04.10.2021 Справа № 756/1592/21
Справа № 756/1592/21
Провадження № 2/756/3212/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Тихої О.О.,

за участі секретаря судового засідання - Кренджеляк А.М.,

представника позивача - адвоката Пилипця А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , змінивши під час підготовчого провадження підстави позову, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь суму грошових коштів отриманих відповідачем в позику у розмірі 150 000 грн. та понесені судові витрати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що 01.01.2018 між нею та відповідачем укладено договір позики, за умовами якого позивач перераховує грошові кошти на рахунок позичальника (відповідача) у погодженому сторонами розмірі. При цьому, фактом підтвердження надання коштів позикодавцем позичальнику може бути, зокрема, виписка з рахунку відповідної банківської установи. На виконання умов даного договору позивачем 03.09.2018 було здійснено переказ коштів у сумі 150 000 грн. на карту Приватбанку через додаток Приват24 відповідачу. У порушення умов договору (п. 3.1) відповідач після спливу одного року з моменту отримання позики грошові кошти у сумі 150 000 не повернув. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з нього вказану суму боргу.

Ухвалою судді від 02.03.2021 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

29.04.2021 до Оболонського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про зміну підстав позову.

Ухвалою суду від 31.05.2021 заяву ОСОБА_1 про зміну підстав позову прийнято до провадження, у зв`язку з чим відкладено підготовче судове засідання.

Під час підготовчого провадження ОСОБА_3 було заявлено клопотання про залучення її до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвалою суду від 25.08.2021 у задоволенні вказаного клопотання відмовлено з тих підстав, що ОСОБА_3 не доведено, що рішення у справі будь-яким чином може вплинути на її права та унеможливити чи ускладнити виконання судового рішення у справі № 756/12009/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на її користь грошової компенсації у сумі 410 667 447,81 грн. в порядку поділу спільного майна подружжя. При цьому судом враховано те, що нормами Закону України «Про виконавче провадження» передбачена черговість задоволення вимог стягувачів, а отже можливе у майбутньому стягнення з відповідача грошових коштів на користь інших осіб (можливих кредиторів), зокрема позивача ОСОБА_1 , не є підставою для залучення ОСОБА_3 у якості третьої особи у таких справах, питання щодо задоволення вимог кількох кредиторів стосовно одного боржника мають вирішуватися в рамках виконавчого провадження. Крім того, ОСОБА_3 не були надані докази пред`явлення виконавчого листа № 756/12009/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на її користь грошової компенсації у сумі 410 667 447,81 грн. до примусового виконання. Також судом взято до уваги те, що ОСОБА_3 не є стороною договору позики, яким обґрунтовано позовні вимоги, а свої вимоги про залучення до участі у справі у якості третьої особи обґрунтовує штучним, на її думку, характером позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави, у той час, як предметом позову у даній справі є стягнення боргу за договором позики від 01.01.2018.

Протокольною ухвалою суду від 25.08.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача - адвокат Пилипець А.Ю. у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених у позові та заяві про зміну підстав позову. Зазначив, що між сторонами 01.01.2018 було укладено даний договір з тією метою, щоб позивач мала змогу неодноразово перераховувати на користь відповідача кошти у якості позики на особисті потреби окремими транзакціями, при цьому, кожна транзакція становить собою окрему позику. Це було зроблено для зручності, а саме: для того, щоб щоразу не укладати окремий договір позики, адже відповідач останнім часом переважно мешкає за кордоном. На виконання вказаного договору позивачем неодноразово перераховувалися кошти на рахунок відповідача, проте суму у 150 000 грн. останній до теперішнього часу не повернув, що визнається і самим відповідачем, а отже вказана сума підлягає стягненню з останнього на користь позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, у якій позов визнав повністю, справу просив розглядати за його відсутності.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.01.2018 між ОСОБА_1 , позикодавцем, та ОСОБА_2 , позичальником, укладено договір позики (далі - Договір).

Розділом 1 Договору «Предмет Договору» (п.п.1.1-1.6) передбачено, що позикодавець передає позичальникові грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму позики в строк, встановлений цим Договором.

Позика надається частинами (транзакціями) протягом строку дії Договору. За даним Договором позикодавець перераховує на рахунок позичальника або передає останньому грошові кошти у погодженому сторонами розмірі на особисті потреби позичальника.

Фактом підтвердження надання коштів позикодавцем позичальнику може бути, зокрема, виписка з рахунку відповідної банківської установи або документ, що підтверджує факт перерахунку (переказ коштів) від позикодавця позичальнику.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 Договору позикодавець надає позичальнику кошти у погодженому сторонами розмірі у період чинності цього Договору.

Розмір наданих позикодавцем позичальнику грошових коштів у безготівковій формі вважається погодженим сторонами, якщо останній не відхилив вказану транзакцію протягом 3-х днів з моменту списання коштів з рахунку позикодавця.

Таким чином, даним Договором сторонами передбачена можливість надання позики чистинам (транзакціями) протягом строку дії Договору, кожна з яких є окремою позикою.

На підтвердження факту передачі позикодавцем ОСОБА_1 позичальнику ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 150 000 грн. як окремої транзакції позивачем надано виписку по картці клієнта АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) і додатковим рахункам по договору SAMDNWFC3 від 31.07.2019 у за період з 01.01.2018 по 31.12.2018, з якої вбачається, що 03.09.2018 ОСОБА_1 здійснено переказ коштів у сумі 150 000 грн. на карту Приватбанку через додаток Привати24 ОСОБА_2 .

Матеріали справи не містять відомостей щодо відхилення відповідачем ОСОБА_2 вказаної транзакції протягом 3-х днів з моменту списання коштів з рахунку позикодавця, а отже, за умовами договору, розмір наданих позикодавцем позичальнику грошових коштів у сумі 150 000 грн. був погоджений сторонами.

Згідно з п. 3.1 Договору позичальник зобов`язується повертати отримані від позикодавця грошові кошти (позику) після спливу 1 (одного) року з моменту отримання грошових коштів (в готівковій або безготівковій формі), у розмірі отриманих коштів за відповідною транзакцією (якщо кошти були перераховані у безготівковій формі.

Пунктом 3.1.1 передбачено, що позичальник зобов`язується повернути всю суму отриманих коштів за конкретним переказом (транзакцією) протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту спливу строку передбаченого п.3.1 цього Договору.

Згідно з п. 3.2 Договору позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у розмірі відповідної транзакції (переказу коштів).

Розділом 4 Договору «Строк дії Договору» передбачено, що цей договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною першою статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Отже, письмова форма договору позики унаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

З огляду на досліджені судом докази, наявні у справі, суд приходить до висновку, що між сторонами в належній формі укладено договір позики від 01.01.2018, при цьому, своїми підписами сторони засвідчили, що їх волевиявлення є вільним, усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі, умови договору зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін, а факт отримання грошових коштів відповідачем ОСОБА_2 у сумі 150 000 грн., на виконання умов вказаного договору, підтверджено випискою по банківському рахунку позивача ОСОБА_1 , відкритому в АТ КБ «Приватбанк» (транзакція від 03.09.2018).

Спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання відповідачем ОСОБА_2 , як позичальником, боргових зобов`язань за укладеним договором позики від 01.01.2018, який у визначені договором строки, починаючи з 03.09.2019, позику у сумі 150 000 грн. не повернув. Вказаний факт також визнається відповідачем, який у своїй заяві, адресованій суду, зазначив, що дійсно отримав від позивача у позику 150 000 грн., які використав на власні потреби, проте до теперішнього часу не повернув, тим самим не виконавши грошове зобов`язання у визначені сторонами строки та розмірі.

За наведеним обставин, з урахування позиції відповідача, який повністю визнав позов, суд приходить до висновку про необхідність позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики від 01.01.2018 у розмірі 150 000 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд на підставі ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 500 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП - НОМЕР_4 ) борг за договором позики від 01.01.2018 у сумі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 04.10.2021.

Суддя О.О.Тиха