Дата документу 05.10.2021
Справа № 501/2951/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі головуючої судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом ОСОБА_1

до

відповідачів:

1 ОСОБА_2 ,

2 ОСОБА_3

предмет та підстави позову: про визнання заповіту недійсним

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Латій О.В.,

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представник відповідачів адвокати Коливай С.В., Коперсак В.В.,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, постановив ухвалу про наступне та

ВСТАНОВИВ:

В моєму провадженні перебуває вказана цивільна справа.

На стадії судових дебатів представник позивача висловив думку щодо самовідводу судді від розгляду даної цивільної справи, посилаючись на те, що суд в ухвалах про призначення комісійної судово-медичної експертизи від 12.06.2019 та про призначення повторної комплексної судової експертизи від 31.08.2020 висловив свої сумніви щодо повноти та правильності експертизи №25 від 18.01.2018. Однак, апеляційний суд двічі скасував вказані ухвали суду без належного мотивування своїх рішень, фактично змушуючи суд першої інстанції прийняти заздалегідь незаконне рішення. Вказані обставини, на думку представника позивача, є тиском на суд першої інстанції, порушують принцип безсторонності судді та є фактором сумніву в упередженості судді по відношенню до сторони позивача, тощо.

Відповідачі та їх представники в судовому засіданні зазначили, що вказані обставини не є тиском на суд та не дають підстави для відводу головуючого по справі.

Заслухавши сторони по справі, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою Іллічівського міського суду від 12.06.2019 по даній справі призначено комісійну судово-медичну експертизу із залученням спеціалістів невропатолога та психіатра (а.с.17-23 т.3).

Підставою для прийняття відповідної ухвали стали неоднозначні пояснення судових експертів, відсутності відповідей щодо навіювання та психічного тиску з боку сторонніх осіб на ОСОБА_4 у період часу з 08.10.2012 року по 30.05.2013 року.

Вказані обставини мають значення для справи, для з`ясування яких необхідні спеціальні знання у сфері іншій, аніж право, без яких встановити відповідні обставини та усунути сумніви неможливо.

Постановою Одеського апеляційного суду від 28.01.2020 ухвалу Іллічівського міського суду від 12.06.2019 скасовано (а.с.59-64 т.3).

Далі, ухвалою Іллічівського міського суду від 31.08.2020 по справі призначено повторну комплексну судову експертизу (а.с.132-140 т.3)

Підставою для прийняття вказаної ухвали стали неоднозначні пояснення судових експертів, відсутності відповідей щодо навіювання та психічного тиску з боку сторонніх осіб на ОСОБА_4 у період часу з 08.10.2012 року по 30.05.2013 року, сумнів суду в правильності висновку експертизи судово-психіатричних експертів Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психіатричного здоров`я» Одеської міської ради від 18.01.2018 №25 відносно ОСОБА_4 , тощо.

Постановою Одеського апеляційного суду від 13.05.2021 ухвалу Іллічівського міського суду від 31.08.2020 скасовано (а.с.217-218 т.3).

Отже, сумнів суду в правильності висновку експертизи судово-психіатричних експертів Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психіатричного здоров`я» Одеської міської ради від 18.01.2018 №25 відносно ОСОБА_4 , не усунуто.

На підставі викладеного, доходжу до висновку про необхідність заявити самовідвід щодо розгляду даної цивільної справи, оскільки вказані обставини порушують презумпцію безсторонності та неупередженості судді.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч.1, ч.2, ч.8 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі; питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість; суд може вирішити питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням XI (чергового) з`їзду суддів України від 22.02.2013р., неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які враховані при прийнятті Кодексу суддівської етики, суддя заявляє самовідвід в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не уявляється за можливе винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно ст.17 Закону України від 23.02.2006 №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на розгляд його справи безстороннім судом, встановленим законом.

Приймаючи до уваги вказані обставини, з метою виключення уявлення у сторін безсторонності суду, попередження можливості скасування рішення за мотивів упередженості судді, вважаю за необхідне задовольнити самовідвід від розгляду даної справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.36, 39, 40 ЦПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву про самовідвід судді Петрюченко М.І. у цивільній справі №501/2951/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

Матеріали цивільної справи №501/2951/16-ц передати до канцелярії Іллічівського міського суду Одеської області для визначення судді у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Іллічівського міського

Суду Одеської області М.І.Петрюченко