ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4707/21 Справа № 211/1127/20 Суддя у 1-й інстанції - Гіда О. С. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання-Кислиця І.В.

сторони справи :

позивач - ОСОБА_1

відповідач- Регіональна філія «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні,в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2021 року, ухваленого суддею Гіда О.С. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 10 лютого 2021 року, -

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

В обґрунтування позову зазначив, що з 19.10.2005р. по теперішній час працює машиністом електровоза в структурному підрозділу Криворізького локомотивного депо (ТЧ-2 Кривий Ріг), Регіональної філії «Придніпровської залізниці» АТ «Українська залізниця.

Він обраний головою первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо (ППО ВПЗУ КЛД) .

Відповідно до своїх обов`язків має право вимагати виконання колективного договору та угод, додержання законодавства про працю та соціально-економічних прав працівників.

16.01.2020 року наказом №1/с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» ОСОБА_1 оголошено догану, з вказаним наказом його було ознайомлено під розпис лише 27.01.2020р.

Із зазначеним наказом він не згодний, оскільки було порушено порядок застосування дисциплінарних стягнень передбачений ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», ст.252 КЗпП України, а саме догану було оголошено без згоди первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо, до Територіальної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників "Придніпровська залізниця", станом на 16.01.2020р. листи від відповідача з проханням надати згоду на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності не надходили.

За таких обставин, Відповідач не мав права на притягнення ОСОБА_1 (який є головою первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо) до дисциплінарної відповідальності без згоди профспілкового органу.

З наказом №1/с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 16.01.2020р. його ознайомили під розпис 27.01.2020р. не в триденний строк, чим було порушено п.31 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку, затверджених постановою Державного комітету СРСР з праці і соціальних питань від 20.07.1984р.№213.

Просив скасувати наказ №1/с від 16.01.2020р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» як незаконний.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

Скасовано наказ Структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне депо» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» №1/с від 16.01.2020, яким ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану.

Стягнуто з Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь держави судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 40 коп.

Відповідач Регіональна філія «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» не погодившись з ухваленим судовим рішення подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність рішення суду, ухваленого з порушенням норм матеріального і процесуального права ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення, яким у повному обсязі відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог.

При цьому, скаржник зазначає, що позивач, подаючи свій позов до суду, обґрунтував вимоги лише відсутністю звернення до первинної профспілкової організації за наданням згоди на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, інших підстав, позов не містить. Однак суд першої інстанції дійшов висновку, що згідно з законодавством саме на відповідача покладено обов`язок довести суду законність дисциплінарного стягнення, проте відповідачем не надано копії затвердженого особистого графіка змінності ОСОБА_1 на грудень 2019 року, зі слів позивача суд встановив, що такого графіка на підприємстві не має, що відповідачем суду не надано посадової інструкції машиніста електровоза ОСОБА_1 , те саме стосується і висновків суду про закінчення строків притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, однак зазначене у рішенні не є підставою позову. Відповідач зазначає, що оскільки у позові не йшлося про відсутність особистого графіка змінності, відсутність посадової інструкції, надання відповідачем цих документів виходить за межі підстав позову.

Відповідач не погоджується із висновком суду про те, що підприємство, направивши копію листа №76 від 28.12.2019 до Вільної профспілки залізничників України на адресу ОСОБА_1 лише повідомив останнього, що звернувся до Голови цієї профспілки, але не запитував згоди первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо (ППОВПЗУ КЛД) на приглянення до дисциплінарної відповідальності позивача, тому у ППОВПЗУ КЛД не виник обов`язок надати відповідь на копію вказаного листа. Відповідач вважає, що цим листом він звернувся, як до Вільної профспілки залізничників України так і до первинної профспілки Вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо із запитом про надання згоди на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, що підтверджено поштовими квитанціями з описом вкладення, які додані до матеріалів справи, який був направлений відповідачем на юридичну адресу зазначених профспілок.

Скаржник вказує, що Первинна профспілка Вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо отримала таке звернення лише через місяць після його направлення, з причин, які не залежали від відповідача. При цьому відправлення прибуло в пункт призначення 09.01.2020р.,14.01.2020р. була невдала спроба вручення. Таким чином на думку скаржника , не має значення, чи направлявся лист від 28.12.2019 №76 в оригіналі чи в копії, адже вручити його вдалося лише 28.01.2020, коли позивача вже було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Відповідач зазначає, що, враховуючи нормально необхідні строки доставки поштової кореспонденції Первинній профспілці Вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо (2-3 дні по м.Кривому Рогу), а також обмежений строк для притягнення до дисциплінарної відповідальності, встановлений у ст.148 КЗпП України, відповідач, керуючись ст.43 КЗпП України, мав повне право вважати, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

У відзиві на апеляційну скаргі відповідача, позивач ОСОБА_1 і його представник ОСОБА_2 , просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача з викладених у відзиві та поясненні ОСОБА_1 підстав, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, щоОСОБА_1 з 19.10.2005 року працює на посаді машиніста електровоза в структурному підрозділі «Криворізьке локомотивне депо» регіональної філії « Придніпровська залізниця АТ «Українська залізниця».

Наказом Структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне депо» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» №1/с від 16.01.2020 року ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану за порушення вимог внутрішнього трудового розпорядку в частині порушення завчасно розробленого, узгодженого та затвердженого особистого графіка змінності на грудень 2012р., п.2.2.наказу Укрзалізниці №40/ц від 10.03.1994р., що є грубим порушенням трудової дисципліни. на підставі ст.147 КЗпП України машиністу електровоза ОСОБА_1 оголосити догану».

Підставою для винесення такого наказу стало те, що 03 грудня 2019 р. явкою на 08 год. 30 хв. машиніст електровоза ОСОБА_1 , отримавши маршрут машиніста ф. ТУ-3 ЮЦ за №1013773, після проходження медичного огляду, по команді чергового по депо ОСОБА_3 вирушив на ПТО л Кривий Ріг для приймання електровоза ВЛ-8 №1392. Після того як електровоз не був прийнятий через наявність зауважень з його технічного стану, машиніст електровоза ОСОБА_1 , без попередження чергового по депо, не поставивши до відома керівництво депо залишив територію депо.

Підтвердженням того являється присутність ОСОБА_1 в якості вільного слухача на судовому засіданні в Довгинцівському районному у м.Кривому Розі суді, по цивільній справі ОСОБА_4 , з 14 год. 03 хв. по 16 год. 04 хв. 03.12.2019 р. про що складено відповідний акт за підписами працівників депо, які теж знаходилися па тому засіданні.

Того ж дня, о 21 год. 30 хв. машиніст електровоза ОСОБА_1 появився на території депо та здав маршрут машиніста ф. ТУ-3 ЮЦ № 1013773, з записом про несправність електровоза (не додавши до нього відповідний акт) та проставивши тривалість ним безперервної роботи протягом 12 годин, наряднику локомотивних бригад ОСОБА_5

16.12.2019 машиніст електровоза ОСОБА_1 явкою на 19 год. 30хв. після проходження медичного огляду отримав від чергового по депо ОСОБА_6 команду приймати на ПТОл Кривий Ріг електровоз ВЛ-8 №1240., яку пішов виконувати о 19 год. 50 хв.

В 20 год. 00 хв. черговий по депо ОСОБА_7 отримав від поїзного диспетчера ОСОБА_8 оперативний наказ про те, що локомотивній бригаді явкою на 19 год. 30 хв (тобто машиністу електровоза ОСОБА_1 та помічнику машиніста ОСОБА_9 ) необхідно слідувати пасажирами на станцію Кривий Ріг-Західний для приймання електровоза ВЛ-8 №294 у локомотивної бригади якого закінчується чає безперервної роботи. Свою вказівку та наказ №404 ДНЦО-2 Воробйової про слідування пасажирами ТЧД ОСОБА_3 передав по телефону машиністу електровоза ОСОБА_1 . Машиніст електровоза ОСОБА_1 відмовився виконувати оперативний наказ поїзного диспетчера, мотивуючи тим, що вже приймає електровоз ВЛ-8 №1240.

О 21 год. 00 хв. черговий по депо ОСОБА_10 зателефонував машиністу електровоза ОСОБА_1 і повідомив, що час, закладений на приймання електровоза, ним вичерпаний і необхідно, все ж таки, виконувати наказ ОСОБА_11 і їхати приймати на станції Кривий Ріг-Західний електровоз ВЛ-8 №294.

О 22 год. 22 хв. 16.12.2019 р. машиніст електровоза ОСОБА_1 з`явився до чергового по депо ОСОБА_6 та заявив останньому, що електровоз ВЛ-8 №1240 він не прийняв, тому що, з його елів, електровоз не відповідає безпеці руху, охороні праці та пожежній безпеці. Акту приймання електровоза, з виявленими зауваженнями не надав.

На продубльовану команду чергового по депо ОСОБА_3 слідувати пасажирами та приймати електровоз ВЛ-8 №294 на станцію Кривий Ріг-Західний машиніст електровоза ОСОБА_1 відповів, що виконувати її не буде, тому що він вже на роботі 3 години.

При цьому машиніст електровоза ОСОБА_1 тут же зажадав від нарядника локомотивних бригад ОСОБА_12 прийняти у нього маршрут ф.ТУ-3 ЮЦ за №1097934 в якому проставив 12 годин роботи і час здачі останнього о 07 год. 30 хв. 17.12.2019.

Нарядник ОСОБА_12 забаганку машиніста електровоза ОСОБА_1 виконувати відмовилась і доповіла про це черговому по депо ОСОБА_3 . Після чого машиніст електровоза ОСОБА_1 не поставивши до відома чергового по депо ОСОБА_3 та не узгодивши свою відсутність з черговим відповідальним керівником депо заступником начальника депо ОСОБА_13 , на особистому автомобілі о 23 год. 00 хв. залишив територію депо, про що зроблено запис в журналі заїзду-виїзду на стоянку приватного автотранспорту та складений відповідний акт. Для здачі маршруту машиніст електровоза ОСОБА_1 з`явився на території депо та в приміщенні нарядної локомотивних бригад о 07 год. 30. хв. 17.12.2019р.

Судом встановлено, що у Наказі №1/С від 16.01.2020р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» ОСОБА_1 оголошено догану за порушення дисципліни, яке відбулося 03.12.2019р. та 16.12.2019р. Водночас, по епізоду порушення трудової дисципліни -03.12.2019р., на момент оголошення догани ОСОБА_1 строк для застосування дисциплінарного стягнення, передбачений ч.1 ст.148 КЗпП України, закінчився.

Матеріали справи містять рапорт від 03.12.2019р. чергового по депо ОСОБА_3 , яким він повідомляє керівництво що ОСОБА_1 покинув територію депо 03.12.2019р. в 13-00 (а.с.40) та Акт від 03.12.2019р., яким засвідчено присутність ОСОБА_1 в якості вільного слухача на судовому засіданні в Довгинцівському районному суді м.Кривого Рогу суді 03.12.2019 р. у період: з 14 год. 03 хв. по 16 год. 04 хв. (а.с.41). Таким чином, порушення трудової дисципліни, яке інкримінують ОСОБА_1 було виявлено відповідачем саме 03.12.2019р., при цьому строк притягнення до адміністративної відповідальності (один місяць з дня виявлення) на момент оголошення догани згідно Наказу№1/С від 16.01.2020р сплинув.

Судом встановлено та визнано Відповідачем, що позивач ОСОБА_1 є головою первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо ( ППО ВПЗУ КЛД ).

Судом встановлено, що відповідач, з метою отримання згоди на застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 , звернувся з листом від 28.12.2019р. №76 до Вільної профспілки залізничників України (найвища організація в системі профспілок АТ «Укрзалізниці»).

У вказаному листі мова йшла про надання згоди Вільною профспілкою залізничників України на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за систематичне невиконання трудових обов`язків, за систематичні прогули машиніста електровоза ОСОБА_1 .

Копію вказаного листа Відповідача до Голови вільної профспілки Залізничників України ОСОБА_14 було направлено і Голові Первинної профспілки Вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо, ОСОБА_1 (а.с.37,47), отримано вказаного листа ОСОБА_1 було 28.01.2020, відповідь не надавалась.

У зверненні до Голови вільної профспілки Залізничників України Козельського В.В зазначено інші підстави притягнення до дисциплінарної відповідальності ніж ті які зазначено в спірному наказі про оголошення догани. А саме, відповідач просить надати згоду на винесення догани за систематичне невиконання трудових обов`язків, за систематичні прогули машиніста електровоза ОСОБА_1 , разом з тим в Наказі №1/с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 16.01.2020, догану оголошено за порушення ОСОБА_1 вимог внутрішнього трудового розпорядку в частині порушення завчасно розробленого, узгодженого та затвердженого особистого графіка змінності на грудень 2012р., п.2.2. наказу Укрзалізниці №40/ц від 10.03.1994, при цьому мова про систематичні прогули не йде.

Листом від 23.01.2020р. Вільна профспілка залізничників України не надала згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 та зазначила, що порушено порядок отримання згоди, та як відповідно до статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів допускається лише за попередньою згодою виборного органу членом якого вони є. Також зазначила, що вищою профспілковою організацією для первинних профспілкових організацій ВПЗУ, які діють у регіональній філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» є Територіальна профспілкова організація ВПЗУ Придніпровська залізниця, та запропоновано в подальшому з вказаними питаннями звертатися саме до них.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , на підставі досліджених доказів, наданих сторонами, допиту свідків, виходив з того, що на момент винесення догани ОСОБА_1 16.01.2019р. згода первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо ( ППО ВПЗУ КЛД ) членом та головою якої є позивач ОСОБА_1 була відсутня, що є порушенням порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності та та підставою для скасування наказу, тому не має правового значення наявність складу самого проступку.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції і не погоджується із доводами відповідача, викладеними в апеляційній скарзі, виходячи з наступних підстав.

За вимогами ст.ст.263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобовязаний зясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі вважає, що суд першої інстанції у повній мірі з`ясував всі обставини, які мають значення для справи, та виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі є законним і належним чином обґрунтованим.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України в Постанові №9 від 06.11.1992р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України №18 від 26.10.1995 р., №15 від 25.05.1998 р., - у спорах з приводу порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст.147, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Згідно ст.147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця після його виявлення, не рахуючи часу тимчасової непрацездатності чи відпустки; та не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно ст149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник повинен зажадати від порушника письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівнику під розписку.

З аналізу норм трудового права, що регулює дані правовідносини, зокрема порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності, слідує, що для правомірного притягнення до дисциплінарної відповідальності необхідна наявність сукупності таких умов: Порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника і які прямо випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку та пов`язані з ним, та прямо на нього покладені; Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків як проступок має бути винним і не пов`язаним з поважними причинами; Для накладення дисциплінарного стягнення має бути встановлена подія (проступок) і обов`язково вина працівника, і дані обставини (подія і склад порушення) мають бути доведені саме роботодавцем, є неприпустимим перекладення на працівника обов`язку по доказуванню своєї невинуватості. Щодо процедури застосування дисциплінарного стягнення працівнику має бути надана можливість дати письмові пояснення; для надання пояснень працівник повинен знати конкретно за який проступок він притягається до дисциплінарної відповідально

У трудовому спорі в суді обов`язок по доказуванню законності і обґрунтованості накладення дисциплінарного стягнення, покладається не на позивача, а на відповідача.

Відповідно до положень ч.2 ст.252 КЗпП України зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

Положеннями ч.2 ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначено, щозміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного органу, членами якого вони є.

Отже, частиною другою статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» і частиною другою статті 252 КЗпП України передбачено, що однією з гарантій можливості здійснення такими особами своїх повноважень є заборона притягнення їх до дисциплінарної відповідальності без попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є.

Згідно ч.6 ст.39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору з працівником має бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у такій згоді, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.

Аналіз наведеної вище норми права дає підстави для висновку про те, що власник має право звільнити працівника без згоди профспілкового органу за відсутності обґрунтування профспілковим органом такої відмови, а не з мотивів її відмови.

За аналогією правило ч.6 ст.39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» слід застосувати й до передбачених ч.2 ст.252 КЗпП України, ч.2 ст.41 цього Закону випадків отримання згоди профспілкового органу на притягнення працівників членів виборних профспілкових органів до дисциплінарної відповідальності.

Судом встановлено, що відповідач, з метою отримання згоди на застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 , дійсно 28.12.2019р. звернувся з листом за №76 до Вільної профспілки залізничників України (найвища організація в системі профспілок АТ «Укрзалізниці»).

З цього листа, адресованого Голові вільної профспілки Залізничників України Козельському В.В., вбачається, що роботодавець запитує згоду на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за систематичне невиконання трудових обов`язків, за систематичні прогули машиніста електровоза ОСОБА_1 саме у Вільної профспілки залізничників України.

Копія цього ж листа адресованого Голові вільної профспілки Залізничників України ОСОБА_14 , у це й же день була направлена і Голові Первинної профспілки Вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо ОСОБА_1 .

Листом від 23.01.2020р. вже після притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, Вільна профспілка залізничників України не надала своєї згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , і окремо у листі роз`яснила відповідачу, що вищою профспілковою організацією для первинних профспілкових організацій ВПЗУ, які діють у регіональній філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» є Територіальна профспілкова організація ВПЗУ «Придніпровська залізниця», та запропонувала у подібних випадках звертатися саме до них.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що Відповідач, направивши копію листа від 28.12.2019 за №76 адресовану Вільній профспілці залізничників України на адресу ОСОБА_1 лише повідомив останнього, що звернувся до Голови вільної профспілки Залізничників України Козельського В.В., але не запитав згоди первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо (ППО ВПЗУ КЛД ) на притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , як того вимагають положення ч.2 ст.252 КЗпП Укрїни та ч.2 ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», тому у первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо (ППО ВПЗУ КЛД) не виник обов`язок надати відповідь на копію вказаного листа.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки відсутність звернення для надання згоди до притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності до профспілкової організації членом, якої є працівник, являється порушенням порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності працивника та, відповідно підставою для скасування наказу, і в такому разі не має правового значення наявність складу самого проступку, допущеного працівником.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не містить доводів на спростування висновків суду першої інстанції, які є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні обставин справи судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Оскільки судове рішення залишено без змін, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 вересня 2021 року.

Головуючий:

Судді: