Справа № 219/5232/21
Провадження № 2/219/2250/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

судді Лапченко О.М.,

за участі секретаря Азямової О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Часовоярської міської ради Донецької області, Виробничого ремонтно житлового підприємства м. Часів Яра про визнання наказів незаконними та їх скасування, поновлення на роботі, стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, згідно якого просила визнати незаконним та скасувати розпорядження міського голови Часовоярської міської ради № 92рк від 19.04.2021 року про звільнення її з посади директора Виробничого ремонтно-житлового підприємства м.Часів Яр, визнати незаконним та скасувати наказ/розпорядження № 50к від 19.04.2021 року директора Виробничого ремонтно-житлового підприємства м. Часів Яра про припинення трудового договору за ст. 36 п.2 КЗпП України, поновити її на роботі на вказаній посаді, стягнути солідарно з відповідачів на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення 19.04.2021 року по дату прийняття рішення судом без утримання податків і платежів, стягнути солідарно з відповідачів на її користь моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Ухвалою суду від 25 травня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку цивільного судочинства, відкрито підготовче провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

В підготовчому судовому засіданні представник відповідача Часовоярської міської ради заявив клопотання про закриття провадження у справі з підстав підвідомчості цього спору адміністративному суду, посилаючись на те, що відповідно до частини першої ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 20 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно - правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Вказує, що відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Виробниче ремонтно-житлове підприємство міста Часів Яра було утворене на підставі рішення Часовоярської міської ради від 27.11.1996 року № 212. Враховуючи той факт, що спір в даній справі носить ознаки публічно-правового спору, оскільки виник з приводу здійснення відповідачем - Часовоярською міською радою публічно-владних управлінських функцій, а вимоги до відповідача КП «Виробничого ремонтно-житлового підприємства міста Часів Яра» є похідними від вимог до відповідача, оскільки підставою для видання наказу/розпорядження директора Комунального підприємства «Виробничого ремонтно-житлового підприємства міста Часів Яра» від 19.04.2021р ОСОБА_2 «Про припинення трудового договору», було розпорядження міського голови Д.Верзілова № 92рк від 19.04.2021р, про що прямо вказано в самому наказі, просить провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні проти задоволення клопотання відповідача про закриття провадження справі заперечували. Вказали, що позовні вимоги взаємопов`язані між собою та підлягають розгляду виключно в порядку цивільного судочинства, так як спірні правовідносини виникли із трудових правовідносин між найманим працівником ОСОБА_1 як директором КП «ВРЖП м. Часів Яра» та роботодавцем Часовоярською міською радою в особі міського голови Д. Верзілова. Вважає, що позивач ані в період перебування на посаді директора КП «ВРЖП м. Часів Яра», ані в момент звільнення з займаної посади не була посадовою особою органу місцевого самоврядування. Загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування визначаються Законом України від 07.06.2001 року «Про службу в органах місцевого самоврядування». Служба в органах місцевого самоврядування це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямовані на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом. Позивач не перебувала на публічній службі та не була звільнена з публічної служби індивідуальним актом суб`єкта владних повноважень; міський голова Часовоярської міської ради не здійснював відносно директора КП «ВРЖП м. Часів Яра» ОСОБА_1 владні управлінські функції в тих правовідносинах, у яких виник спір. Захисту в порядку адміністративного судочинства підлягають порушені права особи в публічно правових відносинах, у яких відповідач реалізовує владні управлінські функції, що відсутнє в даному конкретному випадку; оскаржуване розпорядження міського голови Часовоярської міської ради Д. Верзілова № 92 рк від 19.04.2021 року «Про звільнення ОСОБА_3 з посади директора Виробничого ремонтно житлового підприємства міста Часів Яра» не є індивідуальним актом в розумінні п. 19 ч. 1 ст. 4 КАСУ. Вказує, що згідно п.п. 4.2. Статуту КП «ВРЖП м. Часів Яра» засновник Часовоярська міська рада не втручається в оперативногосподарську діяльність Підприємства, тобто відсутнє владне керування поведінкою директора КП «ВРЖП м. Часів Яра» з боку міського голови Часовоярської міської ради. Згідно з п.п. 4.3 Статуту директор КП «ВРЖП м. Часів Яра» має широкий спектр повноважень, в тому числі організовує виробничо господарську діяльність Підприємства, для чого самостійно вирішує всі питання діяльності Підприємства, за винятком тих, що відносяться до компетенції Засновника. Із положень статуту п. 4.1. вбачається, що директор Підприємства є найманим робітником, який управляє Підприємством та діє на підставі контракту та статуту, тому спірні відносини між найманим працівником та роботодавцем повинні вирішуватись за правилами цивільного судочинства. Юрисдикція адміністративного суду не поширюється на правовідносини, що склалися між позивачем та відповідачем, спір виник із трудових правовідносин. Просять суд відмовити у задоволені клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та продовжити розгляд справи по суті.

Представник відповідача - Виробничого ремонтно житлового підприємства м. Часів Яра в підготовче судове засідання не з`явився, просив суд розглядати справу за відсутності представника, підтримав заяву Часовоярської міської ради Донецької області про закриття провадження у справі (а.с.161).

Суд, вислухавши думку представників сторін, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Під цивільною юрисдикцією розуміють компетенцію загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених ЦПК України.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватно-правових правовідносин.

Згідно ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, та інше.

Згідно п. 17 ч.1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Законодавець урегулював питання, пов`язані з прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням з публічної служби (припиненням), спеціальними законами, до яких, зокрема, відноситься Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі Закон № 2493-III).

Відповідно до статті 1 Закону служба в органах місцевого самоврядування це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету (стаття 2 Закону № 2493-III).

Відповідно до вимог статті 7 Закону № 2493-III посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим, також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 розпорядженням міського голови від 22.01.2014 року призначено на посаду директора Виробничого ремонтно-житлового підприємства м. Часів Яра на контрактній основі (а.с.26).

Наказом Виробничого ремонтно-житлового підприємства м. Часів Яр № 4-к від 23.01.2014 року ОСОБА_1 призначено на посаду директора ВРЖП м. Часів Яра на контрактній основі (а.с.27).

Наказом Виробничого ремонтно-житлового підприємства м. Часів Яр № 52-к від 30.07.2018 року ОСОБА_1 надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 31.07.2018 року по 18.04.2021 р. (а.с.29).

Розпорядженням міського голови Часовоярської міської ради від 30.07.2018 року № 41 ОСОБА_4 було призначено на посаду директора Виробничого ремонтно-житлового підприємства м. Часів Яра на період відсутності основного працівника для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 31.07.2018 року по 18.04.2021 року на контрактній основі (а.с.30).

У зв`язку з закінченням терміну дії контракту, згідно п.2 ст. 36 Кодексу законів про працю України, у зв`язку з відмовою в працевлаштуванні ОСОБА_1 було звільнено з посади директора Виробничого ремонтно-житлового підприємства м. Часів Яра 19.04.2021 року, що підтверджується розпорядженням міського голови Часовоярської міської ради від 19.04.2021 року № 92рк (а.с.42).

Суд вважає, що згідно з вимогами статті 11 Закону № 2493-III відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 набула статусу посадової особи органу місцевого самоврядування, існуючий спір не стосується проходження позивачем публічної служби в органах місцевого самоврядування, тобто у даній справі відсутній спір з приводу прийняття громадян на публічну службу та її проходження, а є виключно трудовим спором, у зв`язку з чим повинен вирішуватись за правилами цивільного судочинства.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 192/1855/17 (провадження № 14-569цс18).

Враховуючи вищевикладене, оскільки цей спір відноситься до компетенції цивільної юрисдикції, суд відмовляє в задоволенні клопотання представника відповідача - Часовоярської міської ради про закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 255, 259-261 ЦПК України, суд,-

постановив:

в задоволенні клопотання представника відповідача Часовоярської міської ради Донецької області про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання її суддею. Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Лапченко