ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

за участю відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Фастів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2021 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просять стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі Ѕ частин його заробітку (доходу) щомісячно від дати подання позовної заяви до повноліття дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у 2015 році між ними було зареєстровано шлюб, під час якого народилась донька ОСОБА_5 . В січні 2019 року шлюб між сторонам було розірвано. Наразі донька проживає разом з позивачкою та перебуває на її утримані. Відповідач повністю припинив надавати матеріальну допомогу на утримання та на додаткове утримання доньки, яка постійно потребує нормального харчування, придбання одягу, лікування, що потребує значних коштів.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2021 відкрито спрощене позовне провадження.

14 вересня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказав, що він погоджується сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі ј частин з усіх його доходів, але не спроможний сплачувати їх у більшому розмірі, так як має поганий стан здоров`я із-за якого обмежений в можливості працевлаштуватися на будь-яку роботу. Також вказав, що він проживає разом з матір`ю, яка страждає на ряд хронічних тяжких захворювань, неодноразово оперувалася, за станом здоров`я потребує постійного лікування, через що виникли великі борги по комунальним послугам. Також вказує, що ніякого майна у нього немає.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просилаїх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач заперечувавчастково проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просив визначити аліменти у меншому розмірі.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

При розгляді справи судом встановлено, що 06 листопада 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30 січня 2019 року було розірвано.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 19 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилась дочка ОСОБА_6 .

Згідно довідки Малоснітинського старостинського округу за № 144 від 01 червня 2021 року ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та з нею проживає, але не зареєстрована її дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обов`язок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, при цьому цей обов`язок покладається як на матір дитини так і на батька.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України та роз`яснення п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей з 01 липня 2021 року по 30 листопада 2021 року віком до 6 років встановлений в розмірі - 2013 грн, від 6 до 18 років встановлений в розмірі - 2510 грн.

Заявляючи вимоги про стягнення аліментів щомісяця в розмірі Ѕ частин від заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття, позивач зазначила, що дочка знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, дитина яка постійно розвивається, відвідує гуртки.

В судовому засіданні відповідач вказав, що він не заперечує проти сплати аліментів на утримання дочки, але просив визначити аліменти в розмірі ј частин від його заробітку (доходу), оскільки він не працює через незадовільний стан здоров`я, у власності майна не має. Крім того, він проживає разом з матір`ю, яка страждає на ряд хронічних тяжких захворювань.

Згідно довідки Конотопського міськрайцентру зайнятості від 10 вересня 2021 року за № 1569, ОСОБА_2 перебуває на обліку осіб, які шукають роботу з 09 вересня 2021 року.

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, майна належного ОСОБА_2 не виявлено.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

При вирішенні спору суд виходить з засад рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, а саме, що кожен з подружжя рівною мірою несе обов`язки по утриманню дитини і повинен їх виконувати, та враховує наступні обставини, що позивач є особою працездатного віку, крім того вона не обґрунтувала заявлений нею до стягнення розмір аліментів та не надала доказів на підтвердження правильності і справедливості визначеного нею розміру аліментів саме в розмірі Ѕ частин від заробітку (доходу), а тому суд вважає, з врахуванням всіх наданих доказів, позов підлягає частковому задоволенню, визначаючи розмір аліментів на утримання дитини в розмірі ј частин від заробітку (доходжу) відповідача до досягнення дитиною повноліття.

Щодо посилання позивача про понесення нею додаткових витрат на утримання дочки, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Згідно ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Крім того, відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частинами 1, 3 ст. 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При подачі позову, позивачем не було заявлено вимоги про стягнення додаткових витрат, як і не подано заяви про уточненнячи збільшення позовних вимог та доказів на підтвердження даних обставин.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 908,00 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Керуючись ст.4,12,13,76-82,258,259,263,265,268,430 ЦПК України, ст.18, 180,182,184,191 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідент.номер: НОМЕР_2 , прож.: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідент.номер: НОМЕР_3 , прож.: АДРЕСА_2 , про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні іншої частини позову відмови.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908,00 грн судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 21 вересня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Г.В. Соловей