Справа №476/437/20
Провадження № 22-ц/812/983/21
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 липня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

при секретарі судового засідання - Богуславській О.М.,

за участі представника позивача - Гуденка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу

фермерське господарства «Багата Нива»

на рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 22 березня 2021 року, ухвалене головуючим суддею Черняковою Н.В., повний текст складено 01 квітня 2021 року, у цивільній справі за позовом фермерського господарства "Багата Нива" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , головного спеціаліста, державного реєстратора відділу центру надання адміністративних послуг Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області Лісковець Катерини Олександрівни про визнання договорів оренди земельної ділянки недійсними та скасування державної реєстрації договорів оренди земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року фермерське господарство «Багата Нива» (далі- ФГ «Багата Нива») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , головного спеціаліста, державного реєстратора відділу центру надання адміністративних послуг Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області Лісковець К.О. про визнання договорів оренди земельної ділянки недійсними та скасування державної реєстрації договорів оренди земельної ділянки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказували, що 01 листопада 2010 року між ОСОБА_1 та ФГ "Багата Нива" укладено договір оренди землі площею 9,89 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Куйбишевської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, строком на 15 років, тобто до 01 листопада 2025 року, який було зареєстровано у Єланецькому реєстраційному округу (офісі) МРФ ДП "Центр ДЗК" 15 грудня 2010 року за № 78 у відповідності до чинного на період проведення такої реєстрації законодавства.

З моменту укладання договору оренди землі ФГ сплачує орендну плату за користування землею орендодавцю ОСОБА_1 , що підтверджується його підписами про отримання орендної плати, різні збори та платежі державі.

У травні 2020 року ФГ "Багата Нива" дізналося, що існують два договори оренди на спірну земельну ділянку між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які укладено 23 грудня 2019 року, а саме: на земельну ділянку площею 4,863 га кадастровий номер :02:000:0129 та на земельну ділянку площею 5,0312 га кадастровий номер :02:000:0128 призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташована в межах території Куйбишевської сільської ради Єланецького району Миколаївської області. Вказані договори пройшли державну реєстрацію.

На момент укладання оспорюваних договорів, договір оренди землі з ОСОБА_1 та господарством розірваний не був, строк його дії не закінчився, а тому з урахуванням вимог ч.5 ст. 116 ЗК України передача в користування спірної земельної ділянки без припинення права попереднього користування нею та проведення реєстрації права користування за ОСОБА_2 свідчить про наявність підстав для визнання недійсними договорів оренди землі від 23 грудня 2019 року.

Посилаючись на те, що спірні договори порушують його права як первісного орендаря та суперечать вимогам цивільного законодавства, позивач просив визнати недійсними договори оренди земельних ділянок укладениі 23 грудня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме земельної ділянки загальною площею 4,863 га кадастровий номер :02:000:0129; земельної ділянки площею 5,0312 га кадастровий номер :02:000:0128 та скасувати державну реєстрацію вказаних договорів оренди.

Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 22 березня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди землі від 23 грудня 2019 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо земельної ділянки загальною площею 4,863 га з кадастровим номером :02:000:0129 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Куйбишевської сільської ради Єланецького району Миколаївської області та скасовано запис про його державну реєстрацію.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ФГ "Багата Нива" 2102 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору та 2500 грн. витрат на правову допомогу, з ОСОБА_2 на користь ФГ «Багата Нива" 2102 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору та 2500 грн. витрат на правову допомогу.

Задовольняючи частково позовні вимоги ФГ «Багата Нива», суд першої інстанції виходив з того, що у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності за землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі під реєстраційним номером 78 обліковується запис про реєстрацію договору оренди лише земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0129, укладеного між ФГ "Багата Нива" та ОСОБА_1 . В той же час, право оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0128 по договору оренди від 01 листопада 2010 року не зареєстровано згідно вимог законодавства, а тому не тягне за собою жодних правових наслідків та не призводить до виникнення взаємних прав та обов`язків у сторін цього договору, оскільки відповідно до ст. 125 ЗК України (в редакції, що діяла на момент укладення договору) право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

З аналізу оскаржуваного договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0128 від 23 грудня 2019 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається, що на момент його укладення в ньому наявні усі істотні умови, а саме: зазначено об`єкт оренди; строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Спірний договір був укладений та підписаний сторонами, також виконувався сторонами. На момент укладення вказаного договору не було допущено порушень правових норм, які б свідчили про недійсність правочину.

За таких обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог про визнання недійсним договору оренди землі від 23 грудня 2019 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо земельної ділянки площею 5,0312 га кадастровий номером :02:000:0128 та скасування його державної реєстрації.

В апеляційній скарзі ФГ «Багата Нива», не погоджується з рішенням суду першої інстанції, в частині відмови у задоволенні позовної вимоги щодо визнання недійсним та скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0128 укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , просить рішення суду першої інстанції в цій частині скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги вказують, що судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального права та висновок суду не відповідає дійсним обставинам справи.

Так, зазначає, що висновок суду про те, що в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право на постійного користування землею, договорів оренди землі під реєстраційним номером 78 обліковується лише запис про реєстрацію договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0129, укладеного між ФГ «Багата Нива" та ОСОБА_1 , а тому право оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0128 по договору оренди землі від 01 листопада 2010 року є не зареєстровано, не тягне за собою жодних правових наслідків та не призводить до виникнення взаємних прав та обов`язків у сторін цього договору - є таким що не відповідає вимогам Закону та фактичним обставинам справи.

Відсутність у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право на постійного користування землею, договорів оренди землі під реєстраційним номером 7, запису про реєстрацію договору оренди землі з кадастровим номером :02:000:0128, вказує на технічну помилку з боку реєстраційної служби при введенні такої книги.

Договір укладений між ФГ «Багата Нива» та ОСОБА_1 01 листопада 2010 року розірваний не був, термін його дії не закінчився, його державна реєстрація не скасована, а відтак в порушення вимог ч.5 ст.116 ЗК України ОСОБА_1 передав земельну ділянку в оренду іншій особі.

Більш того, у п.24 оспорюваного договору оренди землі від 23 грудня 2019 року зазначена недостовірна інформація про те, що на орендовану за даним договором земельну ділянку не встановлено обмежень (обтяжень) та інші права третіх осіб, що свідчить про те, що даний договір суперечить вимогам цивільного законодавства, порушує права позивача як первісного орендаря, що відповідно вимогам ч.1 ст. 203, ст. 215 ЦК України є підставою для визнання його недійсним.

Крім того, визнавши відсутність реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0128 по договору оренди землі від 01 листопада 2010 року не зареєстрованим, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог.

Правом на подачу відзиву відповідачі не скористалися.

Представник позивача у суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу, просив про її задоволення.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, що в силу ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи без їх участі.

Заслухавши доповідь судді, представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених ст. 367 ЦПК України межах, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст.263ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони відповідачів, які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення сторони позивача, перевіривши наведені в скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За приписами ч.1,2,4 ст.15 Закону України «Про оренду землі» в редакції на час укладання договору 01 листопада 2010 року, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов`язань сторін, порядок страхування об`єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об`єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо.

Невід`ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об`єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом.

Аналогічні вимоги викладено і у п.п.8,9 Порядок державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073, який втратив чинність 05 серпня 2011 року.

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку (частина перша статті 16 Закону України «Про оренду землі»).

Частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Статтями 18, 20 Закону України «Про оренду землі», в редакції чинній на час укладання договору від 01 листопада 2010 року передбачено, що Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно п.2 ч.1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою.

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (ч.1 ст.210 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія МК №066872, виданого 20 липня 2004 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 9.89 га, яка складається із двох ділянок: кадастрові номери :02:000:0128 і :02:000:0129, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходяться в межах Куйбишевської сільської ради Єланецького району Миколаївської області (а. с. 123).

01 листопада 2010 року між ФГ "Багата Нива" та ОСОБА_1 укладено договір оренди належної останньому земельної ділянки площею 9.89 га строком на 15 років (а. с. 11-13).

Кадастрові номера переданих в оренду земельних ділянок у договорі не зазначені.

Пунктом 42 вказаного договору передбачено, що він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

15 грудня 2010 року договір оренди землі від 01 листопада 2010 року зареєстровано у Єланецькому реєстраційному окрузі (офісі) Миколаївської регіональної філії ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №78 (а.с.13).

Отже, вищевказаний договір оренди землі зареєстрований у встановленому законом порядку і у ФГ «Багата Нива» після реєстрації виникло право оренди земельної ділянки.

За умовами договорів оренди землі б/н від 23 грудня 2019 року ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 прийняв у строкове платне користування:

земельну ділянку загальною площею 5,0312 га, у тому числі, ріллі - 5,0312 га, кадастровий номер :02:000:0128 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативна грошова оцінка якої складає 127099,00 грн., строк дії договору 10 років;

земельну ділянку загальною площею 4,863 га, у тому числі, ріллі - 4,863 га, кадастровий номер :02:000:0129, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативна грошова оцінка якої складає 122803,39 грн., строк дії договору 10 років, які розташовані в межах Куйбишевської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, що підтверджується копіями цих договорів (а.с. 18-20, 22-24).

Вищевказані земельні ділянки за актами приймання-передачі від 23 грудня 2019 року передані ОСОБА_2 (а. с. 21,25).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі договору оренди землі № б/н від 23 січня 2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , державним реєстратором Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області Дахновою О.І. винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер: 50974068 від 05 лютого 2020 року, згідно якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис про реєстрацію іншого речового права: права оренди земельної ділянки загальною площею 4,863 га з кадастровим номером :02:000:0129 та строком дії до 23 грудня 2029 року (а.с. 55-56).

Крім того, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі договору оренди землі № б/н від 23.12.2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , державним реєстратором Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області Дахновою О.І. винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер: 50660443 від 15.01.2020 року, згідно якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис про реєстрацію іншого речового права: права оренди земельної ділянки загальною площею 5,0312 га з кадастровим номером :02:000:0128 та строком дії до 23 грудня 2029 року, з правом пролонгації (а.с. 55-56).

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За положеннями ч.ч.1,3,4 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Згідно з п.«в» ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема шляхом визнання угоди недійсною.

Орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою (абз.4 ч.2 ст.24 Закону України «Про оренду землі»).

Встановивши, що на час укладення між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 23 грудня 2019 року договору оренди земельної ділянки площею 4,863 га кадастровий номер :02:000:0129, продовжував діяти попередній договір оренди тією ж земельної ділянки, укладений 01 листопада 2010 року, між ФГ «Багата Нива», та ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з наявності підстав для визнання недійсними договору оренди стосовно цієї земельної ділянки, оскільки право користування земельною ділянкою, яке виникло та існувало в позивача на підставі договору оренди землі від 01 листопада 2010 року, порушено внаслідок укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки між відповідачами, і таке право підлягає захисту в обраний позивачем спосіб. Рішення суду першої інстанції в цій частині сторонами не оскаржується.

В той же час відмовляючи у задоволені позову про визнання недійним договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0128, укладеного 23 грудня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності за землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі під реєстраційним номером 78 відсутній запис про реєстрацію договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0128 укладеного між ФГ "Багата Нива" та ОСОБА_1 , а відтак право оренди на цю земельну ділянку по договору оренди від 01 листопада 2010 року не зареєстровано згідно вимог законодавства, а тому не тягне за собою жодних правових наслідків та не призводить до виникнення взаємних прав та обов`язків у сторін цього договору, оскільки відповідно до ст. 125 ЗК України (в редакції, що діяла на момент укладення договору) право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Проте колегія суддів не погоджується зтаким висновком виходячи з такого.

За змістом положень статей 210, 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір підлягає державній реєстрації лишу у випадках, встановлених законом. Такий договір є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Право користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», статтею 10 якого встановлено, що державний реєстратор у ході здійснення реєстраційних дій, зокрема, встановлює відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Із аналізу договору оренди землі від 01 листопада 2010 року укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Багата Нива» вбачається, що на момент його укладення в ньому наявні усі істотні умови, а саме: зазначено об`єкт оренди- земельна ділянка площею 9.89 га, тобто фактично передано у користування належні ОСОБА_1 дві земельні ділянки кадастрові номери яких :02:000:0128 та :02:000:0129; строк дії договору оренди -15 років; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Спірний договір був укладений та підписаний сторонами, також виконується сторонами до теперішнього часу.

Зважаючи на реєстрацію договору оренду землі загальною площею 9.89 га, до складу якої входять дві земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0128 та :02:000:0129, колегія суддів вважає, що право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0128 також було зареєстровано.

Сама по собі відсутність у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності за землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі під реєстраційним номером 78 запису про реєстрацію договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0128 не свідчить про відсутність у ФГ "Багата Нива" права оренди вказаної земельної ділянки.

Оскільки на момент укладення між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0128 від 23 грудня 2019 року продовжував діяти попередній договір оренди тієї ж земельної ділянки, укладений 01 листопада 2010 року між ФГ «Багата Нива» та ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про визнання недійсним договору оренди вищевказаної земельної ділянки, оскільки право користування нею, яке виникло та існує в позивача на підставі договору з одним із відповідачів, порушено внаслідок укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки між відповідачами, і таке право підлягає захисту в обраний позивачем спосіб.

Внаслідок укладення оскарженого договору ОСОБА_2 отримав право оренди земельною ділянкою, що стало перешкодою для позивача у реалізації аналогічного права щодо тієї самої земельної ділянки.

Зважаючи на викладене, вирішуючи вимогу про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 23 грудня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0128, колегія суддів виходить з наявності підстав для її задоволення, оскільки він укладений до закінчення дії попереднього договору, укладеного із позивачем, а одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам закону, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, та призводить до порушення права позивача як орендаря.

Суд першої інстанції вищевказаних обставин та норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, не врахував, помилково відмовив позивачеві у задоволені цих вимог.

Отже, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими.

За встановлених судом обставин та враховуючи наведене, в силу п.3, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені вимог про визнання недійсним договору оренди землі кадастровий номер :02:000:0128 підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про їх задоволення та скасування державної реєстрації права оренди на підставі цього договору.

У зв`язку з задоволенням апеляційної скарги позивача, підлягає скасуванню рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат по сплаті судового збору та витрат на надання правничої допомоги.

Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Правова допомога ФГ «Багата Нива» надавалася адвокатом Гуденком Є.А., що підтверджується договором про надання правової допомоги від 27 жовтня 2020 року, ордером серії ЧК №105997 від 27 жовтня 2020 року ( а.с.53,54). Розмір сплаченого гонорару склав 10000 грн. відповідно до квитанції №21 від 22 березня 2021 року( а.с.120).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, понесених ФГ «Багата Нива», колегія суддів враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, відсутність клопотання інших сторін про зменшення витрат на правничу допомогу, задоволення позову у повному обсязі та виходячи із доведеності розміру понесених витрат, складності справи, обсягу наданих адвокатом послуг й виконаних робіт, наданого позивачем розрахунок гонорару, дійшла висновку про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ФГ «Багата Нива» по 5000 грн. з кожного витрат на професійну правничу допомогу

У відповідності до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються особи з інвалідність 1 та 11 групи.

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК від 10 серпня 2020 року ОСОБА_1 є інвалідом 11 групи безстроково (ст.88), а відтак останній звільнений від сплати судового збору.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат під час ухвалення оскаржуваного рішення суд першої інстанції на такі обставини уваги не звернув та безпідставно стягнув з ОСОБА_1 на користь ФГ «Багата Нива» судовий збір.

Приймаючи до уваги вищенаведене, задоволення апеляційної скарги позивача та в силу приписів п.1 ч.2, ч.6 ст.141 ЦПК України, компенсувати ФГ «Багата Нива» за рахунок держави 4204 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 3153 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 13 ст.141 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 на користь фермерського господарства «Багата Нива» 4204 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 3153 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Це ж рішення суду в частині задоволених вимог залишити без змін, оскільки не було предметом апеляційного перегляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фермерське господарства «Багата Нива» задовольнити.

Рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 22 березня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійним договору оренди земельної ділянки площею 5,0312 га кадастровий номер :02:000:0128, скасування запису про його державну реєстрацію та розподілу судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Визнати недійсним договір оренди б/н від 23 грудня 2019 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо земельної ділянки площею 5,0312 га кадастровий номер :02:000:0128 та скасувати державну реєстрацію права оренди на підставі цього договору.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь фермерського господарства «Багата Нива» (ЄДРПУО 35096152) - 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн. судового збору та 5000 (п`ять тисяч) грн витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь фермерського господарства «Багата Нива» (ЄДРПУО 35096152) 5000 (п`ять тисяч) грн. витрат на правову допомогу.

Компенсувати фермерському господарству «Багата Нива» за рахунок держави 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн. судового збору.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь фермерського господарства «Багата Нива» (ЄДРПУО 35096152) - 3153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Компенсувати фермерському господарству «Багата Нива» (ЄДРПУО 35096152) за рахунок держави - 3153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 21 липня 2021 року.