Номер провадження: 22-ц/813/9913/21
Головуючий у першій інстанції Салтан Л. В.
Доповідач Колесніков Г. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

06.10.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Колеснікова Г.Я.,

суддів Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 17 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРД ФІНАНС ГРУПП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 17 грудня 2020 року позовні вимоги задоволено.

15 квітня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вищевказане рішення суду з клопотанням про поновлення строків апеляційного оскарження.

Ухвалами Одеського апеляційного суду апеляційну ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки апелянтом не сплачено судовий збір у розмірі 33813,85 грн.

У жовтні 2021 року адвокат Довженко О.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подав клопотання про відстрочення сплати судового збору, посилаючись на складний майновий стан апелянта.

Апеляційна скарга не може бути прийнята, з огляду на таке.

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Апелянтом не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги та заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, посилаючись на свій скрутний майновий стан. На підтвердження даної обставини заявником надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів за період 01 липня 2020 року по 30 червня 2021 року, з яких убачається, що інформації про доходи заявника немає та довідку з Державного центру зайнятості про перебування ОСОБА_1 на обліку, як безробітного з 30 вересня 2021 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір», частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, у порядку, передбаченому законом, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити та розстрочити сплату судового збору, якщо такий розмір перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може відстрочити сплату судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як роз`яснено у п. 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» особа, яка заявляє клопотання про звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру належних до сплати судових витрат, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином у даному клопотанні заявник повинен не лише навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище, але й подати до суду відповідні докази. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «KNIAT v. POLAND» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «JEDAMSKI and JEDAMSKA v. POLAND» від 26 липня 2005 року, пункти 63, 64).

Відстрочення сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Однак, у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору необхідно відмовити, оскільки наведені доводи та надані заявником відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та довідки з Державного центру зайнятості, апеляційний суд не може вважати достатньою підставою для задоволення клопотання.

З огляду на те, що надані документи не є беззаперечними доказами, які підтверджують скрутний майновий стан заявника та в жодній мірі не характеризують достовірний майновий стан ОСОБА_1 та відсутність у нього можливості сплатити судовий збір, і не дають змоги в повній мірі оцінити його майновий стан.

При цьому береться до уваги й те, що ОСОБА_1 має можливість брати участь у цивільній справі через адвоката Довженка О.Ю., проте докази що ця правова допомога надається на безоплатній основі відсутні. Також суд враховує працездатний вік відповідача та відсутність доказів про належить апелянта до пільгової категорії осіб, які звільнені від сплати судового збору, а, відтак, оскільки апелянтом на виконання ухвал про без руху - не сплачено судовий збір, за подання апеляційної скарги на судове рішення у цій справі судовий збір повинен справляться на загальних підставах.

Відповідно ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За змістом ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги у разі несплати судового збору застосовуються положення ст.185 ЦПК України, у сенсі яких при не сплаті суми судового збору в установлений строк апеляційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що її подала.

Усунення всіх недоліків апеляційної скарги не перешкоджає апелянту повторному зверненню до суду із такою скаргою.

Таким чином, у задоволенні клопотання адвокат Довженко О.Ю. в інтересах ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити,апеляційну скаргу вважати неподаною та повернути апелянту.

Керуючись ст.ст.185, 356, 357 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання адвокат Довженка Олексія Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 про відстрочення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 17 грудня 2021 року вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Г.Я. Колесніков