Справа № 524/8229/20
Провадження №2/524/1126/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Предоляк О.С.,

при секретарі судового засідання Лапік К.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 89 про визнання права власності на житлову квартиру,

В С Т А Н О В И В

У грудні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовними вимогами до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, Кременчуцької міської ради Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 про визнання права власності на житлову квартиру.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.12.1993 року на ім`я відповідача ОСОБА_2 та членів його сім`ї: жінки ОСОБА_3 , сина ОСОБА_4 виписано ордер № 312 на право зайняття житлового приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу № 89/60, а саме квартиру АДРЕСА_2 . В подальшому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 особисто здійснили оплату пайових внесків в будівництво житлового будинку, однак документ про сплату пайових внесків втрачено. Усі члени житлово-будівельного кооперативу № 89/60 стали засновниками об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , яке є правонаступником всіх прав та обов`язків житлово-будівельного кооперативу № 89/60. Відповідно до довідки виданої ОСББ № 89 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є членами ОСББ та власниками квартири АДРЕСА_2 . Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Гарник С.Ю. відмовлено у державній реєстрації права власності на вищевказану квартиру, оскільки об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не має повноважень щодо видачі довідок про членство особи в кооперативі та сплату нею пайових внесків.

Посилаючись на вказані обставини позивачі просять визнати за ними право власності по 1/2 частині квартири АДРЕСА_2 .

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити.

Представник відповідачаКременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у судове засідання не з`явився, просять розглянути справу без їх участі, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду, про що надали письмові заяви.

Представники відповідача виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третьої особи ОСББ № 89 у судове засідання не з`явились, про дату розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З вимог п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України постає, що, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що 22.12.1993 року виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради народних депутатів на ім`я ОСОБА_2 , як члена ЖБК 89/60 видано ордер № 312 на житлове приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу на сім`ю із трьох осіб на право заняття житлового приміщення площею 28,7 кв.м. в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі рішення загальних зборів житлово-будівельного кооперативу від 11.09.1993 року, протокол № 7. Склад сім`ї: ОСОБА_3 - дружина, ОСОБА_4 - син.

Відповідно до довідки, виданої головою ОСББ № 89, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 є правонаступником всіх прав та обов`язків житлово-будівельного кооперативу № 89/60. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є членами ОСББ № 89, а також власниками квартири АДРЕСА_2 , вартість якої сплачена повністю та своєчасно.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Гарник С.Ю. відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 , оскільки об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не має повноважень щодо видачі довідок про членство особи в кооперативі та сплату нею пайових внесків.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За положеннями ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв до вступу в законну силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, передбачалось, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Вказані норми дублюються у ст. 384 ЦК України (в редакції від 2003 року), де зазначено, що в разі викупу квартири, член житлово-будівельного кооперативу стає власником квартири.

В п. п. 69, 71 Листа Верховного Суду України від 26 травня 2001 року «Правові позиції щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право)» зазначалось, що члени ЖБК, які повністю внесли пайовий внесок за квартиру відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність», набувають права власності на квартиру.

Згідно із положеннями п. п.5-1, 6, 6-1 постанови Пленуму Верховного Суду україни «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи № 9 від 18.09.1987 року /в редакції, яка була чинна на час сплати пайового внеску/, судам слід мати на увазі, що згідно із ст.15 Закону України «Про власність» член житлово - будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.

Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

В ході судового розгляду справи встановлено, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 набули у спільну власність квартиру АДРЕСА_2 , оскільки вартість вказаної квартири оплачена повністю і своєчасно.

Визначаючи частки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у праві власності на квартиру, суд виходить із того, що пайові внески кожного з них є рівними, тому і частки співвласників мають бути рівними. Отже, частка кожного співвласника квартири АДРЕСА_2 має становити 1/2 частину.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.14, 57 - 60, 88, 208, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд,-, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 89 про визнання права власності на житлову квартиру задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Предоляк