Справа № 604/788/21
Провадження № 2/604/403/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

у складі : головуючого - судді Сташківа Н.Б.

за участі

секретаря судового засідання Гамана В.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Підволочиськ Тернопільської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №б/н від 13 травня 2019 року в розмірі 18086,57 грн та судових витрат.

Вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», найменування змінено на ПАТ КБ «Приватбанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 13 травня 2019 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Розмір ліміту зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 15000,00 грн. У відповідності до п.п. 2.1.1.2.5 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У зв`язку із порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість, яка станом на 13 липня 2021 року складає 18086,57 грн, з яких: 18086,57 грн - заборгованість за кредитом. Враховуючи наведене, з метою захисту порушених прав, представник позивача просить позов задовольнити, справу розглянути у їх відсутності, стягнути із відповідача зазначену суму заборгованості та сплачені судові витрати.

Ухвалою судді від 19 серпня 2021 року по справі відкрито спрощене провадження без повідомлення сторін та відповідачу надано строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для подання відзиву на позов.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення вказану ухвалу суду про відкриття провадження відповідач отримав 01 вересня 2021 року.

Станом на 24 вересня 2021 року відзив на позов відповідачем до суду не подано, а тому у відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного провадження на підставі письмових матеріалів справи без участі сторін.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за правилами спрощеного позовного провадження,виходячи з наступного:

Як слідує з матеріалів справи, 13 травня 2019 року між АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

У відповідності до заяви відповідач погодився, що заява разом Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, становить між ним та банком договір про надання банківських послуг; ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення, згідний з його умовами, зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті Приватбанку www.privatbank.ua.

За наслідками підписання відповідачем зазначеної анкети-заяви банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов`язань, внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно з наданим банком розрахунком станом на 13 липня 2021 року складає 18086,57 грн, з яких: 18086,57грн - заборгованість за тілом кредиту.

До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В силу вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до вимог ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

В силу ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з вимогами ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Так, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти від позивача, та частково проводив повернення зазначених коштів. Будь яких заперечень відносно того, що він підписував вищевказану Анкету-Заяву про отримання кредиту, отримував в АТ КБ"ПриватБанк" кредитну картку, а також користувався нею, отримуючи від банку кредитні кошти, тобто те, що він отримав від АТ КБ "ПриватБанк" кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку Відповідачем не надано.

Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість по тілу кредиту, який отримав відповідач від АТ КБ «ПРИВАТБАНК», станом 13 липня 2021 року складає 18086,57 грн, з яких: 18086,57 грн - заборгованість за тілом кредиту, які удобровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті.

Враховуючи вимоги частини другої статті 530ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд приходить до переконання про порушення права позивача на повернення відповідачем фактично отриманої суми кредитних коштів.

Таким чином, оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, частково здійснював погашення заборгованості за кредитним договором, та не надав суду доказів відсутності заборгованості по отриманим кредитним коштам, а тому суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в частині стягнення вищевказаної заборгованості за тілом кредиту.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за договором № б/н від 13 травня 2019 року, що станом на 13 липня 2021 року складає 18086,57 грн, з яких: 18086,57 грн - заборгованість за тілом кредиту.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2270,00 грн відповідно до Закону України "Про судовий збір",які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 207, 509, 526, 549, 551, 626, 628, 633, 634, 638, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 12,13, 76-81,141, 223, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , МФО №305299) до ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», , рах. № НОМЕР_2 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО 305299, юридична адреса: 01001, вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, заборгованість за договором № б/н від 30 травня 2019 року, що станом на 13 липня 2021 року складає 18086,57 грн (вісімнадцять тисяч вісімдесят шість гривень 57 копійок) , з яких: 18086,57 грн заборгованість за тілом кредиту, а також судовий збір в розмірі 2270,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Сташків Н.Б.