Справа № 383/708/21
Номер провадження 2/383/330/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді - Замши О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Машкової О.В.,

представника позивача - адвоката Бондаренко І.А.,

представника відповідача - адвоката Пономарьова О.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, понесених на лікування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів, понесених на лікування та поховання.

Позов обґрунтований наступним.

Позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.09.1991 року. Відповідач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 від першого шлюбу.

ОСОБА_3 мав тяжке захворювання рак шлунку та проходив лікування в лікарні ізраїльської онкології "LISOD" та потребував коштів на лікування. За період з 01.08.2018 року по 03.09.2018 року на лікування було сплачено 71818 грн.41 коп.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після поховання позивачем було встановлено пам`ятник, вартість якого складає 76500 грн.

Позивач зазначає, що витрати на лікування чоловіка нею були понесені із власних коштів, як і оплата виготовлення та встановлення пам`ятника. Відповідач як син не надавав допомоги на лікування батька та не брав участі у витратах на поховання, пояснюючи відсутністю коштів, проте отримав державну допомогу на поховання в розмірі 11000 грн. Позивач вважає, що відповідач має сплатити їй половину понесених витрат на лікування та встановлення пам`ятника, які становлять 35909 грн. 20 коп. та 38250 грн.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05.08.2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження за позовом. Ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

31.08.2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги позивача не визнав.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Зазначила про те, що позивач на лікування чоловіка сплачувала власні кошти, які отримала як орендну плату наперед. Відповідач не надавав коштів ні на лікування ні на поховання батька.

Представник відповідача в судовому засіданні вказав на заперечення відповідачем позовних вимог. Зазначив, що 27.08.2018 року ОСОБА_3 на підставі обстеження у Кіровоградському обласному онкологічному диспансері було поставлено діагноз та рекомендовано симптоматичну терапію по місцю проживання з подальшим застосуванням наркотичних анальгетиків. Після звернення до приватної лікарні та отримання медичної допомоги вартістю 74159 грн. 20 коп., діагноз та рекомендації лікаря були такі ж самі, тобто позивач на власний розсуд проігнорувала рекомендації лікарів та звернулася до приватної клініки. Відповідач заперечує, що не брав участі у похованні батька, однак не має змогу надати письмові докази. Заперечив також вимогу щодо відшкодування вартості пам`ятника, вказавши, що позивач не узгоджувала з ним ні модель, ні вартість, а з огляду на написи на надгробній плиті, то вбачається, що цей пам`ятник встановлений особисто від дружини.

Заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні та дослідивши письмові докази, суд встановив, що правовідносини, які склалися між сторонами врегульовані нормами ст. 1232 ЦК України. Посилання позивача на ст.1191 ЦК України, якою врегульовано право зворотної вимоги особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування є помилковим, оскільки ця норма застосовується до правовідносин, у яких встановлюється наявність шкоди потерпілій особі та наявність вини особи у спричиненні такої шкоди, і, відповідно, право регресної вимоги до винної особи третьою особою, яка відшкодувала шкоду перед потерпілим.

За змістом ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більш як за три роки до його смерті.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Із змісту зазначених норм діючого законодавства випливає, що відшкодуванню підлягають витрати, пов`язані із необхідністю догляду та лікування спадкодавця за період часу не більше ніж за три роки до його смерті, а також витрати, пов`язані з похованням спадкодавця, до числа яких, зокрема, відносяться і витрати, пов`язані з облаштуванням та утриманням місця поховання, а також дотриманням звичаїв та традицій що склалися в тій чи іншій місцевості під час проведення поховання та жалобних заходів (встановлення огорожі та пам`ятника на могилі померлого, тощо).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України обов`язок доведення тих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, покладається на кожну із сторін.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Так, предметом доказування вказаного спору є доведення позивачем понесених витрат на лікування та поховання покійного, а також підстави пред`явлення вимоги про відшкодування витрат до відповідача.

Згідно наданих позивачем письмових доказів встановлено, що ОСОБА_3 згідно договору № 28954/70261 від 30.08.2018 року, укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю "Медікс-рей Інтернешнл Груп" отримував медичні послуги у закладі охорони здоров`я - Лікарні ізраїльської онкології "LISOD" (а.с.23-32). Згідно медичної документації пацієнту ОСОБА_3 встановлено діагноз "Карцинома шлунку з переходом на нижню третину стравоходу зі стенозуванням, cT3N1M1 (карциноматоз брюшини, вторинне ураження лімфатичних вузлів) G3".

За даними акту взаєморозрахунків та копій квитанцій пацієнтом ОСОБА_3 сплачено за медичні послуги з 30.08.2018 року по 03.09.2018 року 71818 грн.41 коп. (а.с.9, 10-14).

Вказані докази - факт перебування ОСОБА_3 на лікуванні та розмір коштів, сплачених за медичні послуги відповідачем не оспорювалися, при цьому заперечено, що вказані кошти були сплачені позивачем як власні.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказала, що отримала кошти на лікування чоловіка від орендаря належної їй земельної ділянки. При цьому жодних письмових доказів вказаного факту суду надано не було.

За умовами п.4.2, 4.8 Договору про надання платних медичних та інших послуг Оплата послуг Виконавця здійснюється Пацієнтом чи його Уповноваженим представником на підставі рахунків Лікарні та може бути здійснена як готівкою, так і у безготівковій формі. При бажанні Пацієнта вартість послуг за нього може бути оплачена третіми особами. В такому випадку відповідні рахунки виставляються третім особам за їх письмовим зверненням до Виконавця.

Платником згідно наданих квитанцій про сплату медичних послуг вказаний ОСОБА_3 , а позивачем не доведено, що вказані кошти були сплачені нею, належали їй особисто, а не були спільною власністю подружжя чи власністю покійного.

За змістом ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

На підтвердження понесених витрат на поховання позивачем наданий письмовий доказ - замовлення № 2018/0000101 майстернею "Пам`ятники GRAN-MASTER.IN.UA" (а.с.33). За змістом замовлення замовником ОСОБА_1 замовлено та сплачена за виготовлення пам`ятника ОСОБА_3 76500 грн.

Як роз`яснено в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги і обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати. Витрати на виготовлення пам`ятників і огорож визначаються виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам`ятників і огорож в даній місцевості.

Заслуговують на увагу заперечення та доводи відповідача про те, що за змістом надписів - епітафій на надгробках вбачається, що саме позивачем від себе особисто як дружини увіковічнено пам`ять чоловіка шляхом встановлення пам`ятника, при цьому його модель, вартість не була узгоджена з сином покійного. Крім того, не з`ясовано, чи не перевищує вартість пам`ятника, який установлено, граничну вартість пам`ятників у місцевості, де мало місце поховання.

На думку суду, надані позивачем докази на обґрунтування позовних вимог не є належними, оскільки не містять достатньої інформації щодо предмета доказування.

Що стосується визначення відповідача у вказаному позові, суд відзначає наступне.

За змістом ст. 1232 ЦК України обов`язок відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця покладаються на його спадкоємців.

Визначення та коло спадкоємців, а також спосіб і порядок прийняття спадщини передбачені нормами Книги шостої Цивільного кодексу України. Зокрема, згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Діти спадкодавця мають право на спадкування за законом у першу чергу (ч.1 ст. 1261 ЦК України).

При цьому для набуття статусу спадкоємця особі, визначеній у ст.1222 ЦК України особі необхідно прийняти спадщину у відповідності до ст.1268 ЦК України.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте факту прийняття ним спадщини та набуття статусу спадкоємця в судовому засіданні не встановлено, а відтак вимога про відшкодування витрат на лікування та поховання не може бути пред`явлена до особи, яка не є спадкоємцем.

Зважаючи на встановлені обставини та аналіз наданих доказів, вбачається, що заявлені позовні вимоги не доведені належними та допустимими доказами, що є підставою для відмови у позові повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, підстави для стягнення судового збору з відповідача відсутні.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення із ОСОБА_2 витрат, понесених на лікування ОСОБА_3 в розмірі 35909 грн. 20 коп. та витрат, понесених на виготовлення та встановлення пам`ятника ОСОБА_3 в розмірі 38250 грн. відмовити повністю.

Витрати, понесені позивачем під час розгляду справи, покласти на позивача ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Бобринецький районний суд Кіровоградської області).

Найменування сторін:

- позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 28.09.2021 року.

Суддя О.В. Замша