Провадження № 2-з/686/254/21
УХВАЛА

20 вересня 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Стефанишин С.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

встановив:

17.09.2021 року заявник ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, площею 47,1 кв.м, яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , який на момент смерті проживав разом із заявником, за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 є єдиним сином та спадкоємцем померлого ОСОБА_3 , якому на момент смерті на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 , що належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Хмельницькою державною нотаріальною 15 червня 2010 року за реєстровим №4-998, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01. Заявник 04.08.2021 року звернувся до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Мороз О.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала його батькові на праві приватної власності. Однак, заявнику було надано відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки 22.10.2015 року в Першій державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу за №58099731.

З матеріалів спадкової справи ОСОБА_1 стало відомо, що 11.07.2013 року його батько ОСОБА_3 надав заповіт №858667, серія ВТЕ, відповідно до якого на випадок своєї смерті заповідає квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який являвся дядьком заявника та на даний час помер. При цьому, вказаний заповіт не підписаний ОСОБА_3 та ніби-то на його прохання підписаний ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Про вказаний заповіт заявнику не було нічого відомо, оскільки батько в особистих розмовах завжди повідомляв його, що вказана квартира була отримана ним від його матері та в подальшому має перейти у власність заявника.

Разом з тим, заявнику відомо, що його батько з 1997 року (з моменту діагностування) та до моменту смерті страждав на хронічно-протікаюче душевне захворювання - шизофренію параноїдальної форми, приступо-подібно-прогредіентічним типом перебігу з психопатолодібним типом дефекту, що залишало його можливості усвідомлювати свої дії та керуватися ними.

Вищевказане підтверджується тим, що до ОСОБА_3 застосовувалися примусові заходи медичного характеру через вчинення ним злочинів в стані неосудності, що підтверджується Постановою Хмельницького міського суду у справі №1-390-1998 р. від 26.10.1998 року.

В подальшому, до моменту своєї смерті він продовжував лікування та перебував на обліку як особа яка має психічні захворювання у Комунальному некомерційному підприємству «Хмельницький обласний медичний центр психічного здоров`я», Комунальному некомерційному підприємстві «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги».

За сукупністю зазначених фактів заявник вважає, що вказана квартира була передана згідно заповіту його дядьку ОСОБА_2 , всупереч вимог законодавства та оскільки останній наразі помер, то як особу яка, заінтересована в розгляді даної заяви вважає за необхідне залучити Хмельницьку міську раду, як орган місцевого самоврядування, який набуде права власності на відповідну квартиру як відумерлу спадщину.

При цьому, заявнику стало відомо, що вказана квартира вже виставлена на продаж невідомою особою, що підтверджується скріншотами оголошення за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 за ціною еквівалентною 27 000 дол. США.

Таким чином, позивач вважає, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду по цивільній справі у разі якщо будь-якою особою буде відчужено вказане нерухоме майно чи укладено, наприклад, договір іпотеки щодо вказаного нерухомого майна, а тому, на думку заявника, необхідним являється забезпечення його позову шляхом накладення арешту на вказане вище майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Заявник зазначає, що протягом 10 днів згідно ч.4 ст. 152 ЦПК України ним буде подано позовну заяву про визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право на спадщину.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити частково з наступних підстав.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально- правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тому, під час визначення необхідності застосування заходів забезпечення цього позову слід керуватися не лише тим, чи не ускладнить або унеможливить їх не застосування виконання рішення суду, а й чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування.

Таким чином, забезпечення позову є не тільки гарантією виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, а й засобом запобігання порушення прав.

Згідно з п.1,2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб або забороною вчиняти певні дії.

Пунктом 6 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Згідно ст.153 ч.1 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду по справі, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви підлягає частковому задоволенню та слід застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 .

Керуючись ст.149 ч.2, ст. 150, ст.152 ч.4, ст.153 ч.1 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити частково.

Заборонити вчиняти дії щодо відчуження квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, площею 47,1 кв.м, яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 .

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Копію ухвали для виконання направити Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради ( 29000, м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 3).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С.Л. Стефанишин