Справа № 450/3734/20 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/811/1184/21 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи:70
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю секретаря Симця В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 січня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь 87 736 грн. неустойки (пені) за прострочення зі сплати аліментів на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 02 січня 2008 року між сторонами даного спору було укладено шлюб від якого у них народилися вищезгадані діти. Рішенням суду від 24 квітня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з позивачкою та перебувають на її утриманні.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 квітня 2017 року у справі № 450/2778/16-ц було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та ухвалено стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі по 677 грн. 50 коп. на кожну дитину починаючи з 02 листопада 2016 року щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Заочним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 січня 2018 року у справі № 450/2953/17 розмір аліментів збільшено: до 1000 грн. на кожну дитину щомісячно. На виконання рішення суду державним виконавцем Пустомитівського РВ ДВС ЗМУ МЮ (м. Львів) відкрито виконавчі провадження №№ 5764685, 57164748. Відповідно до розрахунку, наданого старшим державним виконавцем Пустомитівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області станом на 01 жовтня 2020 року, за період з 02 листопада 2016 року по 01 жовтня 2020 року заборгованість відповідача по аліментах становить 87 736 грн. Зазначає, що розмір пені за вказаний період становить 9 857 918 грн. 48 коп. Однак, відповідно до положень СК України, загальна сума пені, яка може бути стягнута з боржника по аліментах, не може бути більшою від 100 % розміру заборгованості, яка у даній справі становить 87 736 грн., а тому саме ця сума є предметом позовних вимог (а.с. 1-4).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 02 листопада 2016 року до 30 вересня 2020 року у розмірі 26 729 грн. 54 коп. (а.с. 24-26).

Дане рішення оскаржила позивачка.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення і неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, а саме: розрахунок пені, здійснений судом в оскаржуваному рішенні, вважає неправильним (а.с. 32-39).

21 квітня 2021 року ухвалою Львівського апеляційного суду апеляційний розгляд справи було призначено на 26 липня 2021 року (а.с. 45).

11 червня 2021 року зі всіма матеріалами справи ознайомився представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Лилик В.В., про що свідчить наявна у матеріалах справи його розписка (а.с. 53, 54), однак в судове засідання 26 липня 2021 року ні він, ні відповідач ОСОБА_2 не з`явилися і про причини такої неявки суд не повідомили, так само, як не подали будь-яких заперечень, як на апеляційну скаргу позивачки, так і на її позов.

Будучи своєчасно (30.07.2021 року та 22.09.2021 року) належним чином повідомленими про відкладення апеляційного розгляду справи на 04 жовтня 2021 року (а.с. 61-70), відповідач та його представник в судове засідання 04 жовтня 2021 року повторно не з`явилися і про причини такої неявки суд не повідомили, так само, як не подали будь-яких заперечень, як на апеляційну скаргу позивачки, так і на її позов.

За вищенаведених обставин колегія суддів вважає можливим апеляційний розгляд справи за відсутності сторін та їхніх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77);

- жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 89).

Часткове задоволення позовних вимог суд мотивував тим, що наданий позивачкою розрахунок позовних вимог виконано не у відповідності до формули, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15ц, і застосувавши вказану формулу суд здійснив власний розрахунок пені за аліментами на підставі якого і дійшов висновку, що розмір такої становить 26 729 грн. 54 коп.

В той же час, судом в оскаржуваному рішенні здійснений ним розрахунок пені не наведено.

До позовної заяви в обґрунтування заявлених позовних вимог долучено Розрахунок заборгованості по аліментах, виконаний старшим державним виконавцем Пустомитівського РВ ДВС ЗМУМЮ (м. Львів) Гураль Л.П., та Розрахунок пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання (а.с. 11-14).

Як стверджується матеріалами справи, відповідач, отримавши ще 04 січня 2021 року позовну заяву з вищезгаданими Розрахунком заборгованості по аліментах та Розрахунком пені (а.с. 23), жодних заперечень, своїх розрахунків тощо до суду першої інстанції так і не подав.

Так само, як представник відповідача, ознайомившись з матеріалами справи в цілому (в тому числі і з доводами та розрахунками, які наведені у апеляційній скарзі), жодних заперечень на ці доводи та розрахунки до суду також не подав.

За вищенаведених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі згідно наведених нею розрахунків.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, що судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають.

Малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Згідно з частиною дев`ятою наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2021 року - 2 270, 00 грн.

Предметом позову у цій справі є стягнення неустойки (пені) за прострочення зі сплати аліментів на утримання малолітніх дітей.

Ціна позову у цій справі складає 87 736 грн. 00 коп., яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270, 00 грн. х 100 = 227 000, 00 грн).

Урахувавши, що ціна позову у цій справі становить 87 736 грн. 00 коп., судові рішення, ухвалені у такій справі, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п. 1-4, 381, 382, 383, 384, 389 ч.3 п.2 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 січня 2021 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 02 листопада 2016 року до 30 вересня 2020 року включно у розмірі 87 736 (вісімдесят сім тисяч сімсот тридцять шість) грн. 00 коп.

Постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Повну постанову складено 04 жовтня 2021 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.