Справа № 464/2187/21
пр.№ 2/464/1000/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.07.2021 року Сихівський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Воловець Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

в с т а н о в и в:

позивачка ОСОБА_1 26.03.2021 р. звернулась в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 , у якому просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова від 16.04.2014 р. з твердої грошової суми у розмірі 500 грн. щомісячно на 1/4 частки з усіх видів доходів щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В подальшому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, у якому в них народився син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 16.04.2014 р. шлюб між ними розірвано. Тим же рішенням вирішено стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач добровільно виконує рішення суду, станом на 01.01.2021 р. заборгованості не має. 08.07.2017 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який визначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на наведене, відповідно до ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А тому, із врахуванням прожиткового мінімуму для дитини, вважає, що вищевказане рішення суду про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, не відповідає вказаним нормам закону.

Ухвалою від 19.04.2021 р. прийнято позов до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, 07.06.2021 р. від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, 02.07.2021 р. подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутності. У заяві зазначив, що позов не визнає, просив відмовити у його задоволенні, з огляду на те, що він сплачує аліменти не у розмірі 500 грн., а значно більше, заборгованість по аліментах у нього відсутня. Також зазначив, що на його утриманні перебуває малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , він офіційно не працевлаштований.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1739.

На підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова від 16.04.2014 р. розірвано шлюб між сторонами, а також вирішено стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п`ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 25.03.2014 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно із ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183,184 СК України.

Відповідно до п.п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї.

Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося її матеріальне становище, сімейний стан чи стан її здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Сукупний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вибір способу стягнення аліментів (частка доходу або тверда грошова сума) є правом стягувача. Будь-яких умов для застосування альтернативи діюче сімейне законодавство не містить. Це право стягувача не носить одноразового характеру та може бути ним реалізоване у будь-який час в межах дії обов`язку щодо утримання дитини. Стягувач має право не тільки обрати той чи інший спосіб стягнення аліментів, а й змінити як розмір стягнення за умов, передбачених статтею 192 СК України, так і спосіб стягнення (частина 3 статті 181 СК України).

Але підстави зміни розміру та зміни способу стягнення не є цілком тотожними. Тоді як підстави зміни розміру передбачені статтею 192 СК України, підстави зміни способу прямо не зазначені.

Враховуючи, що запровадження альтернативи у виборі способу стягнення аліментів та право на його зміну мало на меті посилення захисту прав дитини на належне утримання, можна дійти висновку, що підставою для зміни способу мають бути саме ці обставини.

Отже, звертаючись до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, стягувач має обґрунтувати, що саме такий спосіб за конкретних умов має спряти найкращому забезпеченню гармонійного розвитку дитини.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», встановлено з 01.01.2021 року прожитковий мінімум дітей віком з 6 років 2 395 грн.

Згідно із ч. 2 ст.51 статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Разом з тим, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів не є підставою для збільшення розміру аліментів передбачених статтею 192 СК України чи зміни способу стягнення аліментів та ухвалення нового судового рішення, оскільки цей розмір встановлюється законом, а не судовим рішенням.

Зокрема, не передбачено перегляду судом визначеного рішенням суду розміру аліментів в зв`язку із змінами згідно Закону Україну «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року щодо мінімального розміру аліментів.

Також, у разі примусового виконання рішення про стягнення аліментів, збільшення мінімального розміру аліментів є підставою для автоматичного визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням такого збільшення з моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, тобто з 08.07.2017 року за відповідною постановою державного виконавця. Таке збільшення має відбуватись в автоматичному порядку, без жодних звернень стягувача аліментів.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Окрім цього, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року, висловленій у справі № 755/10947/17, суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. Відповідно збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку аліментів.

У висновку Верховного Суду, викладеному у його постанові від 20.06.2019 року у справі № 632/580/17, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зазначає, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Тлумачення частини третьої статті 11 ЦК України свідчить, що правові норми самі по собі не можуть створювати суб`єктивних прав та обов`язків, оскільки необхідна наявність саме юридичного факту. Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Не заслуговують на увагу покликання позивачки на те, що аліменти на утримання сина стягуються з відповідача у розмірі 500 грн., що суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки як вбачається із розрахунку заборгованості по аліментах державного виконавця Сихівського ВДВС Мельник Ю.Р. станом на 24.06.2021 р., аліменти, починаючи із вересня 2018 року нараховуються державним виконавцем у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зокрема, за 2019 рік нараховано до сплати 12 435 грн., за 2020 рік 13 646,50 грн., за 2021 р. (з січня по червень включно) 7 185 грн. Як вбачається із вказаного розрахунку, боржник ОСОБА_2 сплачує вчасно щомісячні платежі по аліментах, нарахованих державним виконавцем.

Окрім цього, як вбачається із долученого відповідачем до матеріалів справи копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 19.08.2016 р., ОСОБА_2 є батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході розгляду справи встановлено, що відповідач сплачує аліменти у розмірі, який є не меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, заборгованість по сплаті аліментів відсутня, такий офіційно не працевлаштований.

Оскільки позивачкою позовні вимоги обґрунтовані лише прийняттям змін до законодавства щодо стягнення аліментів, однак не доведено, що розмір присуджених до стягнення аліментів, на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також не доведено, що саме спосіб стягнення аліментів у частці від доходу боржника сприятиме найкращому забезпеченню гармонійного розвитку дитини, прийнявши до уваги, що зміна в законодавстві щодо мінімального розміру аліментів не є підставою для збільшення такого в судовому порядку та зміни способу стягнення, а отже суд, з огляду на викладене, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, не знайходить правових підстав для необхідності зміни способу стягнення аліментів, визначеного рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 16.04.2014 р., відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 13, 81, 89, 263 265 ЦПК України,

у х в а л и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя Д.Ю.Теслюк