КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 759/5603/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд в складі:

Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

Розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України цивільну справу за апеляційною скаргою Омельченка Євгена Володимировича в інтересах Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року, постановлене суддею Петренко Н.О. у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И Л А :

В березні 2021 року представник позивача АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 18.04.2019 року в розмірі 18687,63 грн. та сплаченого судового збору в розмірі 2270,00 грн., обґрунтовуючи тим, що 18.04.2019 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, відповідач підтвердив свого згоду на те, що підписана ним Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті, що складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Проте відповідач належним чином не виконував умови договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 26.12.2020 року становить 18687,63 грн., та складається з: заборгованості за кредитом - 13629,18 грн., заборгованості по відсоткам - 4908,45 грн., штрафу - 150,00 грн., яку просить стягнути з відповідача.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.04.2019 року в сумі 13629 грн. 18 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» сплачений судовий збір в сумі 2270 грн. В іншій частині заявлених вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, 03.08.2021 представник позивача подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині відмовлених позовних вимог скасувати та ухвали нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стягнути на користь позивача з відповідача судовий збір за подання даної апеляційної скарги, мотивуючи тим, що рішення постановлене з порушенням норм матеріального права, вказує, що відповідач електронним цифровим підписом підписав паспорт споживчого кредиту, в якому визначений пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта, відповідальність сторін, зокрема штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За положенням ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення відсотків за користування кредитом та штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку не містять підпису відповідача, сторонами не було погоджено умови договору щодо нарахування та сплати процентів та штрафу.

Колегія суддів не повністю погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18.04.2019 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк», правонаступником якого є позивач, з метою укладання кредитного договору № б/н (а.с.6).

На підставі Анкети-Заяви від 18.04.2019 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку, відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом (а.с. 7-12).

Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідач порушував графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 26.12.2020 року становить 18687,62 грн., та складається з: заборгованості за кредитом - 13629,18 грн., заборгованості по відсоткам - 4908,45 грн., штрафу - 150,00 грн. (а.с. 5).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, обґрунтовував свої висновки тим, що фактично отримані позичальником кошти в добровільному порядку не були повернуті, тому вимога щодо стягнення заборгованості талом кредиту підлягає задоволенню.

В зазначеній частині рішення суду не оскаржується.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками, суд першої інстанції, обґрунтовував свої висновки тим, що позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом, умов про встановлення відповідальності у вигляді неустойки, тому вимога банку про стягнення відсотків та штрафу залишена без задоволення.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитися не можна, так як в матеріалах справи міститься паспорт споживчого кредиту, підписаний боржником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, в якому визначені процентна ставка, штрафи за прострочення платежів, на що суд першої інстанції увагу не звернув.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскільки сторонами було погоджено процентну ставку та розмір штрафів, то заборгованість по процентам та штрафи підлягають стягненню з відповідача, так як банком кошти надавалися позичальнику в кредит, що передбачає плату за використання наданих коштів у вигляді щомісячних відсотків за користування тілом кредиту, та штрафи за прострочення платежів.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості по відсоткам - 4908,45 грн., штрафу - 150,00 грн. підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3405 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Омельченка Євгена Володимировича в інтересах Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по відсоткам та штрафу скасувати та постановити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованості по відсоткам - 4908,45 грн., штрафу - 150,00 грн.

В решті Святошинського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» сплачений судовий збір у розмірі 3405 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню до Верховного Суду не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 12 жовтня 2021 року.

Суддя - доповідач:

Судді: