Справа № 158/1570/21
Провадження № 2/0158/452/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2021 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Польової М.М.,

з участю секретаря судового засідання Сороки І.Є.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ківерці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на спадщину, визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 ), ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4 ) про визнання осіб такими, що втратили право на спадкування, визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер брат позивача ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5 ), якому належала 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухового майна частка його брата на даний час зареєстрована за ОСОБА_5 , що свідчить про те, що спадкоємці ОСОБА_5 - дружина ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4 не прийняли спадщину.

Таким чином, оскільки державна реєстрація права власності на 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не вчинена нотаріусом, тому, на думку позивача, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не прийняли спадщину у межах встановленого шестимісячного строку, а відтак, втратили право на спадщину. У зв`язку з цим позивач вважає, що він як спадкоємець другої черги має право на спадкування наступним.

Також вказує, що між померлим братом та ОСОБА_3 була домовленість про відмову останньої від прийняття спадщини щодо житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене, позивач просить суд визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право на спадкування 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.07.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є вона, як його дружина, та дочка померлого ОСОБА_4 . Відповідачі спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли шляхом подання відповідних заяв до нотаріуса, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом. Також вказала, що твердження позивача про наявність домовленостей між нею та позивачем щодо спадкового майна є виключно припущенням позивача, не обґрунтованим жодним належним та допустимим доказом. Крім того, вказала, що позивачем не додано до позовної заяви також жодних доказів на підтвердження факту родинних відносин між позивачем та померлим.

У відповіді на відзив представник позивача просила відхилити наведені ОСОБА_3 у відзиві заперечення з підстав, викладених позивачем у повідомленні від 06.08.2021.

У запереченнях на відповідь відповідач ОСОБА_3 зазначила, що ЦПК України не передбачає такої форми звернення до суду як «повідомлення», а відтак обставини викладені у такому «повідомленні» не можуть досліджуватись судом на підтвердження вимог позивача. Крім того, зазначене «повідомлення» позивача оформлене нерозбірливим почерком, у зв`язку з чим неможливо встановити його зміст.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.09.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не прибули, подали до суду заяви, у яких просили проводити розгляд справи без їхньої участі.

Заслухавши позивача та його представника, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 06.06.2019 (а.с.47).

За життя ОСОБА_5 на праві приватної власності належала, зокрема, 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухового майна №259760167 від 03.06.2021 (а.с.15).

Як вбачається із спадкової справи №305/2019, спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли його дружина ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4 шляхом подання відповідних заяв до Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області (а.с.46, 54).

Згідно із частиною першою статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (частина перша статті 1217 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 ЦК України).

Частинами першою, другою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Згідно із статтею 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Положеннями статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Отже, з наведених норм слідує, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

При цьому незважаючи на встановлений статтею 1297 ЦК України обов`язок спадкоємця звернутися за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, нормами цивільного законодавства не визначено правових наслідків неотримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину чи втрату свого права на спадщину у зв`язку з неотриманням такого свідоцтва.

За таких обставин, приймаючи до уваги той факт, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому відсутні підстави для визнання їх такими, що втратили право на спадкування 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка входить до складу спадщини.

Відсутність у відповідачів свідоцтв про право на спадщину на вказану частку спірного майна не може слугувати підставою для позбавлення їх права на спадщину, оскільки відповідно до норм частини п`ятої статті 1268 ЦК України вона належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини.

Крім того, позивачем не доведено наявність обставин, які є підставами для усунення відповідачів від права на спадкування, передбачених статтею 1224 ЦК України.

Також судом не встановлені обставини, які б давали змогу визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 .

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 12, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на спадщину, визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05 жовтня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідачі: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 );

ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ).

Суддя Ківерцівського районного суду М.М. Польова