Справа № 274/2429/21
Провадження № 2/0274/1117/21
Рішення
Іменем України

27.09.2021 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання Рудич М.О., сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів -
В с т а н о в и в :

В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, відповідно до якого просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 , на утримання сина ОСОБА_3 з 1/4 частки його заробітку на 1/8 частку його заробітку ( доходу).
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.09.2015 року рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з нього стягнуто аліменти на сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки його заробітку ( доходу) , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь матері ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з 04.06.2015 року і до досягнення сином - ОСОБА_4 , повноліття, а саме - до ІНФОРМАЦІЯ_1 . 17.02.2017 року рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області було розірвано шлюб між ним та відповідачкою. 16.11.2019 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилася спільна дитина ОСОБА_6 .
Вказав, що після народження доньки цього дружина ОСОБА_7 має проблеми зі здоров"ям. 02.10.2020 року його дружині ОСОБА_7 була зроблена операція. Крім того, його дружина ОСОБА_7 має від першого шлюбу доньку ОСОБА_8 , 2008 р.н., яка також перебуває на його утриманні.
Зазначає, що його заробітна плата є досить мізерною для забезпечення 4-х осіб, а також ним ще оплачується оренда квартири в розмірі 7500 грн., щомісячно, сума яка залишається йому та його родині на прожиття становить 6383,12 грн., після сплати аліментів відповідачці та всіх відрахувань.
Таким чином на сьогодні склалася ситуація, коли він не змозі платити визначений судом розмір аліментів, а саме 1/4 частину всіх видів його доходу на утримання сина ОСОБА_4 , 2011 р.н., оскільки на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей та непрацездатна дружина.
Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.04.2021 року відкрито спрощене провадження у справі ( а.с. 18).
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові. Вказав, що він працює у в/ч , отримує заробітну плату, якої йому та його родині не вистачає на проживання в м. Києві. Вони орендують житло, витрачають на щомісячну оренду 7500 грн. Йому відомо, що до чинного законодавства він має право на виплати грошової компенсації військовослужбовцям ЗСУ за піднайом (найом) ними житлових приміщень, однак в нього немає часу збирати необхідні документи. Дочку своєї дружини - ОСОБА_8 , 2008 р.н. він не удочеряв, в неї є батько, який сплачує аліменти на її утримання в мінімальному розмірі. Крім того він утримує свою непрацездатну матір, пенсіонерку.
Відповідачка заперечила проти задоволення позовних вимог , вказавши, що якщо позивачу не вистачає коштів на проживання, то це не підстава забирати у дитини аліменти.
Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій ( а.с.10).
Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 є батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.15).
Згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17.02.2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвано ( а.с.13).
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.09.2015 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Лугова Бершадського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь матері - ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з 04.06.2015 року і до досягнення сином - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття, а саме - до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.14).
Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, виданого Уманським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Черкаській області, 16.11.2019 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ( а.с.16).
Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 її батьком є позивач по справі - ОСОБА_1 ( а.с.17).
Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 її батьками є ОСОБА_10 та ОСОБА_5 ( а.с.18).
Як вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного ( стаціонарного) хворого № 16180 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 02.10.2020 року їй було проведено операцію: мікродискектомія L4-L5 ( а.с.19).
Відповідно до довідки, виданої в березні 2021 року в/ч , судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно проходить військову службу в Збройних силах України. У його особовій справі значиться склад : дружина - ОСОБА_11 1982 р.н., син - ОСОБА_12 , 2011р.н., донька ОСОБА_6 , 2020 р.н., донька - ОСОБА_13 , 2008 р.н. ( а.с.20).
Згідно довідки про доходи позивача від 12.03.2021 року, його дохід за останні 6 місяців ( вересень 2020 року - лютий 2021 року ) становить 89056,05 грн. ( з урахуванням виплати аліментів та військового збору) ( а.с.21).
Як вбачається з копії договору оренди квартири від 06.08.2020 року, його укладено між ОСОБА_14 та ОСОБА_1 . Предметом оренди є квартира АДРЕСА_2 . Строк дії договору оренди до 07.08.2021 року ( а.с. 22-23).
Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Суду України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.
Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшенні здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Зважаючи на вказані вимоги закону аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі, визначальним при визначенні способу стягнення аліментів є те чи платник аліментів має постійний, стабільний заробіток (дохід) чи навпаки такий його дохід є нерегулярним, мінливим, частина такого виплачується в натурі, тощо.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України).
Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
При цьому, з аналізу статті 192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.
З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, суду необхідно з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.
Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Як встановлено судом, позивач є працездатною особою. Його матеріальний стан, навіть з відрахуванням аліментів, є задовільним та стабільним, що в свою чергу не тільки не звільняє від обов`язку утримувати свого малолітнього сина, а навіть дозволяє позивачу виконувати свої зобов`язання щодо сплати аліментів в розмірі, визначеному судом.
Згідно Закону України " Про державний бюджет на 2021 рік" прожитковий мінімум для дітей з 01 липня 2021 року до 6 років становить 2013 грн., для дітей від 6 до 18 років - 2510 грн., для працездатних осіб - 2379 грн.
Відповідно до довідки про доходи позивача його середньомісячний заробіток становить 14842,67 грн., на кожного члена сім"ї у місяць припадає 3710,67 грн., що є вищим за розмір щомісячного прожиткового мінімуму , встановленого Законом України " Про державний бюджет на 2021 рік".
Окрім того, позивачем не додано до доходу його родини суму аліментів, які отримує дружина позивача на дочку ОСОБА_15 , 2008 р.н., щомісячно, та розмір її щомісячної соціальної допомоги в розмірі 860 грн., що буде становити спільний бюджет родини за місяць.
Як встановлено в судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 станом на 27.09.2021 року не працевлаштована, таким чином їх з позивачем син отримує матеріальне утримання тільки зі сторони батька в вигляді щомісячної сплати аліментів, інших доходів родина відповідачки немає.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач також послався і на те, що на його утриманні перебуває його мати - пенсіонерка, однак відповідних доказів в обґрунтування зазначеного суду не надано.
Згідно правової позиції викладеної у Постанові Верховного Суду від 01.08.2019 року справа № 760/11934/16-ц, доводи позивача про те, що на його утриманні перебуває непрацездатна мати, яка є пенсіонеркою, та потребує його утримання, не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того суд звертає увагу на те, що мати позивач є пенсіонеркою, отримує щомісячно пенсію, розмір якої позивач суду не вказав.
Також суд не приймає доводи позивача про те, що ним оплачується оренда квартири в розмірі 7500,00 грн. щомісячно, оскільки договір оренди квартири закінчився 07.08.2021 року.
Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, керуючись принципом розумності і справедливості, враховуючи, що утримувати дітей зобов`язані обоє батьків, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження свої вимог, які могли бути підставою для зміни визначеного розміру аліментів.
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, покладаються у разі відмови в позові на позивача.
Керуючись ст. ст. 4,12- 13, 76-81, 258-261, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -
В и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення суду виготовлено 04 жовтня 2021 року.

Головуючий Т.М. Вдовиченко