Справа № 372/2627/21
Провадження № 2-1490/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

30 вересня 2021 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Висоцької Г. В.

при секретарі Куник О.В.

за участю позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Обухів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

16.07.2021 року позивачка звернувся до суду із заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням ОСОБА_2 .

Свою заяву обґрунтовувала тим, що їй на праві власності належить будинок АДРЕСА_1 . Згідно довідки ВК Обухівської міської ради в даному будинку зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Однак відповідач ОСОБА_2 з 2012 року по сьогоднішній день в зазначеному будинку не проживає, комунальні платежі не сплачує. Його особисті речі у будинку відсутні. Відповідачу перешкоди у користуванні житлом не чинились, його місце проживання чи перебування не відоме.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, надала пояснення, аналогічні тим, що викладені в позові.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин.

Судом встановлено, що позивачка є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу будинку серії ВАВ №164547 посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Іванців В.П. (а.с.8)

Відповідно до Довідки виданої начальником відділу реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади ВК Обухівської міської ради Т.О.Сопрун № 5535 від 01.07.2021 року, у спірному будинку зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Факт не проживання відповідача у вказаному будинку підтверджується Актом обстеження на предмет реєстрації та проживання громадян від 29.06.2021 року, складеного депутатом Обухівської міської ради Щеголенко Н.О. (а.с.11). Окрім цього, в судовому засіданні допитані свідки громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_7 повідомили суд, що відповідач протягом декількох років не проживає за адресою реєстрації з моменту розірвання шлюбу із позивачкою, особистих речей в спірному житловому приміщенні, належних відповідачеві, немає.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном.

Відповідно до статті 7 Закону України Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-1V «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі заяви цієї особи або остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За змістом ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Установивши, що позивачка надала докази на підтвердження того, що відповідач відсутній у належному позивачці будинку без поважних причин понад один рік, витрати по утриманню жилого приміщення не сплачує, добровільно залишив житлове приміщення, оскільки доказів примусового його виселення суду не надано, при цьому будь-якого домовленості між позивачкою і відповідачем щодо збереження за ним права користування житлом не існує, суд дійшов висновку про те, що позивачка довела заявлені позовні вимоги, а тому вони підлягають задоволенню.

Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є достатнім для його реалізації уповноваженим органом.

Вимога щодо судових витрат позивачкою не заявлялось, то суд розглядає це питання.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 405 ЦК України, статтями 4, 12, 13, 77, 81, 141, 223, 263-265, 280, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, котра може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Висоцька Г.В.