Справа № 367/3245/21
Провадження №2/367/4235/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

16 вересня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань - Бичок Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на підставі договору дарування на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . Згідно будинкової книги в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 мати власниці, ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 18 липня 1998 року, ОСОБА_1 - власниця, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована з 17 червня 1995року, ОСОБА_4 - донька, ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована з 28 жовтня 2009 року, ОСОБА_5 - син, ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований з 17 квітня 2015 року, ОСОБА_2 - колишній чоловік власниці, ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований з 11 липня 2018 року.

Стверджує, що, ОСОБА_2 не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, про що складено Акт депутатом Ірпінської міської Ради Київської області про не проживання особи в житловому приміщенні в будинку АДРЕСА_1 від 26 березня 2021 року, а також Акт про не проживання особи за місцем реєстрації Комісією у складі мешканців сусідніх будинків з будинком за адресою: АДРЕСА_1 , від 23 квітня 2021 року.

Вказує, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області у справі №367/8597/17 про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, 12 березня 2018 року, рішення набрало законної сили. Натомість, 06 серпня 2019 року ОСОБА_2 уклав новий шлюб з іноземною громадянкою.

ОСОБА_1 , зазначає, що місцезнаходження ОСОБА_2 їй невідомо, з нею він не спілкується, на телефонні дзвінки не відповідає, можливо ОСОБА_2 постійно проживає та працює за кордоном. Під час спільного проживання в минулому ОСОБА_2 неодноразово повідомляв їй про свої наміри поїхати на постійне місце проживання та роботу за кордон.

Стверджує, що ОСОБА_2 не проживає в будинку, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі будинком не цікавиться.

ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 у будинку порушує її права, оскільки вона не має можливості розпорядитися своїм майном, також дана реєстрація впливає на збільшення вартості комунальних платежів, позбавляє її можливості оформити субсидію. Розрахунок платежів за тверді побутові відходи та рідкі стоки відбувається з розрахунку на 5 осіб включаючи ОСОБА_2 .

У зв`язку з вищевикладеним просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовну заяву підтримує та просить її задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу відповідно до договору дарування від 03 серпня 1998 року Серія ААО 844073, зареєстрованого в реєстрі за № 2752, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Тонконог Л.М., на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 .

Згідно копії будинкової книги в будинку АДРЕСА_1 , зареєстровані громадяни: ОСОБА_3 - мати власниці, ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 18 липня 1998 року, ОСОБА_1 - власниця, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована з 17 червня 1995року, ОСОБА_4 - донька, ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована з 28 жовтня 2009 року, ОСОБА_5 - син, ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований з 17 квітня 2015 року, ОСОБА_2 - колишній чоловік власниці , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований з 11 липня 2018 року.

Згідно Акту депутата Ірпінської міської ради Київської області Літвинова А.В. у складі мешканців сусідніх будинків: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 26 березня 2021 року, встановлено, що в житловому приміщенні АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не проживає з березня 2020 року.

Відповідно до рішення Ірпінського міського суду Київської області у справі №367/8597/17 про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, 12 березня 2018 року.

Факт реєстрації відповідача в будинку порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, оскільки в будинку він не проживає, житлом не користується, не бере участь в утриманні житла та оплаті житлово-комунальних послуг.

Згідно ст. 12ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 41 Конституції України, встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Основні права та свободи людини, серед яких право на недоторканність житла, закріплені та гарантуються не лише в національному законодавстві держав, а й на міжнародному рівні. Однією з основних міжнародних гарантій цих прав є Конвенція про захист прав та основоположних свобод людини, у ст.8 якої передбачається просторовий аспект права на приватне життя право на повагу до житла. У ч.1 цієї статті зазначається, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві (рішення від 27 травня 2004 року у справі «Коннорс проти Сполученого Королівства»)

Відповідно до п.п. 19, 22 Рішення Європейського суду з прав людини про справі «Кечко проти України» (Заява № 63134/00) від 08 листопада 2005 року, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до зі статтею 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ч.1ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч.1ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в будинку АДРЕСА_1 , а тому він є таким, що втратив право користування зазначеним житлом, що є підставою для задоволення позову.

Згідно із ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.

Керуючись ст. 71-72 ЖК України, ст.41 Конституції України, ст.ст. ч.1 ст.16, ч.1 ст. 319,ч.1 ст. 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст.4, 12, 81, 141, 247, 263-268, 280, 282-283 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, будинку АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Кравчук