Справа № 715/1517/21
Провадження № 2/715/491/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Григорчака Ю.П.

секретар судового засідання Ткач О.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представник третьої особи Сандуляк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Глибока справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та третьої особи на стороні позивача - органу опіки та піклування Тарашанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, про позбавлення батьківських прав та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та третьої особи - органу опіки та піклування Тарашанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визначення способу участі батька у вихованні дитини, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 та третьої особи на стороні позивача - органу опіки та піклування Тарашанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про позбавлення батьківських прав. У позовній заяві посилається на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 24.12.2015 року по 13.12.2017 року. Під час шлюбу у них народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком дитини являється відповідно до свідоцтва про народження відповідач по справі - ОСОБА_3 . Рішенням Глибоцького районного суду від 27.06.2017 року стягуються із відповідача аліменти на її користь на утримання їхнього сина в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення сина належними умовами життя та виховання, не займається його вихованням, підготовкою до самостійного життя, не цікавиться його життям, здоров`ям, не підтримує морально та матеріально, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини. Зважаючи на вищевикладене, просить суд позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

04.08.2021 року до суду від ОСОБА_3 надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_1 про визначення способу участі батька у вихованні дитини. У вказаній зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 вказує на те, що 24.12.2015 року він зареєстрував шлюб із ОСОБА_1 , про що в Коровійській сільській раді Глибоцького району Чернівецької області вчинено актовий запис №24. Від даного шлюбу народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішення Глибоцького районного суду від 13.12.2017 року шлюб між ними розірваний. Після розірвання шлюбу він з дружиною не спілкувався, оскільки остання заборонила йому спілкуватися із сином, однак, незважаючи на вказані вище обставини, він вчасно сплачує аліменти на утримання сина. Вважає, що його обов`язком є прийняття участі у вихованні його сина, а тому він звернувся до суду із вказаним позовом. Зважаючи на вищевикладене, просить суд встановити йому графік побачень з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1 день на тиждень. В задоволенні первісного позову просив суд відмовити у повному обсязі.

09.09.2021 року ухвалою Глибоцького районного суду вказані вище позови об`єднанні в одне провадження.

В судовому засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 первісні позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити. Зустрічний позов ОСОБА_3 визнали частково.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засідання позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити у задоволення первісного позову та надати можливість відповідачу брати участь у вихованні сина, задовольнивши зустрічний позов.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Тарашанської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області в судовому засіданні первісні позовні вимоги підтвердила та вказала, що орган опіки піклування Тарашанської сільської ради надав суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина.

Вислухавши пояснення учасників справи та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам вцілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини.

Стаття 150 цього Кодексу перелічує обов`язки батьків щодо виховання дитини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Його батьками вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13.12.2017 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Як вбачається із рішення Глибоцького районного суду від 27.06.2017 року, із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що проживає в с. Станівці Глибоцького району Чернівецької області, стягуються аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на місяць, починаючи з 07.02.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки розрахунку серії АСВП 54735885 заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів за період з лютого 2017 року по квітень 2021 року становить 1332,45 грн.

Відповідно до висновку експерта №32 КУ Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_3 може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ймовірністю 99,999%.

Згідно довідки №252 від 26.04.2021 року, виданої Тарашанською сільскою радою Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_5 дійсно зареєстрований та проживає з матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до акту опитування сусідів щодо факту проживання в сім`ї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , сина ОСОБА_5 , ОСОБА_3 дійсно не проживає в сім`ї , дитину не навідує з 2016 року і по даний час, не цікавиться його життям, не надає жодної допомоги у вихованні дитини та відсторонився від виховання сина.

Згідно довідки №261 від 26.04.2021року та акту обстеження житлово - побутових умов ОСОБА_1 , до складу сім`ї останньої входять: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Матеріальний стан сім`ї посередній.

Відповідно до довідки №19 від 19.04.2021 року, виданої Станівецьким НВК Тарашанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_5 є вихованцем Станівецького НВК з 01.03.2020 року. Мати ОСОБА_1 відвідувала всі батьківські збори, свята, заняття тощо. З 01.03.2020 року ОСОБА_5 харчується в закладі за кошти матері. Батько ОСОБА_3 з моменту народження і до даного часу ні разу не поцікавився про сина в матері та не навідував ДНЗ, який відвідує його син.

Згідно психологічної характеристики вихованця ДНЗ Станівецького НВК ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для збереження психічного здоров`я дитини дорослим рекомендується уникати ситуацій, в яких дитина повинна робити вибір між дорослими, обговорювати стосунки без участі дитини.

Відповідно до довідок №2060 та №77 ОСОБА_1 на обліку у нарколога та психіатра не знаходиться.

Як вбачається із рішення №84 від 28.05.2021 року виконавчого комітету Тарашанської сільської ради та висновку органу опіки та піклування Тарашанської сільської ради, вирішено вважати за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_5 .

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №202413 ОСОБА_3 є інвалідом ІІІ групи.

Так, підстави для позбавлення батьківських прав передбачені статтею 164 СК України.

Згідно з частиною першою статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Вказаний захід впливу підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16жовтня 2019 року у цивільній справі № 753/1233/15-ц (провадження №61-12938св19).

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).

Розірвання сімейних зав`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин.

Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17. Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивачка посилається на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню своїх дітей, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю.

Суд вважає, що позивачка належним чином не довела можливість обрання щодо відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, не надала належних та допустимих доказів невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків без поважних причин, а судом не встановлено винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, а також не встановлено те, що відповідача раніше застосовувались попередження про необхідність змінити ставлення до виховання дітей.

Крім того, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина, намагається відновити спілкування з ним. Також на думку суду те, що відповідач подав до суду зустрічну позовну заяву про встановлення графіку побачень з дитиною, свідчить про його інтерес до сина, бажання брати участь у його житті та вихованні.

В силу частини шостої статті 19 Сімейного кодексу України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування Тарашанської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 28 травня 2021 року, згідно з яким було визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5 . Так, у висновку органу опіки та піклування не вказано на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, а також позитивного впливу такого рішення на інтереси дитини та не зазначено про встановлені фактичні обставини ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання сина. Крім того, цей висновок є недостатньо обґрунтованим, здійснений без урахування характеристики батька дитини, його ставлення до виконання батьківських обов`язків.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

Враховуючи встановлені обставини про недоведеність навмисного ухиляння ОСОБА_3 від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, його винної поведінки у цьому чи свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, відповідності позбавлення його батьківських прав істинним інтересам дитини, категоричне заперечення відповідачем проти позбавлення батьківських прав, наданий висновок органу опіки та піклування, відсутність підстав для застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення батьківських прав при не застосуванні до нього попередньо будь-яких інших заходів впливу, суд вважає, що підстав для позбавлення його батьківських прав відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України немає, а тому у задоволенні позову слід відмовити. При цьому суд вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання сина і покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Вирішуючи вимоги зустрічної позовної заяви, суд приходить до наступних висновків.

Так, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними або законодавчими органами першочергова увага надається якнайкращому забезпеченню інтересів дитини

Відповідно до ст. 8 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці зобов`язали поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я і сімейні зв`язки, які передбачені, не допускаючи протизаконного втручання.

Відповідно до ст.ст. 141, 150, 151, 153, 157, 159 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми і методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Мати, батько, дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків. коли таке право обмежене законом. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч.ч. 4-6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, зокрема, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Згідно із абз.3 ч.2 ст.159 СК України під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо визначення порядку участі батька у вихованні малолітнього сина, суд бере до уваги фактичні встановлені обставини справи, висловлена в ході судового розгляду позиція сторін щодо участі батька у вихованні дитини та вважає за можливе на даний час встановити побачення батька та сина один раз на тиждень з чергуванням вихідних та робочих днів

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3-11, 15, 57-60, 76-81, 83, 88, 174, 209, 212-215, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та третьої особи на стороні позивача - органу опіки та піклування Тарашанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя с. Молодія Чернівецького району Чернівецької області, про необхідність змінити ставлення до свого малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме про необхідність брати участь у вихованні дитини та утримуванні і покласти на орган опіки та піклування Тарашанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області контроль за виконанням відповідачем своїх батьківських обов`язків.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та третьої особи - органу опіки та піклування Тарашанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, про визначення способу участі батька у вихованні дитини - задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителю с. Молодія Чернівецького району Чернівецької області, спосіб прийняття участі у вихованні та спілкуванні із сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановивши побачення один раз на тиждень з чергуванням вихідних та робочих днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 17 вересня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя: