ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/5088/20
Провадження № 22-ц/4820/1422/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

розглянув в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 686/5088/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 08 липня 2021 року та на додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду від 23 липня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів та індексації.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

В лютому 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 3858 грн. 20 коп. за період з травня 2018 року по червень 2019 року, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 індексацію розміру аліментів в сумі 2958 грн. за період з грудня 2017 року по січень 2020 року, а також стягнути судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.07.2016 року по справі №686/10607/16-ц було задоволено її позов та стягнуто з відповідача аліменти на сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 850 грн. 00 коп., починаючи з 18 травня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.12.2017 року по справі №686/23755/17, частково задоволено її позов та вирішено збільшити розмір стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до розміру 1500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, з врахуванням індексу інфляції на час їх виплати. 11.04.2018 року на виконання вказаного рішення суду Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області видано відповідний виконавчий лист.

Однак, ОСОБА_1 аліменти сплачував не регулярно та не в повному обсязі.

04 жовтня 2018 року Хмельницьким міськрайонним судом було задоволено позов ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів, яка була нарахована за період з травня 2016 року по 10 серпня 2018 року.

Проте, в подальшому відповідач також сплачував аліменти невчасно. Тому позивач в цьому позові просила ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 , на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 3858 грн. 20 коп. за період з травня 2018 року по червень 2019 року.

Крім того, позивач зазначала, що згідно листа Дунаєвецького районного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області від 13.09.2019 року індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, не проводиться відділом ДВС.

Отже, позивач просила суд також ухвалити рішення яким стягнути з ОСОБА_1 на її користь індексацію розміру аліментів в сумі 2958 грн. за період з грудня 2017 року по січень 2020 року.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 28 травня 2021 року було задоволено вказаний позов та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з травня 2018 року по червень 2019 року в сумі 3 858 грн. 20 коп., індексацію розміру аліментів за період з грудня 2017 року по січень 2020 року в сумі 2 958 грн. 00 коп., а всього - 6 816 грн. 20 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 14.06.2021 року було задоволено заяву ОСОБА_1 та скасовано вказане заочне рішення.

08 липня 2021 року Хмельницьким міськрайоним судом було ухвалено рішення, яким задоволено позов ОСОБА_2 та стягнуто на її користь з ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з травня 2018 року по червень 2019 року в сумі 3858 грн. 20 коп., індексацію розміру аліментів за період з грудня 2017 року по січень 2020 року в сумі 2958 грн. 00 коп., а всього 6816 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн. 00 коп., а також в дохід держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23 липня 2021 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн. У задоволенні решти вимог заяви представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм права, просить скасувати рішення, ухвалити нове, яким зменшити розмір неустойки зі сплати аліментів ОСОБА_1 , застосувавши до правовідносин ч. 2 ст. 196 СК України, а в решті вимог відмовити.

Вказує, що в суду були відсутні будь-які підстави для нарахування індексації розміру аліментів. Так, судом не враховано та не перевірено доводи відзиву на позовну заяву, де вказано про зміну сімейного стану відповідача, зокрема, укладення шлюбу та наявність на його утриманні ще однієї малолітної дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . А також того факту, що ОСОБА_1 є безробітним і в нього відсутнє джерело постійного доходу. Також зазначає, що якщо і мало місце прострочення сплати аліментів, то лише у зв`язку із скрутним матеріальним становищем і заборгованість одразу погашалась в наступному ж періоді оплати.

Крім того, згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року по справі № 6-113цс13 та постанові Верховного Суду від 10.07.2019р. по справі № 200/9464/16-ц розмір аліментів, визначений в твердій грошовій сумі підлягає індексації за аналогією Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». З правового аналізу вказаного Закону слідує, що індексація заборгованості по сплаті аліментів проводиться лише коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлено в розмірі 101 % до 24.12.2015р., а в подальшому в разі перевищення 103%. Однак, з наданих позивачем письмових доказів, не вбачається жодного разу перевищення величини індексу споживчих цін - порогу в 103%. Вказані обставини свідчать про безпідставне задоволення судом позовної вимоги щодо стягнення індексації.

Також вказує, що судом безпідставно стягнуто з відповідача витрати на правову допомогу в розмір 6000 грн., оскільки ні позивачем, ні її представником не було надано доказів надання відповідного обсягу правничої допомоги.

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_5 подав також апеляційну скаргу на додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду від 23 липня 2021 року де просить скасувати додаткове рішення, ухвалити нове, яким відмовити в стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, звертає увагу, що при винесенні рішення суду від 08.07.2021р., зокрема, витрат на правничу допомогу, судом було враховано обсяг наданих послуг - вивчення адвокатом судової практики, формулювання правової позиції та підготовки позовної заяви. Проте, апелянт вважає, що обсяг наданих правових послуг є неспівмірним із стягнутою сумою коштів.

Крім того, була включена і вартість представництва в судових засіданнях, яких в дійсності не було, що підтверджується довідкою секретаря судових засідань. А також, в матеріалах справи наявна заява самого представника про розгляд справи за його відсутності.

Також, на думку апелянта, судом не взято до уваги, що сукупний розмір заявлених позовних вимог ОСОБА_2 становить 6816 грн. 20 коп., поряд із цим заявлена сума витрат на правничу допомогу становить 6000 грн., що фактично становить 100% від заявленої суми позову.

Отже, на думку апелянта, суд неправомірно задоволив вимогу про стягнення правової допомоги на суму 6000 грн.

У зв`язку із викладеним апелянт не погоджується і з додатковим рішенням про стягнення ще 1000 грн. за надання правової допомоги. Вважає, що таким чином суд двічі притягнув його до відповідальності.

Також суд взяв до уваги заяву про приєднання доказів копії опису/звіту про надану правничу допомогу від 09.07.2021 року та акт виконаних робіт від 09.07.2021 року, однак вказані документи із зазначеним обсягом наданих послуг безпідставні, так як при винесенні рішення від 08.07.2021 року вже враховано саме цей обсяг робіт. Нові процесуальні документи по суті спору представником до суду надано не було.

Апелянт звертає увагу, що надана представником позивача заява про приєднання доказів, яка стала підставою для ухвалення додаткового рішення, є необґрунтованою, оскільки в ній не вказано яка саме сума заявлена, вартість години роботи адвоката, що унеможливлює проведення розрахунку і є порушенням вимог Закону України «Про адвокатуру».

У відзиві на апеляційну скаргу на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 08.07.2021р. ОСОБА_2 не погодилася із доводами апеляційної скарги на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 08 липня 2021 року, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, оскаржуване рішення залишити без змін. Вказує, що представником апелянта не надано суду жодних доказів, які б вказували на реальну неможливість відповідача вчасно і в повному обсязі сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн., тому вважає висновки суду про стягнення пені (неустойки) законними і обґрунтованими. Також, вважає вірним нарахування індексації, оскільки розрахунок було здійснено особою, яка має відповідні знання, докази цього є в матеріалах справи. Крім того, на спростування відповідачем не було надано жодних доказів чи розрахунків. Тому висновки суду в цій частині теж вважає законними і такими, що не підлягають скасуванню. Також вважає, що суд в повній мірі перевірив доводи і докази надання обсягу правничої допомоги, вірно встановив її розмір та стягнув відповідну суму на її відшкодування.

У відзиві на апеляційну скаргу на додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду від 23 липня 2021 року, ОСОБА_2 також не погоджується з доводами апеляційної скарги, просить відмовити в її задоволенні, а додаткове рішення залиши без змін. Позивач вважає доводи апеляційної голослівними, такими, що не відповідають обставинам справи, ґрунтуються виключно на припущеннях. Заслухавши учасників справи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду зміні в частині з наступних підстав.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 12.07.2016 року по справі № 686/10607/16-ц стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 850 грн., починаючи з 18 травня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.12.2017 року по справі № 686/23755/17, збільшено розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 до 1 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, з врахуванням індексу інфляції на час їх виплати.

11.04.2018 року на виконання вказаного рішення суду Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області видано відповідний виконавчий лист.

На підставі даного виконавчого документу 11 січня 2018 року відкрито виконавче провадження № 55582245 з примусового виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.12.2017 року.

13 серпня 2019 року матеріали виконавчого провадження № 55582245 передано на виконання до Дунаєвецького районного відділу державної виконавчої служби, де на даний час здійснюється виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.12.2017.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів державного виконавця станом на 12.11.2019 року відповідач в листопаді 2018 року та в січні 2019 року допустив заборгованість зі сплати аліментів по 1500 грн кожного разу, які були погашені відповідачем в період до 1 липня 2019 року.

Ч. 9 ст. 7 СК України встановлено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 Сімейного Кодексу відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Аналіз норм ст. 196 СК України дає підстави для висновку, що неустойка (пеня) може бути стягнута з особи, яка є винною в ухиленні (простроченні) сплати аліментів.

Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання.

У разі несплати аліментів у поточному місяці з 1 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1%.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.

Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18).

В апеляційній скарзі апелянт не оспорює визначений позивачем розмір неустойки в сумі 3858,2 грн., а лише просить суд зменшити цей розмір з посиланням на сімейний та майновий стан відповідача.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про стягнення неустойки (пені) з відповідача як з винної особи в простроченні сплати аліментів в сумі 3858,2 грн. є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги, що суд не врахував, що у відповідача відсутнє постійне джерело доходу, він є безробітним, в нього на утримання перебуває малолітня дитина, а тому є всі підстави для зменшення неустойки слід відхилити.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про відсутність підстав для зменшення неустойки з огляду на досить незначний розмір цієї неустойки, а також на ту обставину, що відповідач ОСОБА_1 є особою молодого віку, працездатний, має змогу отримувати дохід у достатньому розмірі для утримання обох своїх дітей.

Що стосується рішення суду про стягнення індексації розміру аліментів, то колегія суддів виходить з наступного.

Частина друга статті 184 Сімейного Кодексу України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» спори, що виникають з питань індексації грошових доходів населення, вирішуються у судовому порядку.

Згідно п. 6 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» індексація розміру аліментів визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені у Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 (далі - Порядок).

Згідно п. 10-4 Порядку, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти.

Відповідно до положень статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

З правового аналізу статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» слідує, що індексація аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі проводиться лише в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлено в розмірі 101 відсотки до 24 грудня 2015 року, з 24 грудня 2015 року така індексація проводиться в разі перевищення порогу індексації 103 відсотки.

Саме таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10.07.2019 року по справі № 200/9464/16-ц.

Позивач просить стягнути з відповідача на її користь індексацію розміру аліментів за період з грудня 2017 року по січень 2020 року.

Величина індексу споживчих цін за період з грудня 2017 року по січень 2020 року складає: (1,01 ?1,015 ?1,009 ?1,011 ?1,008 ?1 ?1 ? 0,993 ?1 ?1,019 ? 1,017 ? 1,014 ? 1,008 ? 1,01 ? 1,005 ? 1,009 ? 1,01 ? 1,007 ? 0,995 ? 0,994 ? 0,997 ? 1,007 ? 1,007 ? 1,001 ? 0,998 ? 1,002)х100 = 114,57.

Відповідно індексація розміру аліментів за період з грудня 2017 року по січень 2020 року, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 218 грн. 55 коп.(1500х114,57: 100-1500).

При цьому колегія суддів вважає розрахунок ФОП ОСОБА_7 від 10.02.2020 року, за яким загальна сума індексації за період з грудня 2017 року по січень 2020 року становить 2 958 грн. таким, що не відповідає вимогам законодавства щодо методики розрахунку, а тому не приймає даний розрахунок до уваги як доказ розміру розрахунку.

З цих підстав рішення суду в цій частині слід змінити та стягнути з відповідача на користь позивача індексацію розміру аліментів за період з грудня 2017 року по січень 2020 року в сумі 218 грн. 55 коп.

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для стягнення індексації аліментів слід відхилити, оскільки індекс споживчих цін наростаючим підсумком за відповідний період складає більше 103%.

Крім того згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2020 року у справі № 757/16448/17-ц (провадження № 61-48191св18).

Правничу допомогу в даній цивільній справі позивачу надавала адвокат Чулкова Н.К. на підставі Договору про надання правової допомоги від 05 лютого 2020 року.

Суду також було надано звіт про надану правничу допомогу, за яким надані послуги складались з: 1. Вивчення документів по справі, аналіз судової практики Верховного суду, оцінка судової перспективи; 2. Зустріч з клієнтом (консультація, погодження позиції по справі; 3. Збір доказів по справі; 4. Підготовка позовної заяви; 5. Представництво інтересів у справі; 6. Підготовка та подача заяв до суду.

За надання правничої допомоги позивачкою було сплачено 10 000 грн.

28 травня 2020 року по справі було постановлено заочне судове рішення.

Ухвалою суду від 14 червня 2021 року заочне судове рішення було скасовано, однак представник позивача адвокат участі в судовому засіданні при розгляді відповідної заяви не приймав, було підготовлено лише відзив на заяву.

В послідуючому адвокат Чулкова Н.К. брала участь в судовому засіданні 08.07.2021 року при розгляді справи суті, коли і було постановлено рішення по справі.

Після ухвалення судового рішення 12 липня 2012 року адвокатом Чулковою Н.К. суду було надано Договір про надання правничої допомоги від 05.07.2021 року, Акт виконаних робіт за Договором про надання правничої допомоги від 05.07.2021 року, та звіт про надану правничу допомогу, за яким надані послуги складались з : 1. Вивчення документів по справі, аналіз судової практики Верховного суду, оцінка судової перспективи; 2. Зустріч з клієнтом (консультація, погодження позиції по справі; 3. Підготовка заяви про приєднання доказів по справі; 4.Представництво інтересів у справі; 5.Підготовка та подача заяв до суду.

За надання правничої допомоги за даним договором від 05.07.2021 року позивачкою було сплачено 4 000 грн.

В свою чергу представник відповідача подала суду заяву про зменшення розміру даних витрат через їх не співмірність.

Питання щодо стягнення додаткових витрат на правову допомогу також було вирішено додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2021 року, яким частково задоволено заяву та стягнуто 1000 грн.

Колегія суддів апеляційного суду, перевіривши доводи апеляційних скарг погоджується з висновком суду першої інстанції, що з урахуванням співмірності зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, розумності їхнього розміру, розмір витрат складає 7 000 грн, тобто в меншому розмірі, ніж просив позивач.

Однак при цьому згідно вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача вказані витрати мають бути стягненні пропорційно задоволених позовних вимог.

Позивач просила суд стягнути з відповідача в загальній сумі 6816,20 грн., позов задоволено частково в сумі 4076,75 грн., тобто на 59,8%.

Таким чином з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4186 грн. (7000/100/59,8%).

Також з відповідача в дохід держави пропорційно задоволених позовних вимог слід стягнути судовий збір в розмірі 502,79 грн. (840,8/100Х59,8%).

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2021 року задовольнити.

Апеляційну скаргу на додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 липня 2021 року задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2021 року та додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 липня 2021 року в частині стягнення розміру аліментів та судових витрат змінити, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

Стягнути ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з травня 2018 року по червень 2019 року в сумі 3 858 грн. 20 коп. та індексацію розміру аліментів за період з грудня 2017 року по січень 2020 року в сумі 218,55 грн., а всього 4076,75 грн.

Стягнути ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4186 грн.

Стягнути ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір в сумі 502,79 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 жовтня 2021 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В.Спірідонова