Справа № 352/1988/18
Провадження № 22-ц/4808/1282/21
Головуючий у 1 інстанції Струтинський Р. Р.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Девляшевського В.А.,

суддів: Бойчука І.В., Фединяка В.Д.,

секретаря Петріва Д.Б.,

з участю: представника відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , позивачки ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділ в натурі 1/2 частини домоволодіння із спільної часткової власності, виділ 1/2 частини земельної ділянки для його обслуговування та про виділ 1/2 частини земельної ділянки із спільної часткової власності для ведення ОСГ, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тисменицького районного суду, ухвалене головуючим суддею Струтинським Р.Р. 15 червня 2021 року, повний текст якого складено 23 червня 2021 року,

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_5 , в якому просила суд виділити їй в натурі 1/2 частини домоволодіння із спільної часткової власності, 1/2 частини земельної ділянки для його обслуговування та про виділ 1/2 частини земельної ділянки із спільної часткової власності для ведення ОСГ. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 її неповнорідний брат. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 їхньої мами ОСОБА_6 сторони успадкували в рівних долях по Ѕ частині домоволодіння АДРЕСА_1 , а також дві земельні ділянки. На вказані земельні ділянки площею 0,125 га з цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд та площею 0,0293 га з цільовим призначенням для ведення ОСГ, що розташовані по АДРЕСА_1 , позивачці видано свідоцтва про право на спадщину. Позивач вказала, що право на успадковане майно, зокрема на Ѕ частину домоволодіння, земельної ділянки площею 0,125 га та земельної ділянки площею 0,0293 га належать ОСОБА_5 , який спадщину прийняв, однак не оформив її. Зазначила, що відповідач не визнає за нею право власності, чинить їй перешкоди в користуванні майном, а тому виникла необхідність звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Тисменицького районного суду від 13 лютого 2020 року до участі у справі залучено правонаступника померлого відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_1 .

Рішенням Тисменицького районного суду від 15 червня 2021 року позов задоволено. Виділено ОСОБА_3 в натурі із спільної часткової власності у домоволодінні АДРЕСА_1 наступне майно: кладову літера II площею 5,3 кв.м.; кухню літера 1-2 площею 10,9 кв.м.; житлову кімнату літера 1-3 площею 21,3 кв.м., кладову літера 1-6 площею 4,6 кв.м. Загальна площа приміщень - 42,15 кв.м., а загальна вартість частини житлового будинку, яка виділена даному співвласнику - 237 824 грн. З господарських будівель та споруд виділено ОСОБА_3 Ѕ частину сараю під літерою Б вартістю 50 146 грн, вбиральню під літерою В вартістю 8 379 грн, Ѕ частину літньої кухні під літерою Д вартістю 15 115 грн.

Загальна вартість реальної частки житлового будинку, господарських будівель та споруд, яку виділено позивачці становить 311 464 грн, а реальна частка становить 48,32%.

При розподілі земельних ділянок за кадастровими номерами :01:01:04:029:0148 та :01:01:04:029:0694 виділено ОСОБА_3 ділянку НОМЕР_1 з такими розмірами по периметру: 6,49; 4,52; 10,25; 8,78; 6,29; 1.35; 2,2; 2,79; 1,94; 0,81; 4,35 метрів погонних , загальною площею 121,кв.м. ( 0,01211га.), ділянку НОМЕР_2 з такими розмірами по периметру : 7,0; 9,4; 22,32; 4,06; 40,51; 17,13; 14,35; 13,69; 18,37; 5,16; 10,78 метрів погонних загальною площею 1092,5 кв.м. (0,1092га), ділянку НОМЕР_3 з такими розмірами по периметру: 12,52; 20,04; 14,01; 27,22 метрів погонних, загальною площею 293,0 кв.м. (0,0293га).

Виділено ОСОБА_1 в натурі із спільної часткової власності у домоволодінні АДРЕСА_1 наступне майно: веранду літера I площею 6,4 кв.м.; коридор літера 1-1 площею 4,4кв.м.; житлову кімнату літера 1-4 площею 20,9 кв.м.; житлову кімнату літера 1-5 площею 11,9 кв.м. Загальна площа приміщень - 43,6 кв.м., а загальна вартість частини житлового будинку, яку виділено даному співвласнику становить 246 298 грн. З господарських будівель та споруд виділено ОСОБА_1 Ѕ частину сараю під літерою Г вартістю 51048 грн; огорожу літера N1 вартістю 14 310 грн; криницю літера Т2 вартістю 6 316 грн; Ѕ частину літньої кухні літера Д вартістю 15114 грн. Загальна вартість реальної частки житлового будинку, господарських будівель та споруд, яку виділено ОСОБА_1 становить 333 086 грн, а реальна частка становить 51,68%.

При розподілі земельних ділянок за кадастровими номерами :01:01:04:029:0148 та :01:01:04:029:0694 виділено ОСОБА_1 ділянку НОМЕР_1 з такими розмірами по периметру: 7,02; 3,4; 13,69; 13,53; 3,91; 9,87; 9,54; 7,0 метрів погонних загальною площею 258,6 кв.м. (0,0258га); ділянку НОМЕР_2 з такими розмірами по периметру: 10,89; 4,35; 0,81; 1,94; 2,79; 2,2; 1,35; 6,29; 8,78; 10,25; 4,52; 3,5; 0,75; 3,8; 54,77; 18,4; 40,51; 4,06; 18,82 метрів погонних, загальною площею 955,0 кв.м. (0,955га.); ділянка НОМЕР_3 з такими розмірами по периметру : 21,31; 7,83; 23,84; 20,04; метрів погонних, загальною площею 955,0 кв.м. (0,955га).

Залишено у спільному користуванні обох співвласників земельну ділянку з такими розмірами по периметру: 20,75; 3,5; 20,88; 3,5 метрів погонних, загальною площею 72,8 кв.м. (0,0072га). Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за відхилення від ідеальної частки у розмірі 10 811 грн.

При вказаному варіанті розподілу житлового будинку судом визначено проведення таких ремонтно-будівельні робіт: ОСОБА_3 влаштувати дверний отвір між приміщеннями під літерою II та приміщенням під літерою 1-2; влаштувати дверний отвір між приміщеннями під літерою 1-6 та приміщенням під літерою 1-2; влаштувати дверний отвір у приміщення під літерою 1-3 з приміщенням прибудови під літерою 2-1; влаштувати дверний отвір у приміщення під літерою 1-2 з приміщенням прибудови під літерою 2-1; влаштувати добудову приміщення коридору під літерою 2-1; ОСОБА_1 влаштувати дверний проріз на місці існуючого віконного блоку у приміщення під літерою I; влаштувати добудову приміщення кухні під літерою 3-1. Визначено під час розподілу спірного житлового будинку необхідно: обладнати автономні мережі електропостачання та газопостачання (оформити та погодити в установленому порядку з спеціалізованими організаціями); встановити індивідуальну систему опалення (електричне, газове, альтернативне; влаштувати вентиляцію в приміщення кухні; забезпечити водопостачання; розмістити вигрібну яму згідно чинних норм та правил; кожен із співвласників повинен користуватися горищем (підвальним) приміщенням, яке розташоване над приміщеннями поверхом нижче (вище), що виділяються відповідно у їх користування, для цього кожній із сторін необхідно влаштувати окремий вхід на горище (підвал). Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає оскаржене рішення необґрунтованим. Апелянт зазначила, що другий варіант розподілу майна, який визначив суд, передбачає найбільш наближений до ідеальних часток сторін розподіл будинку та господарських споруд, зокрема, у позивачки - 48,32%, а у відповідачки 51,68%. За першим варіантом розподілу, на якому наполягає відповідачка, у відсотковому співвідношенні частки становитимуть 45,35% у ОСОБА_3 та 56,64% у ОСОБА_1 . При цьому ОСОБА_1 має виплатити позивачці компенсацію у розмірі 29 963 грн. Зазначає, що за першого варіанту розподілу під відповідною частиною будинку залишається відповідна частина землі. Цей варіант, на думку апелянта, є найбільш справедливим та забезпечує вільне користування кожним зі співвласників належним йому майном. ОСОБА_1 з посиланням на ст. 364, 183, 358 ЦК України зазначає, що хоча за першого варіанту розподілу буде більший відступ від ідеальних часток в будинковолодінні, однак він незначний і становить 6 кв.м, які вона готова компенсувати позивачу. Проте, ділянки під будинком матимуть правильну форму та можливість їх ефективного використання згідно з цільовим призначенням. Апелянт вважає, оскаржене рішення необґрунтованим також в частині стягнення з неї витрат на правову допомогу. Вказує, що в наданому позивачкою договорі про надання правової допомоги не міститься його ціна та спосіб розрахунку витрат, а квитанція про оплату послуг адвоката в сумі 5000 грн складена іноземною мовою.

Зважаючи на викладене, просить оскаржене рішення, яким проведено поділ будинку та земельних ділянок згідно запропонованого експертом другого варіанту розподілу та стягнення 2800 грн витрат на професійну правничу допомогу скасувати. Прийняти в цій частині нове рішення, яким виділити сторонам в натурі майно із спільної власності згідно запропонованого експертом першого варіанту розподілу, в частині стягнення з ОСОБА_1 2800 грн витрат на професійну правничу допомогу відмовити. Судові витрати покласти на позивача.

В поданому відзиві ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги заперечила. Вказує, що апелянт не зазначила, що між позивачкою та померлим ОСОБА_5 склався порядок користування земельними ділянками. Цю обставину також підтвердили свідки в суді першої інстанції. Зазначила, що відповідач ніколи не проживала і не користувалася спірним будинковолодінням, оскільки проживає в Рівненській області. Натомість вказала, що вона кожного дня приїжджає у спірне будинковолодіння, обробляє частину земельної ділянки, урожай з якої значно полегшує її матеріальне становище. Зауважує, що апелянт погоджується сплатити їй грошову компенсацію при проведенні розподілу будинку за першим варіантом, при цьому вказує на свій важкий матеріальний стан та просить звільнити її від сплати судового збору. Крім того, ОСОБА_1 не заявлялося під час розгляду справи жодного клопотання про призначення додаткової чи іншого виду експертизи для визначення інших варіантів розподілу земельних ділянок. Просить апеляцій скаргу залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

В засіданні апеляційного суду представник відповідачки доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Крім того зазначив, що обраний судом варіант поділу будинку повністю задовольняє інтереси ОСОБА_1 . Однак, зазначений в рішенні варіант поділу присадибної ділянки в подальшому значно утруднить будівництво нового будинку. Що стосується виплати компенсації позивачці, то ОСОБА_1 може взяти кошти на це у своїх дітей.

Позивач та її представник апеляційну скаргу заперечили з огляду на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, позивача та її представника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зазначеним вимогам судове рішення в даній справі відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 , суд першої інстанції дійшов висновку про можливість виділення у власність сторонам по 1/2 частини домоволодіння, Ѕ частини земельної ділянки для його обслуговування та про виділ Ѕ частини земельної ділянки із спільної часткової власності для ведення особистого селянського господарства згідно другого варіанту розподілу, запропонованого експертом. При цьому судом враховано, що вказаний варіант відповідає порядку користування приміщеннями спірного будинковолодіння, що склався між сторонами, а також порядок використання земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується з цим висновком місцевого суду з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є власником на праві спільної часткової власності Ѕ частини будинковолодіння АДРЕСА_1 , Ѕ частини земельної ділянки загальною площею 0,25 га з кадастровим номером :04:029:0146, цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, Ѕ частини земельної ділянки загальною площею 0,0586 га з кадастровим номером 262588680:04:029:0694, цільовим призначенням для ведення ОСГ, що розташовані по АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 5, 7, 10).

Право власності на другу половину спірного будинковолодіння та земельних ділянок визнано за відповідачкою ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 98, 100, 102).

У висновку судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 14.11.2019 ринкова вартість спірного будинковолодіння, без врахування вартості земельної ділянки, станом на час проведення дослідження становить 644550 грн (а.с.44-83).

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Положеннями ст. 364, 367 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Системний аналіз правових норм статей 183, 358, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Судовим експертом за результатами проведення будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертиз запропоновано три варіанти розподілу будинковолодіння та земельних ділянок.

Згідно першого варіанту розподілу загальна вартість реальної частки житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка виділяється ОСОБА_3 становить 292312 грн, а реальна частка становить 45.35%.

При розподілі земельних ділянок за кадастровими номерами :01:01:04:029:0146 та :01:01:04:029:0694 запропоновано виділити ОСОБА_3 ділянку НОМЕР_1 з такими розмірами по периметру: 7,02; 3,4; 13,69; 13,53; 3,91, 9,87; 20,4; 7,0; 8,81 метрів погонних, загальною площею 261,7 кв.м. (0,0261га.), ділянку НОМЕР_2 з такими розмірами по периметру: 9.99; 0,75; 3,8; 54,74; 18,4; 40,51, 6,64, 10.28; 1.45; 4,13; 0.81; 4,32 метрів погонних загальною площею 970,9 кв.м. (0,0970га), ділянку НОМЕР_3 з такими розмірами по периметру: 21,31; 7,83; 23,84; 20,04 метрів погонних, загальною площею 293,0 кв.м. (0,0293га).

Загальна вартість реальної частки житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка виділяється ОСОБА_1 становить 352238 грн, а реальна частка становить 56,64%.

При розподілі земельних ділянок за кадастровими номерами :01:01:04:029:0146 та :01:01:04:029:0694 виділити ОСОБА_1 ділянку НОМЕР_1 з такими розмірами по периметру: 7.0; 20.4; 7.82; 0.81; 4 ІЗ' 1.45; 10,28; 6,64; 40.51; 15.43; 14,35; 13,69; 18.37; 5,16; 10,78 метрів погонних загальною площею 1232,6 кв.м. (0,1232га); ділянку № 2 з такими розмірами по периметру: 12,52; 20,04; 14,01; 27,22 метрів погонних, загальною площею 293,0 кв м (0.0293га.).

При цьому необхідно залишити у спільному користуванні обох співвласників земельну ділянку з такими розмірами по периметру: 9.87; 3,5; 9,99; 3,5 метрів погонних, загальною площею 34,8 кв.м. ( 0.0034га). Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 грошову компенсацію за відхилення від ідеальної частки у розмірі 29 963 грн. Крім того, при такому варіанті розподілу житлового будинку сторонам необхідно провести низку ремонтно-будівельних робіт, а також облаштувати автономні мережі електропостачання та газопостачання.

Згідно другого варіанту розподілу позивачці як першому власнику Ѕ частини будинковолодіння виділяється частина будинковолодіння загальною вартістю 311464 грн, що становить 48,32 % від загальної вартості будинковолодіння.

При розподілі земельних ділянок за кадастровими номерами :01:01:04:029:0148 та :01:01:04:029:0694 виділити позивачці ділянку № НОМЕР_1 з такими розмірами по периметру: 6,49; 4,52; 10,25; 8,78; 6,29; 1.35; 2,2; 2,79; 1,94; 0,81; 4,35 метрів погонних, загальною площею 121,кв.м. ( 0,01211га.), ділянку НОМЕР_2 з такими розмірами по периметру : 7,0; 9,4; 22,32; 4,06; 40,51; 17,13; 14,35; 13,69; 18,37; 5,16; 10,78 метрів погонних загальною площею 1092,5 кв.м. (0,1092га), ділянку НОМЕР_3 з такими розмірами по периметру: 12,52; 20,04; 14,01; 27,22 метрів погонних, загальною площею 293,0 кв.м. (0,0293га).

Відповідачці як другому власнику виділяється Ѕ частини будинковолодіння загальною вартістю 333086 грн, що становить 51,68 % від загальної вартості будинковолодіння.

При розподілі земельних ділянок за кадастровими номерами :01:01:04:029:0148 та :01:01:04:029:0694 виділити відповідачці ділянку № НОМЕР_1 з такими розмірами по периметру: 7,02; 3,4; 13,69; 13,53; 3,91; 9,87; 9,54; 7,0 метрів погонних загальною площею 258,6 кв.м. (0,0258га); ділянку НОМЕР_2 з такими розмірами по периметру: 10,89; 4,35; 0,81; 1,94; 2,79; 2,2; 1,35; 6,29; 8,78; 10,25; 4,52; 3,5; 0,75; 3,8; 54,77; 18,4; 40,51; 4,06; 18,82 метрів погонних, загальною площею 955,0 кв.м. (0,955га.); ділянка НОМЕР_3 з такими розмірами по периметру : 21,31; 7,83; 23,84; 20,04; метрів погонних, загальною площею 955,0 кв.м. (0,955га).

Залишити у спільному користуванні обох співвласників земельну ділянку з такими розмірами по периметру: 20,75; 3,5; 20,88; 3,5 метрів погонних, загальною площею 72,8 кв.м. ( 0,0072га).

За відхилення від ідеальної частки з відповідачки слід стягнути у користь позивачки 10811 грн грошової компенсації.

При такому варіанті розподілу житлового будинку сторонам необхідно провести ремонтно-будівельні роботи з влаштування дверних отворів та облаштувати автономні мережі електропостачання та газопостачання.

Позивач ОСОБА_3 в суді першої інстанції погоджувалася з другим варіантом розподілу, оскільки даний варіант є найбільш наближеним до ідеальних часток сторін, відповідає порядку користування приміщеннями спірного будинковолодіння та земельними ділянками, що склався між сторонами.

Відповідач ОСОБА_1 проти цього варіанту розподілу житлового будинку та господарських споруд не заперечувала. Однак, вказувала, що найбільш прийнятним варіантом розподілу земельних ділянок є перший варіант, оскільки під відповідною частиною будинку залишається відповідна частина землі. Цей варіант, на думку апелянта, є найбільш справедливим та забезпечує вільне користування кожним зі співвласників належним йому майном.

За змістом частини першої статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Суд першої інстанції за результатами проведеної земельно-технічної експертизи, враховуючи ідеальні частки сторін та існуючий порядок користування житловим будинком та земельними ділянками, погодився з другим варіантом розподілу, запропонованим експертом. Колегія суддів вважає вказаний висновок місцевого суду обґрунтованим, зважаючи на таке.

Відповідно до частин першої, третьої статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Оскільки володіння та порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, в тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, то при застосуванні статті 88 ЗК України при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або жилий будинок, слід брати до уваги цю угоду. Це правило стосується тих випадків, коли житловий будинок поділено в натурі.

За правилом частини другої статті 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Апеляційний суд зауважує, що у спірному будинковолодінні сторони не проживають, що ними не заперечується. Між позивачкою та спадкодавцем ОСОБА_5 склався порядок користування житловим будинком та земельною ділянкою. З долучених до матеріалів справи фотокарток вбачається, що позивачка обробляє виділену їй земельну ділянку, вирощує на ній сільськогосподарські культури, в той час як інша частина земельної ділянки знаходиться в занедбаному стані.

Крім того, визначена експертом згідно другого варіанту розподілу грошова компенсація співвласникові, частка якого після поділу буде меншою за його ідеальну частку, є найменшою і становить 10811 грн, що також враховано місцевим судом.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначила, що готова компенсувати відступ від ідеальних часток згідно першого варіанту розподілу в розмірі 29 963 грн. Разом з тим, на підтвердження вказаного апелянтом не внесено відповідну грошову суму на депозитний рахунок суду згідно з ч. 2 ст. 365 ЦК України.

Зважаючи на те, що апелянт подала клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, відтак доводи апелянта про готовність сплатити грошову компенсацію за відхилення від ідеальної частки у розмірі 29963 грн нічим не підтверджені.

Приймаючи до уваги викладене вище, висновок місцевого суду щодо розподілу будинковолодіння та земельний ділянок у запропонованому судовим експертом другому варіанті є обґрунтованим.

Покликання представника ОСОБА_1 на те, що обраний місцевим судом варіант поділу земельної ділянки в подальшому утруднить для неї спорудження нового будинку, не може бути прийнятим до уваги, оскільки це питання не може бути предметом дослідження в даній справі.

Що ж стосується законності ухвалення рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2800 грн, то апеляційний суд вважає його правильним з огляду на таке.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд першої інстанції, беручи до уваги наведені норми, надані на обґрунтування вказаних витрат докази (копію договору про надання правової допомоги від 30.01.2020, акт виконаних робіт від 01.06.2021 на суму 5000 грн та квитанцію від 30.01.2020 про сплату вказаної суми витрат позивачкою), а також враховуючи, що в справі не відбулися п`ять судових засідань, дійшов до правильного висновку про стягнення з відповідачки витрат на правничу допомогу у розмірі 2800 грн.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому підстав для скасування рішення не встановлено.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вказане, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням вимог норм матеріального та процесуального права. Тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тисменицького районного суду від 15 червня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного її тексту.

Суддя-доповідач: В.А. Девляшевський

Судді: І.В. Бойчук

В.Д. Фединяк

Повний текст постанови складено 04 жовтня 2021 року.