провадження №: 2/752/685/21
У Х В А Л А

10.09.2021 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.

за участю секретаря - Воробйова І.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації та Голосіївський районний у м. Києві відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання батьківства та про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації та Голосіївський районний у м. Києві відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання батьківства та про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.08.2019, клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи задоволено; призначено у справі № 752/24802/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації та Голосіївський районний у м. Києві відділ реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання батьківства та про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, судово-біологічну (судово-генетичну) експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

23.10.2019 до Голосіївського районного суду м. Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали цивільної справи разом з супровідним листом, в якому повідомлено, що проведення судово-генетичної експертизи належить виключно до компетенції експертних установ Міністерства охорони здоров`я України та ДНДЕКЦ МВС України. З огляду на зазначене, Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України не проводяться такого роду експертизи.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.12.2019, відновлено провадження по вказаній цивільній справі.

18.12.2019 до Голосіївського районного суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, в якому представник просить доручити проведення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи (місцезнаходження: м. Київ, вул. Докучаєвська, 4).

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 18.12.2019 призначено судово-біологічну (судово-генетичну) експертизу та зупинено провадження у справі № 752/24802/18.

17.07.2020, на адресу суду з Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи надійшов супровідний лист про повернення ухвали суду про призначення експертизи без виконання.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.07.2020, відновлено провадження по вказаній цивільній справі.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.10.2020, призначено у справі № 752/24802/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації та Голосіївський районний у м. Києві відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання батьківства та про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, судово-біологічну (судово-генетичну) експертизу.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.01.2021, зобов`язано ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), разом з дитиною, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , одночасно з`явитися до відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (місцезнаходження: м. Київ, вул. Докучаєвська, 4) з метою відбору зразків крові у визначений експертом час, а саме 05 лютого 2021 року о 13 год. 00 хв.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.02.2021, зобов`язано ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), разом з дитиною, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , одночасно з`явитися до відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (місцезнаходження: м. Київ, вул. Докучаєвська, 4) з метою відбору зразків крові у визначений експертом час, а саме 19 березня 2021 року о 12 год. 00 хв.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.04.2021 року відновлено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації та Голосіївський районний у м. Києві відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання батьківства та про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї.

Разом з цим, відповідач ОСОБА_2 неодноразово не з?являється в судові засідання, а отже суд вважає за необхідне визнати неповажними причини неявки відповідача, оскільки нею не надано суду доказів поважності причини неявки.

Так, відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Відповідно до принципу 2 Рекомендацій № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів цивільного судочинства, спрямованих на вдосконалення функціонування правосуддя, ухвалених Комітетом Міністрів Ради Європи на 367 засіданні заступників міністрів 28 лютого 1984 року, коли в ході судового провадження сторона поводиться недобросовісно і явно зловживає процедурою з очевидною метою затягти провадження, суд має бути наділений повноваженнями або невідкладно винести рішення по суті справи, або застосувати санкції, такі як накладення штрафу, відшкодування завданих збитків або позбавлення права на процесуальну дію; в особливих випадках суд має бути у змозі стягнути судові витрати з адвоката.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Зацікавлена особа має лише демонструвати належне виконання всіх процесуальних заходів, які її стосуються з метою запобігання затримок, і отримання доступу до заходів національного законодавства щодо скорочення проваджень (рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07 липня 1989 року, заява № 11681/85, § 35).

При цьому, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що «право на суд» та право на доступ до суду не є абсолютними. Права можуть бути обмежені, але лише таким способом та до такої міри, що не порушують зміст цих прав (п. 59 рішення «Жоффр де ла Прадель проти Франції», п. 28 рішення «Станєв проти Болгарії та ін.»). Тобто, реалізація права на суд однією із сторін спору має відбуватись таким чином, щоб не порушувати права іншої сторони.

Судом встановлено, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.02.2021 року зобов`язано ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), разом з дитиною, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з`явитися до відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (місцезнаходження: м. Київ, вул. Докучаєвська, 4) з метою відбору зразків крові у визначений експертом час, а саме 19 березня 2021 року о 12 год. 00 хв.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 132), відповідач була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення експертного дослідження, однак до відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи на відбір зразків крові не з?явилась, а тому ухвалу про проведення експертизи повернуто до Голосіївського районного суду м. Києва без виконання.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається (а.с. 145) що ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про призначене судове засідання на 24 травня об 11 год. 45 хв., однак в судове засідання не з?явилась, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 168), відповідач ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про призначене судове засідання на 30 червня 2021 року об 11 год. 45 хв., однак в судове засідання не з?явилась, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається (а.с. 188) що ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про призначене судове засідання на 10 вересня 2021 року об 11 год. 00 хв., однак в судове засідання не з?явилась, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила.

За приписами пункту 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі № 36655/02 «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі № 30979/96 «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France)). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

За правилами частини першої, пункту 1 частини другої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Відповідно до ч. 4 ст. 44 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно зі ст. 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Статтею 144 ЦПК України передбачено такі види заходів процесуального примусу: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 зловживає процесуальними правами, оскільки не з?являється на виклик в судове засідання, а також в експертну установу, а отже своїми діями затягує розумні строки розгляду справи, тому відносно неї має бути застосовано захід процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 681,00 грн.

Керуючись ст.ст. 197, 200 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Відкласти судове засідання на 11 год. 00 хв. 29 жовтня 2021 року, яке відбудеться в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Полковника Потєхіна, 3-А, кабінет 5.

Застосувати відносно ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) заходи процесуального примусу у виді штрафу у розмірі 681,00 (шістсот вісімдесят однієї) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) штраф в розмірі 681,00 (шістсот вісімдесят однієї) гривні 00 копійок в дохід державного бюджету.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом.

Стягувачем за таким виконавчим документом є держава: отримувач коштів: УК у Голос.р-ні/Голосіїв.р-н/22030101; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: UA0026002; код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Роз`яснити, що у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала про стягнення штрафу може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м.Києва протягом 15 днів з дня її проголошення.

Якщо ухвала суду не була вручена у день її складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.Ю. Мазур