ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України без згоди та супроводу матері,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України без згоди та супроводу матері.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України без згоди та супроводу матері відмовлено.

Додатковим рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн.

Не погодившись з вказаним додатковим рішенням ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення не звернув уваги на те, що стороною відповідача не були надіслані на його адресу докази, які підтверджують розрахунок витрат на правову допомогу та не надано до суду доказів надсилання їх іншій стороні по справі. Таким чином, скаржник був позбавлений можливості звернутися до суду із клопотанням про зменшення розміру судових витрат.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було надано до суду належні докази на підтвердження понесення ним судових витрат.

Колегія суддів не погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини дев`ятої статті 83 ЦПК України копії доказів, що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 3 статті 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З матеріалів справи вбачається, що 11.05.2021 року від ОСОБА_2 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України без згоди та супроводу матері, в якій остання просила ухвалити додаткове рішення, яким розподілити судові витрати, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн.

Так, відповідно до Договору укладеного між ОСОБА_2 з адвокатом Зінчук В.Д. від 01 лютого 2021 року про надання правової допомоги №1, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги за Договором про надання правничої (правової) допомоги №1 від 01.02.2021 року укладеним між Адвокатським бюро «Адвокатське бюро Валерія Гейка» та ОСОБА_2 , акту про надання правової допомоги за договором №1 про надання правничої (правової) допомоги від 01.02.2021 року від 07.05.2021 року, рахунку №07/05/21 від 07.05.2021 року, квитанції №07/05/21 від 07.05.2021 року про сплату ОСОБА_2 грошових коштів у готівковій формі, відповідач ОСОБА_2 сплатила адвокату грошові кошти в сумі 25000,00 грн. за надання правничої допомоги: винагорода (гонорар) за надання правничої (правової) допомоги за договором про надання правничої (правової) допомоги №1 від 01.02.2021 року.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що долучені стороною відповідача до клопотання від 11 травня 2021 року докази, на підтвердження понесення ним витрат на правничу допомогу, були надіслані усім сторонам по справі.

Враховуючи наведене, а також те, що всупереч ч. 9 ст. 83 ЦПК України, докази подані стороною відповідача на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу, а саме: договір про надання правничої (правової) допомоги №1 від 01.02.2021 року укладеним між Адвокатським бюро «Адвокатське бюро Валерія Гейка» та ОСОБА_2 , акту про надання правової допомоги за договором №1 про надання правничої (правової) допомоги від 01.02.2021 року від 07.05.2021 року, рахунку №07/05/21 від 07.05.2021 року, квитанції №07/05/21 від 07.05.2021 року про сплату ОСОБА_2 грошових коштів у готівковій формі, відповідач ОСОБА_2 сплатила адвокату грошові кошти в сумі 25000,00 грн. за надання правничої допомоги: винагорода (гонорар) за надання правничої (правової) допомоги за договором про надання правничої (правової) допомоги №1 від 01.02.2021 року., не були направлені усім учасникам справи, вони не можуть братися судом до уваги під час вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу, що не було враховано судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного додаткового рішення суду.

Інших доказів на підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, які були б надані суду з дотриманням установленого процесуальним законом порядку, матеріали справи не містять.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що додаткове рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2021 року ухвалене з порушенням норм процесуального права, що є підставою для його скасування з ухваленням нового, про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Додаткове рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: