_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 1512/5360/2012
Провадження № 6/947/627/21
УХВАЛА

11.10.2021 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Огренич І.В.

при секретарі - Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» (03035, м. Київ, Солом`янська площа, 2) про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, первісний стягувач: ПАТ «КБ «Надра» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 15), боржник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), -

ВСТАНОВИВ:

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» звернувся до суду з заявою в якій просить поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з боржника до виконання. При цьому представник заявника посилається на те, що 31.05.2012 року Київський районний суд м. Одеси ухвалив рішення по справі №1512/5360/2012 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 178_МКЦ/2007-980 від 18.12.2007р. з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра». Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02.04.2021 року було замінено ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у справі №1512/5360/2012, у видачі дубліката виконавчого листа та поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання було відмовлено з підстав недоведеності факту видачі первісному кредитору виконавчих листів та звернення стягувача за видачею виконавчого листа. Представник заявника зазначив, що на виконання рішення суду по справі №1512/5360/2012 від 31.05.2012 року Київським районним судом м. Одеси були видані Банку виконавчі листи. Після заміни ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у справі відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надав правонаступнику оригінал виконавчого листа по даній справі та копію постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 11.06.2018 р., згідно якої на примусовому виконанні у відділі справді перебувало виконавче провадження №51005666, 11.06.2018 р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.7 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» та оригінал виконавчого документа разом із постановою було відправлено на адресу ПАТ «КБ «Надра». Звертаючись до суду із заявою про заміною сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку його пред`явлення до виконання заявник не міг знати про стан виконавчого провадження, про те, що оригінал виконавчого документа перебуває в органі ДВС та строк його пред`явлення не пропущений, оскільки ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на момент подачі заяви не був стороною виконавчого провадження. Також представник заявника зазначив, що 04.06.2015 року за рішенням НБУ було розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «Надра». Таким чином, поновлення процесуального строку ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», що був пропущений через перебування первісного кредитора на стадії ліквідації, є поважною причиною, а також є підставою для поновлення такого строку, а тому вони вимушені звернутися до суду з даною заявою.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, повідомлялися. Представник заявника просить здійснити розгляд заяви без їх участі.

Згідно положень ч. 3 ст. 433 ЦПК України неявка учасників справи у судове засідання не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 31.05.2012р. позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» - задоволені та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованість за Кредитним договором №178_МКЦ/2007-980 від 18.12.2007р. а саме: заборгованість по кредиту - 231953,43 грн.; заборгованість по відсоткам - 155130,88 грн.; пеня за прострочену заборгованість по сплаті суми кредиту та процентів за користування кредитом - 84425,10 грн.; штрафу - 25000,00грн.; інфляційні збитки -31196,72 грн., а всього на загальну суму згідно позову - 527706,13 (п`ятсот двадцять сім тисяч сімсот шість гривень тринадцять копійок) та стягнуто судовий збір в розмірі 3219 грн..

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02.04.2021р. заяву ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - задоволено частково та замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у справі №1512/5360/2012. В іншій частині заяву залишено без задоволення.

Згідно ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У відповідності до частини 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог, представник ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» в своїй заяві зазначив, що на виконання рішення суду по справі №1512/5360/2012 від 31.05.2012 року Київський районний суд м. Одеси видав Банку виконавчі листи. Після заміни ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у справі відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надав правонаступнику оригінал виконавчого листа по даній справі та копію постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 11.06.2018 р., згідно якої на примусовому виконанні у відділі справді перебувало виконавче провадження №51005666, а 11.06.2018 р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.7 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», оригінал виконавчого документа разом із постановою було відправлено на адресу ПАТ «КБ «Надра».

Проте, звертаємо увагу заявника, що виконавчий лист, копія якого додана до заяви та на який вони посилаються в обґрунтування своїх вимог, виданий Київським районним судом м. Одеси 08.04.2016р. на виконання рішення суду від 10.12.2015р. по іншій цивільній справі № 520/11860/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №05/01/2008/840-К/17 від 14.01.2008р. та постановою про повернення виконавчого документа від 11.06.2018р. (ВП №51005666) стягувачу було повернуто виконавчий лист № 520/11860/15-ц.

Згідно з ч.ч. 1- 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від обставин та характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст.89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Проте, заявником не надано жодних доказів на підтвердження поважності пропуску строку, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, як не вказано і те, що зазначені обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Крім того, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02.04.2021р. ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» вже було відмовлено у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі №1512/5360/2012, саме з підстав недоведеності втрати оригіналів виконавчих документів та, відповідно, поважності пропуску строку. Ухвала суду від 02.04.2021р. оскаржена не була та набрала законної сили.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» не було надано суду жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Так, Ратифікуючи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції.

У ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як передбачено ч.1 ст.6 та ст.13 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального судочинства.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Одним із принципів в контексті справедливого судового розгляду, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції, є рівність сторін.

Принцип «рівності сторін» є складовою більш широкого розуміння поняття справедливого судового розгляду. Умова «рівності сторін» у розумінні «справедливого балансу» між сторонами фактично застосовується як у цивільних, так і у кримінальних провадженнях.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази, в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

Положення ч.1 ст.6 Конвенції гарантують «процесуальну» справедливість, що на практиці розуміється як змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін.

Отже, той факт, що заявником в порушення вищенаведених норм ЦПК України не було надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в обґрунтування твердження про поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, свідчить про його процесуальну недбалість.

Прийняття судом тверджень ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», як належних доказів в обґрунтування заявлених вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, призведе до порушення приписів ст.433 ЦПК України та фактично порушить право відповідача на правову визначеність (передбачуваність), що випливає із застосованого у ст.6 Конвенції словосполучення «встановлений законом» згідно рішення Європейський суд з прав людини, а також право на дотримання судом принципу рівності і змагальності сторін, оскільки в наведеній ситуації судом необґрунтовано буде віддано перевагу інтересам заявника як перед законом, так і перед судом.

При таких обставинах, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст.76,77,81,82,89,433 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк, з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Огренич І. В.