначила, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.12.2019 року у справі № 643/13906/18 просить відмовити, залишити в силі рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.12.2019 року та розглянути заяву за відсутності позивача та її представників.

В судовому засіданні представники відповідача ОСОБА_1 адвокати Куц Ю.В. та Юшко Т.Г. заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити, з підстав викладених у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Суд, заслухавши пояснення представників відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, дійшов висновку, що заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення суду, якими закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, може бути переглянуте за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

У розумінні вказаної норми нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги тощо.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя шляхом визнання права власності на його частку задоволено частково. Визнано автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», номер шасі НОМЕР_1 , 2013 року випуску, колір «чорний» - спільним майном подружжя. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 159 216 грн., що становить Ѕ частку вартості спільного автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», номер шасі НОМЕР_1 , 2013 року випуску, колір «чорний». Підставою для задоволення позову стала наявність належних та допустимих доказів, які містяться у справі.

30.12.2020 року постановою Харківського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2019 року залишено без змін.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Тобто йдеться про обставини, які існували на момент вирішення справи, але з різних причин не були відомі заявникові.

Частиною п`ятою статті 423 ЦПК України передбачено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до ново виявлених обставин.

Ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність трьох умов:

1) їх існування на час розгляду справи;

2) ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи;

3) істотність даних обставин для розгляду справи, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається заявник ОСОБА_1 та його представники адвокати Куц Ю.В. та Юшко Т.Г. не є нововиявленими, оскільки твердження про сфальшованість доказів не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даної заяви та не є підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами в розумінні ст. 423 ЦПК України. До правоохоронних органів із заявою про підробку висновку або завідомо неправдивий висновок відповідач не звертався.

Відповідач ОСОБА_1 та його представники адвокати Куц Ю.В. та Юшко Т.Г. були обізнані зі змістом рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2019 року та, відповідно, могли вказати на цю обставину в апеляційній скарзі з наданням підтверджуючих доказів.

Крім того, суд зазначає, що відповідач особисто отримував ухвалу про відкриття провадження по справі (а.с. 26, т.1), також ОСОБА_1 особисто ознайомлювався із матеріалами справи та отримав диск звукозапису, вже після долучення звіту про оцінку майна, який ним самим ставиться під сумнів у заяві, ще 12.09.2019 року до ухвалення рішення по справі (а.с. 142, т.1), а отже, доводи представників відповідача про те, що відповідач ретельно не ознайомлювався із матеріалами справи та не знав про фальшивість, на їхню думку, звіту матеріалами справи спростовується.

Також, слід зазначити щодо посилань представників відповідача на те, що у справі містяться виправлення, то судом було досліджено відповідь голови Московського районного суду м. Харкова на їхнє звернення, відповідно до якого у справі містилися помилки при оформленні внутрішнього опису справи, однак вони були виправлені секретарем, та на думку суду, не несуть у собі будь-якого доказового значення під час розгляду даної заяви, оскільки всі докази, які містяться у справі були досліджені судами першої та апеляційної інстанцій.

У заяві, що розглядається, та поясненнях представників заявника у судовому засіданні, не наведено жодних інших обставин та не надано доказів, які б свідчили про існування нововиявлених обставин, що свідчить про бажання відповідача у цій справі переглянути остаточне судове рішення на підставі доказів та обставин, які могли бути відомі під час ухвалення рішень у цій справі, проте не були повідомлені судам та не надано відповідних доказів на їх підтвердження.

Крім того, як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Як зазначено у п. 7 вищезазначеної Постанови, питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Відповідно до ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювались судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру. (Пономарьов проти України, № 3236/06 §40 ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Разом з цим, процедура скасування остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним (рішення ЄСПЛ у справі PRAVEDNAYAv.RUSSIA № 69529/01, § 27, 28, від 18 листопада 2004 року).

Враховуючи наведені вище норми процесуального права, доводи заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, суд доходить висновку, що заявником не наведено нововиявлених обставин, які б давали підстави скасувати судове рішення, а доводи заявника, на які він посилається, як на нововиявлені обставини, за своєю суттю не є доказом, яким підтверджуються нововиявлені обставини та не відноситься до таких у розумінні ст. 423 ЦПК України, і не є підставою для перегляду і скасування рішення суду за нововиявленими обставинами.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Відповідні правові позиції щодо визначення нововиявлених обставин наведено у постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі 2а-7523/10/1270, від 10 квітня 2019 року у справі № 813/8070/14 (454/2641/14-а) та ін.

Згідно з практикою ЄСПЛ процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, наявність доказу, недоступного раніше, який однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості надати цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (§ 27 34 рішення «Праведная проти Росії» від 18 листопада 2004 року).

Отже, враховуючи наведені вище норми процесуального права, доводи заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, суд доходить висновку, що заявником не наведено нововиявлених обставин, які б давали підстави скасувати судове рішення.

Інших обґрунтованих доказів на підтвердження того, що існують істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, заявником та його представниками у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами зазначено не було.

Розглядаючи заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, важливо не порушувати балансу між можливістю переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами і принципом юридичної визначеності, який є складовою верховенства права. Принцип юридичної визначеності вимагає, серед іншого, що якщо суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не повинне ставитися під сумнів. Юридична визначеність передбачає повагу до принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі. Відхилення від цього принципу можна виправдати лише наявністю обставин суттєвого і непереборного характеру. Європейський суд з прав людини допускає можливість судового перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, але лише у межах, що не порушують принципу юридичної визначеності.

Відповідно до ч. 3 п. 1 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі

Враховуючи наведене, суд вважає заявлені вимоги необґрунтованими, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.258-261,268,423, 429 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя шляхом визнання права власності на його частку - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складений 20 вересня 2021 року.

Суддя - О.О. Олійник