ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7114/21 Справа № 216/1792/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Биканов І. Р. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

16 липня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

заслухавши доповідь судді доповідача Зубакової В.П. по апеляційній скарзі відповідачки ОСОБА_1 на заочне рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року задоволено позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

28 серпня 2019 року відповідачка ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2019 року залишено без задоволення заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду.

28 вересня 2019 року ОСОБА_2 , який діє від імені та в інтересах відповідачки ОСОБА_1 , отримав копію заочного рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року (а.с. 75).

17 червня 2021 року відповідачка ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою на заочне рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року.

Згідно ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновленияй у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПк України.

Згідно ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або незалученою до участі у ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин неперборної сили.

Виходячи з наведеної норми необхідно дійти висновку, що сплив річного строку з дня складення повного тексту рішення є підставою для відмови у відкритті провадження, незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду, як елемент права на справедливий судовий розгляд, не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) визнає легітимними обмеженнями встановлені державами-членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому, складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний висновок про застосування норми права у подібних відносинах міститься в постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст ухвали Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2019 року, якою було залишено без задоволення заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року, складено 16 вересня 2019 року (а.с. 73).

Апеляційну скаргу відповідачкою ОСОБА_1 на заочне рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року подано до суду 17 червня 2021 року, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту ухвали Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2019 року.

При цьому, з матеріалів справи слідує, що копію заочного рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року було отримано ОСОБА_2 , який діє від імені та в інтересах відповідачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 75), що вважається врученням цього рішення й відповідачці ОСОБА_1 , а копію ухвали Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2019 року було отримано нею особисто 01 листопада 2019 року, про що остання зазначила у клопотанні про поновлення пропущеного процесуального строку, при зверненні до суду із апеляційною скаргою у 2019 році (а.с. 78).

Крім того, всі судові рішення у даній справі оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому відповідачка ОСОБА_1 не була позбавлена можливості ознайомлення із ними після їх оприлюднення.

Отже, відповідачкою ОСОБА_1 пропущено процесуальний строк на апеляційне оскарження заочного рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року та подано апеляційну скаргу бульше ніж через рік після складання повної ухвали Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2019 року, з якої для неї обліковується строк на апеляційне оскарження заочного рішення суду, й не наведено поважних причин для поновлення такого строку, у зв`язку з чим, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 липня 2021 року апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 на заочне рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року залишено без руху та надано останній строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали, для надання суду поважних причин пропуску процесуального строку.

17 липня 2021 року від відповідачки ОСОБА_1 надійшло клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження заочного рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року, яке мотивоване тим, що строк на апеляційне оскарження вона пропустила у зв`язку з необізнаністю про рух справи та виїзд за межі міста Кривого Рогу, тобто не навела нових поважних обставин.

При цьому, посилання останньої на те, що вона не отримувала ухвалу суду апеляційної інстанції, якою було залишено без розгляду її апеляційну скаргу на заочне рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року, не має правового значення для вирішення питання щодо поновлення пропущеного процесуального строку, оскільки, у разі незгоди з такою ухвалою, відповідачка не позбавлена права на її касаційне оскарження, а тому ця обставина жодним чином не впливає на перебіг процесуальних строків для повторного подання апеляційної скарги.

За таких обставин, матеріалами справи підтверджено, що відповідачка ОСОБА_1 не навела обставин непереборної сили, які перешкоджали б їй звернутися до суду із апеляційною скаргою у встановлені ЦПК України строки, а тому відсутні виняткові підстави, визначені ч. 2 ст. 358 ЦПК України, за яких пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження судового рішення може бути поновлено навіть у випадку подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Отже, відповідачкою ОСОБА_1 пропущено строки, визначені ЦПК України, для подання апеляційної скарги на заочне рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року більше ніж на рік з дня складення повного тексту судового рішення й виняткових обставин для поновлення таких строків не встановлено.

Згідно ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Зазначені обставини є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження по справі за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_1 на заочне рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, -

У X В А Л И В:

Відмовити відповідачці ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження по поданій нею апеляційній скарзі на заочне рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Апеляційну скаргу та додані до неї матеріали повернути особі, що її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: