ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року м. Херсон

справа № 667/156/15-ц

провадження № 22-ц/819/1514/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Пузанової Л.В.,
суддів:Кузнєцової О.А.,
Склярської І.В.,
секретарАвтонагова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , на заочне рішення Комсомольського районного суду м. Херсона у складі судді Ігнатенко О.Й. від 23 червня 2015 року, в справі за позовом Кредитної спілки «Громада» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У січні 2015 року Кредитна спілка «Громада» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги кредитна спілка мотивувала тим, що 10 липня 2013 року між КС «Громада» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 149 000,00 грн терміном на 12 місяців, тобто до 10 липня 2014 року, зі сплатою 46 % річних.

Кредитний договір забезпечений договором поруки від 10 липня 2013 року № 440 п, укладеним із ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , за яким останні солідарно зобов`язалися відповідати за виконання позичальником кредитних зобов`язань.

Посилаючись на неналежне виконання позичальником кредитних зобов`язань, позивач, з урахуванням уточнених в процесі розгляду справи вимог, просила суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість станом на 28 травня 2015 року у розмірі 241 570,90 грн, із яких: борг за кредитом 148 570,90 грн, за відсотками 92 571,67 грн.

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до КС «Громада» про розірвання кредитного договору № 440, укладеного між ним та КС «Громада» 10 липня 2013 року, посилаючись на те, що через істотну зміну обставин, а саме виникнення фінансової кризи в Україні, ускладнився його фінансовий стан, тому виконання кредитного договору на визначених ним умовах призведе до порушення його майнових прав та знищення господарської діяльності, пов`язаної із сільським господарством.

Ухвалою Комсомольського районного суду міста Херсона від 23 червня 2015 року зустрічний позов ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Заочним рішенням Комсомольського районного суду міста Херсона від 23 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 16 травня 2017 року в частині вимог, заявлених до ОСОБА_6 , позов КС «Громада» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 на користь КС «Громада» заборгованість за кредитним договором від 10 липня 2013 року № 440 у розмірі 241 570,90 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 30 січня 2019 року заочне рішення Комсомольського районного суду міста Херсона від 23 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 16 травня 2017 року в частині позову Кредитної спілки «Громада» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано.

У задоволенні позову Кредитної спілки «Громада» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

У липні 2021 року ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , після залишення ухвалою суду від 15 червня 2021 року її заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, подала на заочне рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 23 червня 2015 року апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення з неї на користь КС «Громада» солідарно заборгованості за кредитним договором в розмірі 241 570,90 грн та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заявлених до неї вимог, зазначивши, що підстав для солідарного стягнення боргу щодо неї немає, оскільки із вимогою до поручителя позивач звернувся поза межами шестимісячного строку від часу порушення зобов`язання за черговим щомісячним платежем, що є наслідком припинення зобов`язання за порукою.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішення суду в оскарженій частині мотивовано тим, що позичальник не виконує взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, має прострочену заборгованість, яка підлягає стягненню солідарно з нього та з поручителів.

В процесі розгляду справи судом встановлено, що 10 липня 2013 року між КС «Громада» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 149 000 грн терміном на 12 місяців, тобто до 10 липня 2014 року, зі сплатою 46 % річних за користування кредитними коштами.

Кредитний договір забезпечений договором поруки від 10 липня 2013 року № 440 п, укладеним із ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , за яким останні солідарно зобов`язалися відповідати за виконання позичальником кредитних зобов`язань.

Зокрема, за цим договором поручитель ОСОБА_1 зобов`язалася відповідати за зобов`язаннями позичальника у повному обсязі, тобто за повернення суми кредиту, процентів за його користування, підвищеного проценту відповідно до умов кредитного договору, неустойки та інших штрафних санкцій у разі наявності таких, а також за відшкодування збитків, завданих кредитору невиконанням або неналежними виконанням позичальником умов кредитного договору.

Згідно з пунктом 3.1 кредитного договору сторони домовилися про те, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіку розрахунків щомісячних платежів (додаток № 1 до кредитного договору), останній із яких повинен бути внесений 10 липня 2014 року.

За приписами статей 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або в повному обсязі.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Зазначений висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12(провадження № 14-145цс18).

У пункті 3.1 договору поруки зазначено, що договір поруки вступає в силу з моменту його підписання позичальником та поручителями і діє на протязі трьох років після закінчення зобов`язань позичальника та поручителів перед кредитором за кредитним договором.

Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом із тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до закінчення зобов`язань позичальника (пункт 3.1) не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Суд першої інстанції зазначені норми матеріального права не врахував та дійшов помилкового висновку, що сторонами погоджено строк дії поруки в три роки.

Під виконанням сторонами зобов`язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов`язків, що випливають із зобов`язання, передбаченого договором. Отже, «основне зобов`язання» - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов`язки сторін кредитного договору.

За умовами пункту 3.1 кредитного договору позичальник зобов`язаний повертати кредит у відповідності до встановленого сторонами графіку щомісячних платежів (додаток № 1 до кредитного договору), останній із яких мав бути внесений 10 липня 2014 року.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Умовами договору поруки, викладеними у пунктах 1.2, 1.3, 2.3 встановлено, що у разі невиконання боржником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором нарівні з боржником за повернення суми кредиту, процентів за користування, підвищеного проценту, неустойки та інших штрафних санкцій.

У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

КС «Громада» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 14 січня 2015 року, тобто після спливу шести місяців від дня настання строку основного зобов`язання, яким є 10 липня 2014 року.

Враховуючи, що суд першої інстанції вищенаведених норм матеріального права не врахував та не звернув увагу на те, що порука ОСОБА_1 припинилася відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України, оскільки КС «Громада» звернулась до суду поза межами строку, передбаченого законом, тому підстав для стягнення кредитної заборгованості з поручителя ОСОБА_1 немає, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалене судом рішення в частині задоволення позову про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог КС «Громада» до останньої.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду, ухваленій у цій справі 30 січня 2019 року, які відповідно до приписів частини четвертої статті 263 ЦПК України підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови у позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини 1, 2 статті 141 ЦПК України).

Таким чином, ураховуючи задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та відмову у задоволенні позову, з КС «Громада» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 3 623,56 грн (а. с. 149, 155).

В решта частині рішення суду в силу положень статті 367 ЦПК України не є предметом перегляду в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 376 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , задовольнити.

Заочне рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 23 червня 2015 року в частині позову Кредитної спілки «Громада» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову Кредитної спілки «Громада» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з Кредитної спілки «Громада», яка знаходиться в м. Херсоні, вул.Робоча,52, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 24108251, на користь ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , понесені нею на сплату судового збору при поданні апеляційної скарги витрати в розмірі 3 623 грн 56 коп.( три тисячі шістсот двадцять три гривні 56 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий Л. В. Пузанова

Судді: О. А. Кузнєцова

І. В. Склярська

Повний текст постанови складено 06 жовтня 2021 року

Суддя Л. В. Пузанова