П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 752/11533/20

Номер провадження 22-ц/824/13567/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Головачова Я.В., Шахової О.В.

за участю секретаря судового засідання - Яворської А.А.,

вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 04 березня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Чередніченко Н. П., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У червні 2020 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» звернулось до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 31 серпня 2018 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 0457/08/2018/0006 за умовами якого, банк надав позичальнику кредит у сумі 633 080 грн. на строк з 31 серпня 2018 року по 30 серпня 2022 року на придбання автомобіля Hyundai 2018 року випуску.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між зазначеними сторонами укладено договір застави № б/н від 31 серпня 2018 року за умовами якого, банку передано в заставу автомобіль марки Hyundai 2018 року випуску. Крім того, 31 серпня 2018 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 0457/08/2018/0006-Р.

У зв`язку з неналежним виконанням умов зазначеного кредитного договору, у ОСОБА_2 . Виникла заборгованість, яка станом на 19 травня 2020 року становить 488 222 грн. 88 коп., з яких: 393 457 грн. 06 коп. - заборгованість по кредиту (строкова), 63 631 грн. 06 коп. - заборгованість по процентам (прострочена), 2 412 грн. 41 коп. - заборгованість по процентам (поточна), 19 226 грн. 15 коп. - заборгованість по процентам (прострочена), 9 496 грн. 20 коп. - заборгованість по комісії прострочена.

Позивач зазначає, що ним на адресу відповідачів направлялися письмові вимоги про повернення кредиту, які виконанні не були.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 04 березня 2021 року (том І а.с. 228-233) позов Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк», задоволено, стягнуто солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 0457/08/2018/0006 від 31 серпня 2018 року, що станом на 19 травня 2020 року становить 488 222 грн. 88 коп.

Стягнути в рівних частинах із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» судовий збір в сумі 7 323 грн. 34 коп., тобто по 3 661 грн. 67 коп. з кожного.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 06 серпня 2021 року ОСОБА_1 направила апеляційну скаргу у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та ненадання їм належної оцінки, просила рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 04 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову, відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позичальник ОСОБА_2 сумлінно виконував свої обов`язки за кредитним договором та здійснював платежі згідно його умовам.

Так, станом на 26 грудня 2019 року не було жодного прострочення за кредитним договором, що підтверджується банківською випискою. Проте, 27 січня 2020 року приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис № 460 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк», яким звернуто стягнення на автомобіль Hyundai Tucson 2018 року випуску, за рахунок коштів, отриманих від реалізації рухомого майна, для задоволення вимоги банка в сумі 493 456 грн. 52 коп. про дострокове повне виконання зобов`язання.

На думку скаржника, суд першої інстанції не перевірив дійсний розмір заборгованості; законність нарахування відсотків по кредиту після реалізації права на дострокове повернення кредиту; законність нарахування комісії; законність подвійного стягнення суми заборгованості.

Крім того, суд першої інстанції незаконно стягнув відсотки за користування кредитом, оскільки після стягнення відсотків за виконавчим написом нотаріуса у розмірі - 4 683 грн. 70 коп., кредитор вже втратив право на їх нарахування.

Так, із виконавчого напису нотаріуса від 27 січня 2020 року вбачається, що кредитор реалізував право на дострокове повернення кредиту та платежів за ним, тобто змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Отже, виконавчий напис нотаріуса про стягнення кредитної заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави свідчить про закінчення строку дії кредитного договору.

На думку скаржника, кредитор має право на стягнення заборгованості по відсоткам у розмірі, що не перевищує розмір відсотків, зазначених у виконавчому написі, а саме - 4 683 грн. 70 коп., а тому розмір відсотків у зазначеній судом сумі стягнуто безпідставно.

Крім того, скаржник не погоджується зі стягненням заборгованості по комісії у розмірі 9 496 грн. 20 коп., адже у судовому рішенні не зазначено якими положеннями кредитного договору передбачено нарахування комісії за користування кредитом.

На думку скаржника, суд першої інстанції проігнорував ту обставину, що наявність виконавчого напису нотаріуса, яким були задоволені вимоги банку щодо стягнення за рахунок заставного майна кредитної заборгованості створює ризик подвійного стягнення з відповідача грошових коштів за різними виконавчими провадженнями.

Так, кредитор вже реалізував право на дострокове стягнення кредиту в спосіб, який він самостійно обрав, а тому задоволення позовних вимог у даній справі призведе до подвійного стягнення заборгованості у вигляді реалізації заставного майна та стягнення коштів.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 вересня 2021 року, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 вересня 2021 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

20 вересня 2021 року від позивача на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу з відповідними підтвердженнями про направлення його усім учасникам справи.

З вказаного відзиву вбачається, що позивач не погоджується з доводами апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду, без змін.

Позивач зазначає, що 31 серпня 2018 року між ним та відповідачем-1 укладено кредитний договір за умовами якого, банк передав позичальнику кредит у сумі 633 080 грн. на строк з 31 серпня 2018 року по 30 серпня 2022 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, банком, на умовах договору застави № б/н від 31 серпня 2018 року, прийнято в заставу автомобіль, а також, укладено з відповідачем-2 договорі поруки.

Так, згідно умов кредитного договору, позичальник зобов`язується сплачувати банку проценти за користування кредитом за весь час фактичного користування. У разі порушення позичальником будь-якого зобов`язання, встановлених п.п. 4.3.6 - 4.3.9 договору, позичальник сплачує банку комісію за управління коштами в частині обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 0,5 % від суми наданого кредиту.

Позивач зазначає, що протягом дії кредитного договору, позичальник неодноразово порушував взяті на себе зобов`язання щодо строків погашення кредиту та процентів у зв`язку з чим, банком направлено відповідачам листи-вимоги в яких вимагав повністю повернути всю суму кредиту, сплатити проценти та комісію протягом 30 днів від дати одержання.

Разом з тим, вимоги банку відповідачами виконані не були.

У судовому засіданні представник скаржника - адвокат Романцова Т. Г. підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити з підстав, зазначених уній.

Представник позивача - ОСОБА_3 заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення, без змін.

Відповідач-1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення у зв`язку з чим, колегія суддів вважала за можливе розпочати та завершити розгляд справи за відсутності останнього.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи та заперечення учасників справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позичальник не виконує належним чином зобов`язання за кредитним договором. Доказів зворотного стороною відповідача не надано. Твердження сторони відповідача про необґрунтованість позовних вимог та подвійного стягнення суми заборгованості, в ході розгляду справи не знайшли свого об`єктивного підтвердження та не є такими, з якими закон та умови договору дають підстави для можливості визнання вимог банку незаконними.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 31 серпня 2018 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 0457/08/2018/00006, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 633 080 грн., на строк із 31 серпня 2018 року по 30 серпня 2022 року на придбання автомобіля Hyundai 2018 року випуску, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором.

Відповідно до п. 3.1. кредитного договору погашення кредиту здійснюється у відповідності з графіком, встановленим у додатку 2 до цього договору та сплату процентів за користування кредитними коштами шляхом сплати рівних один одному платежів у розмірі 16 364 грн. (крім першого та останнього платежів) щомісячно з 1-го по 10-е число кожного місяця, шляхом внесення коштів на рахунок, відкритий у АБ «Укргазбанк» через касу банку або шляхом безготівкового перерахування.

Згідно п. 3.2 договору, перший платіж сплачується з 1-ого (першого) по 10-е (десяте) число місяця, наступного за місяцем отримання кредиту у розмірі нарахованих процентів за користування кредитними коштами з першого дня користування кредитними коштами по останній календарний день цього ж місяця, останній платіж визначається, як залишок заборгованості на початок останнього місяця користування кредитними коштами та нараховані проценти за користування кредитними коштами в останньому місяці та сплачується у день закінчення строку, на який надано кредит (у відповідності з п.1.3. цього Договору) або у день дострокового повного погашення заборгованості по кредиту (т. І а.с. 09-18).

В матеріалах справи міститься додаток № 2 до кредитного договору № 0457/08/2018/00006 від 31 серпня 2018 року, та додаток № 1 «Розрахунок загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит» підписаний позичальником (т. І а.с. 19, 21-22).

31 серпня 2018 року між ПАТ АТ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 укладено договір застави транспортного засобу предметом якого є забезпечення виконання вимог заставолдержателя, які випливають з кредитного договору № 0457/08/2018/00006 від 31 серпня 2018 року. Предметом застави є автомобіль марки Hyundai Tucson 2018 року випуску (т. І а.с. 23-28).

31 серпня 2018 року між ПАТ АТ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 0457/08/2018/0006-Р згідно умов якого, остання поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором № 0457/08/2018/00006 від 31 серпня 2018 року (а.с. 29-31).

В матеріалах справи наявна виписка по рахунку ОСОБА_2 за період з 31 серпня 2018 року по 21 травня 2020 року (т. І а.с. 34-40).

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 0457/08/2018/0006 від 31 серпня 2018 року, у ОСОБА_2 наявна заборгованість за вищевказаним кредитним договором, яка станом на 15 травня 2020 року складає 488 222 грн. 88 коп., що складається з: 393 457 грн. 06 коп. - заборгованість по кредиту строкова; 63 631 грн. 06 коп. - заборгованість по кредиту прострочена; 2 412 грн. 41 коп. - заборгованість по процентах поточна; 19 226 грн. 15 коп. - заборгованість по процентах прострочена; 9 496 грн. 20 коп. - заборгованість по комісії прострочена (т. І а.с. 33).

14 листопада 2019 року ПАТ АТ «Укргазбанк» направило на адресу ОСОБА_2 листа-вимогу щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 0457/08/2018/00006 від 31 серпня 2018 року (т. І а.с. 46-47, 48, 49).

17 грудня 2019 року ПАТ АТ «Укргазбанк» направило на адресу ОСОБА_1 листа-вимогу щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 0457/08/2018/00006 від 31 серпня 2018 року (т. І а.с. 50-51, 52, 53).

Так, відповідно до частин 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Частиною 1 статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є порука.

Частиною 1 статті 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником

Відповідно до частин 1, 2 статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 31 серпня 2018 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 0457/08/2018/00006, з метою забезпечення виконання за яким, зокрема, того ж дня між банком та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 0457/08/2018/0006-Р.

Пунктом 4.3.5 кредитного договору встановлено, що позичальник зобов`язаний на вимогу банку достроково повернути кредит, сплатити нараховані комісії, нараховані проценти за користування кредитними коштами та можливі штрафні санкції у випадках, передбачених цим договором, договором застави та чинним законодавством України.

Пунктом 4.2.3 договору встановлено, що вимога дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань по цьому договору, у випадках які сторони визнають, як істотне порушення умов цього договору, є, зокрема, невиконання позичальником будь-яких своїх зобов`язань по цьому договору, у тому числі, несвоєчасного виконання грошових зобов`язань ( з простроченням їх виконання більш, ніж на 1 календарний місяць), що випливають з цього договору.

Як вбачається із виписки по рахунку, ОСОБА_2 неодноразово порушував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо строків погашення кредиту та процентів у зв`язку з чим, у банку виникло право вимоги повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором.

Листи-вимоги банку щодо погашення заборгованості за кредитним договором, які направлялися відповідачам, виконані не були.

Таким чином, враховуючи, що права банку порушені, останній має право на отримання від відповідачів кошти в рахунок погашення заборгованості, що виходячи з виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, становить 457 088 грн. 12 коп.

Як вбачається зі змісту кредитного договору, сторони погодили процентну ставку за користування кредитними коштами та комісію.

Із розрахунку заборгованості за кредитним договором наданим банком вбачається, що за період з січня 2020 року по травень 2020 року у відповідача-1 наявна заборгованість за процентах, яка складає 21 638 грн. 56 коп. та комісії у сумі 9 496 грн. 20 коп.

27 січня 2020 року приватним нотаріусом міського нотаріального округу Осипенко Д. О. вчинено виконавчий напис яким запропоновано звернути стягнення на рухоме майно, автомобіль, за рахунок коштів отриманих від реалізації якого, задовольнити вимоги ПАТ «АТ «Укргазбанк» за кредитним договором від 31 серпня 2018 року.

Таким чином, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також комісію, припинилося, оскільки банк, отримавши виконавчий напис, змінив строк виконання договору, а відтак, підстави для стягнення процентів та комісії за період з січня 2020 року по травень 2020 року (про який зазначає банк), відсутні.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідач-2 визнає заборгованість за процентами у сумі 2 412 грн. 41 коп., колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача процентів у зазначеному розмірі та відсутності підстав для стягнення комісії.

Посилання скаржника на абзац 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставним, так як зазначена норма не підлягає застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, оскаржуване рішення не можна назвати в повній мірі законним та обґрунтованим в розумінні ст. 263 ЦПК України, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 04 березня 2021 року змінити, зменшивши суму яка підлягає солідарному стягненню із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» з 488 222 грн. 88 коп. до 459 500 грн. 53 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 08 жовтня 2021 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Я. В. Головачов

О. В. Шахова