ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/6560/20
Провадження № 22-ц/4820/1474/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 липня 2021 року (суддя Швець О.Д.) у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця Кам`янець Подільського міського відділу державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Хмельницький) Корчової Олександри Ігорівни,

в с т а н о в и в :

В червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на рішення, дії (бездіяльність) державного виконавця Корчової О.І. зазначивши, що 04 березня 2021 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області було ухвалено рішення у справі № 676/6560/20, яким позов задоволено частково, стягнуто з скаржника на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 4500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.12.2020 року до повноліття дитини. Рішення в межах суми платежу за 1 місяць допущено до негайного виконання.

20 травня 2021 року Хмельницьким апеляційним судом у справі №676/6560/20 була винесена постанова, якою рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 4 березня 2021 року змінено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.12.2020 року до повноліття дитини.

16 червня 2021 року державним виконавцем Кам`янець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Корчовою О.І. було відкрито виконавче провадження № 65822242 на підставі виконавчого листа від 15.06.2021 р., виданого Кам`янець-Подільським міськрайонним судом.

18 червня 2021 р. скаржник звернувся до Кам`янець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) з заявою про видачу довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів.

24 червня 2021 р. скаржник отримав розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 22.06.2021 р. відповідно до якого станом на 22.06.2021 р. за скаржником рахується заборгованість зі сплати аліментів в сумі 4500 грн. З сумою заборгованості не погоджується з наступних підстав.

20 травня 2021 року вступило в дію рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 аліментів в розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. До цього часу скаржнику було невідомо яку суму аліментів буде призначено до стягнення і він, розуміючи потребу дитини в допомозі на утримання добровільно сплачував суму меншу за розмір позовних вимог.

Державний виконавець неправомірно вказала в розрахунку заборгованості в січні 2021 р. (875 грн.), в лютому 2021 р. (875 грн.), в травні 2021 р. (2500 грн.), в червні (2000 грн.). Станом на 20 травня 2021 р. рішення суду не вступило в законну силу і тому ніякої заборгованості не могло виникнути, розрахунки заборгованості помісячні державним виконавцем не виконувались в зв`язку з тим, що виконавче провадження не було відкрито. Аналогічно в розрахунок невірно внесені дані про сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження. Виконавче провадження відкрито 16 червня 2021 року. В зв`язку з цим сукупний розмір заборгованості розрахований невірно. З розрахунку вбачається, що за період з грудня 2020 року по 30 червня 2021 року сума аліментів, яка підлягає стягненню складає 16 935,6 грн., сума сплачена боржником складає 15 088 грн. Різниця між сумою аліментів, яка підлягає стягненню, та сплаченою складає 1847,6 грн. Однак державний виконавець визначила сукупний розмір заборгованості в сумі 4500 грн., що не відповідає дійсності, оскільки державний виконавець не врахувала сплачену суму 2652,40 грн. Просить визнати неправомірними дії державного виконавця Кам`янець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Корчової О.І. щодо порядку здійснення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 22.06.2021 року ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 65822242; скасувати довідку про розрахунок заборгованості по аліментах, складену 22.06.2021 р. державним виконавцем Камянець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Корчовою О.І. щодо розрахунку заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні № 65822242; зобов`язати державного виконавця Кам`янець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Корчову О.І. врахувати в розрахунку заборгованості 2652,40 грн. сплачених скаржником добровільно без рішення суду.

Ухвалою Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 липня 2021 року ОСОБА_1 в задоволенні скарги на дії (бездіяльність) державного виконавця Кам`янець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Хмельницький) Корчової О.І. відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу повністю.

Вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що внаслідок неправомірних дій та рішень державного виконавця щодо порядку розрахунку заборгованості, розрахунок був складений невірно чим порушено права та свободи боржника.

Звертає увагу, що у вказаній категорії справ стягувач аліментів вправі обирати спосіб судового захисту:або оскаржувати дії державного виконавця, або пред`являти позов на загальних підставах, що узгоджується з п.26 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7.02.2014 року №6 і підтверджується судовою практикою Верховного Суду.

Вважає, що станом на 07 липня 2021 року заборгованість за аліментами повністю відсутня відповідно до довідки про розмір аліментів, сплачених у грошовій сумі та колонки «Сума аліментів, яка підлягає стягненню» розрахунку заборгованості.

Зазначає, що державним виконавцем не враховано в розрахунку суми сплачені в грудні 2020 року 1714,40 грн., в березні 2021 року -688 грн., в квітні 2021 року 250 грн.

На думку апелянта, загальна сума аліментів, яка підлягає до стягнення за період з грудня 2020 року по червень 2021 року повністю відповідає сумі, яка фактично сплачена боржником у відповідний період, а тому заборгованість на 07 липня 2021 року повністю відсутня.

Відзиву на апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду від учасників справи не надходило.

В судове засідання сторони не з`явились, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснювалось.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 4 березня 2021 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області було ухвалено рішення у справі № 676/6560/20, яким позов задоволено частково, стягнуто з скаржника на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 4500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.12.2020 року до повноліття дитини. Рішення в межах суми платежу за 1 місяць допущено до негайного виконання (Т.1, а.с.207-209).

20 травня 2021 року Хмельницьким апеляційним судом у справі № 676/6560/20 була винесена постанова, якою рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 4 березня 2021 року змінено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.12.2020 року до повноліття дитини (Т.1, а.с.241-243).

16 червня 2021 року державним виконавцем Кам`янець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Корчовою О.І. було відкрито виконавче провадження № 65822242 на підставі виконавчого листа від 15.06.2021 р., виданого Кам`янець-Подільським міськрайонним судом (Т.2, а.с.3).

18 чернвя 2021 р. скаржник звернувся до Кам`янець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) з заявою про видачу довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів.

24 червня 2021 р. скаржник отримав розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 22.06.2021 р. відповідно до якого станом на 22.06.2021 р. за скаржником рахується заборгованість зі сплати аліментів в сумі 4500 грн.

З сумою заборгованості скаржник не погоджується.

Відповдіно довідки про розмір аліментів, сплачених у грошовій сумі № 20.8-30/42843 від 07.07.2021 р. ОСОБА_1 сплатив на користь ОСОБА_2 аліменти: у грудні 2020 року в сумі 3650 грн., в січні 2021 року - 1625 грн., в лютому 2021 року - 3188 грн., в квітні 2021 р. 4500 грн., в травні 2021 року 0 грн., в червні 2021 року - 2347 грн. 60 коп. (Т.2, а.с.16).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за №36751 від 22.06.2021 заборгованість ОСОБА_1 по аліментам за період з 08.12.2020 по 22.06.2021 року складає: січень 2021 р. 875 грн., лютий 2021 р. - 875 грн., травень 2500 грн., червень 2021 р. 2000 грн. (Т.2, а.с.4).

Згідно цієї ж довідки сукупний розмір заборгованості складає 4500 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що суд не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_1 не сплачував аліменти в січні, лютому 2021 року в розмірі, визначеному рішенням суду, в травні 2021 року аліменти не були сплачені взагалі, то таким чином за ОСОБА_1 наявна заборгованість по сплаті аліментів. Незгода боржника зі здійсненим державним виконавцем розрахунком заборгованості за аліментами є підставою для його звернення до державного виконавця із заявою про здійснення перерахунку заборгованості чи з позовом до суду, не є підставою для визнання дій державного виконавця неправомірними.

З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункту 9 частини третьоїстатті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, необхідно розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша статті 74 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (часина третя статті 451 ЦПК України).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої, пункту 1) частини другої статті 18 Закону України № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 71 Закону № 1404-VIII порядок стягнення аліментів визначається законом.

Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України (частина третя статті 71 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частин першої та третьої статті 194 Сімейний кодекс України (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин СК України) аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (частини перша, третя статті 195 СК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 71 Закону 1404-VIII виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі надходження виконавчого документа на виконання від стягувача.

У пункті 4 Розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5) зазначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (частина третя статті 195 СК України).

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (частина восьма статті 71 Закону 1404-VIII).

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Право та порядок на звернення до суду за захистом прав, свобод чи законних інтересів визначається процесуальним законом.

ЦПК України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 201/10329/16-ц, провадження № 14-496цс19.

Частиною 3 статті 195 СК України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Посилання апелянта, що внаслідок неправомірних дій та рішень державного виконавця щодо порядку розрахунку заборгованості, розрахунок був складений невірно чим порушено права та свободи боржника, не підтвердженні належними доказами.

Твердження апелянта, що станом на 07 липня 2021 року заборгованість за аліментами повністю відсутня, спростовується розрахунком. Апелянт не надав доказів сплати аліментів за кожен місяць в повному обсязі.

Посилання апелянта, що державним виконавцем не враховано в розрахунку суми переплачених коштів: в грудні 2020 року 1714,40 грн., в березні 2021 року -688 грн., в квітні 2021 року 250 грн. не може бути підставою для скасування судового рішення. Законодавством не передбачено зарахування коштів, які сплачені в більшому розмірі на перед.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, зводяться до суб`єктивного тлумачення апелянтом чинних норм законодавства України та незгоди з висновком суду першої інстанції стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, які їх обґрунтовано спростував, та не можуть бути підставами для скасування судового рішення.

Додатковий висновок суду першої інстанції, що скаржник, звернувшись із скаргою на дії державного виконавця з вимогами про зобов`язання скасування довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів не врахував, що такий спосіб захисту порушеного права не передбачено не впливає на правильність судового рішення.

Висновок суду першої інстанції про те, що у ОСОБА_1 є заборгованість по сплаті аліментів, а тому відсутні підстави для задоволення його скарги відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки ухвала суду правильна, обґрунтована, відповідає обставинам справи, постановлена з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для її скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне судове рішення складено 8 жовтня 2021 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк