ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-п/753/147/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Якусик О.В., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 1 лютого 2016 року у справі №753/20908/15-ц за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 1 лютого 2016 року у справі №753/20908/15-ц за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

У зазначеній заяві відповідач просить суд поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, мотивуючи її тим, що відповідач не був присутнім у день проголошення рішення, копію повного тексту рішення не отримував, про заочне рішення дізнався від Дарницького РВ ДВС м.Київ ЦМУМЮ (м.Київ) з моменту виявлення арешту на його банківських рахунках у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження №52678305 та №50979677.

Дослідивши заяву, матеріали цивільної справи №753/20908/15-ц, суддя дійшов такого висновку.

Встановлено, що заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 1 лютого 2016 року у справі № 753/20908/15-ц позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 92301 (дев`яносто дві тисячі триста одну) грн. 73 коп. боргу та 834 (вісімсот тридцять чотири) грн. 04 коп. судових витрат; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 89 (вісімдесят дев`ять) грн. судових витрат.

Згідно із ч. 2 ст. 228 ЦПК України (у редакції до 15.12.2017 року) заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 284 Цивільного процесуального кодексу України (ред. з 15.12.2017, чинної на час звернення з заявою про перегляд заочного рішення) заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Частини 2, 3, 4 ст. 284 ЦПК України передбачають, що заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Як встановлено судом, заочне судове рішення у цивільній справі, за переглядом якого звернувся відповідач, ухвалено 1 лютого 2016 року, і як зазначає відповідач, копію заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 1 лютого 2016 року він не отримував.

З матеріалів справи вбачається, що 5 лютого 2020 року відповідач ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами цивільної справи №753/20908/15, в тому числі і з ухваленим судом заочним рішенням.

Із заявою про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 2 лютого 2016 року у справі №753/20908/15, разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з даною заявою, відповідач звернувся лише 2 серпня 2021 року, тобто з пропуском передбаченого процесуальним законодавством строку на подання заяви.

Доказів та відповідних пояснень щодо наявності обставин, які б перешкоджали відповідачу звернутися до суду із заявою про перегляд заочного рішення у період з 5 лютого 2020 року, а також наявності інших поважних причин пропуску строку звернення до суду відповідачем не надано.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що «вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 3.04.2008 у справі «Ponomaryov v. Ukraine», п.41)»;

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення від 29.10.2015 у справі «Ustimeтko v. Ukraine», п.46)».

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність. При цьому, за змістом ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Також, ч. 1 ст. 127 ЦПК України визначає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Водночас, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Розглянувши мотиви відповідача щодо поважності причин пропуску законодавчо встановленого строку звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення та враховуючи те, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з відповідною заявою, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, а також підтверджені належними доказами, суд вважає, що відсутні підстави для визнання їх поважними, а відтак відмовляє у поновленні пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, що відповідно до положень ст. 126 ЦПК України є підставою для залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 126, 284 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 1 лютого 2016 року у справі №753/20908/15-ц.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 1 лютого 2016 року у справі №753/20908/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Якусик О.В.