ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7359/21 Справа № 186/519/21 Суддя у 1-й інстанції - Демиденко С. М. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_1 та на даний час навчається на 1 курсі, денної форми навчання, Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» ДОР». Також, ОСОБА_2 не має ніякого джерела доходу та потребує матеріальної допомоги, допомоги, яку надає мати не достатньо, батько працює в ШУ «Першотравенське», отримує заробітну плату, тому має можливість утримувати доньку, шляхом сплати аліментів.

Враховуючи вищевикладене, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на її утримання, в зв`язку з продовженням навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання позовної заяви та до закінчення навчання, але не більше ніж досягнення 23-х річного віку.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 травня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задоволено.

Стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) з ОСОБА_1 щомісячно, починаючи з 09 квітня 2021 року на період навчання ОСОБА_2 , але не довше ніж до досягнення нею 23-річного віку.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 від 16 листопада 2005 року повторно виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровській області підтверджується факт того, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки Комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» ДОР» №106 від 03 березня 2021 року встановлено, що ОСОБА_2 є студентом першого курсу фельдшерського відділення, денної форми навчання. Період навчання з 21 вересня 2020 року по 30 червня 2023 року.

З розрахункового листка відповідача за квітень 2021 року вбачається, що розмір його нарахованого доходу за квітень 2021 року склав 39 108 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивачка є повнолітньою, проте продовжує навчання, власного доходу не має, несе витрати, пов`язані із навчанням, а тому потребує матеріальної допомоги батька, який має можливість фінансово допомагати доньці.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку.

Таким чином, однією з обов`язкових обставин, що підлягають доказуванню у цій справі, є наявність у відповідача можливості надавати таку матеріальну допомогу.

Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно зі ст. 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріали справи не містять доказів не спроможності відповідача надавати доньці допомогу на період навчання. Даних про те, що відповідач є непрацездатним та/або має інші аліментні зобов`язання у справі не має.

Обставини, які б свідчили про відсутність потреби повнолітньої доньки у матеріальній допомозі з боку батька не встановлено.

Встановивши, що донька відповідача ОСОБА_2 навчається у Комунальному вищому навчальному закладі «Дніпровський базовий медичний коледж» ДОР» на денному відділенні, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а ОСОБА_1 є працездатною особою, працює в ШУ «Першотравенське», отримує заробітну плату, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню доньку, суд першої інстанції, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами докази на предмет їх належності, допустимості та достатності для правильного вирішення справи, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу.

Досліджені судом докази свідчать про те, що відсутні категоричні підстави щодо неможливості надання відповідачем утримання доньки у визначеному судом розмірі.

Відповідно до вимог 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду має бути залишено без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: