Провадження № 2-з/752/514/21
У Х В А Л А

21.05.2021 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Оджубейської Д.І.,

розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, визнання договору про надання споживчого кредиту та договору іпотеки недійсними,

в с т а н о в и в:

в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, визнання договору про надання споживчого кредиту та договору іпотеки недійсними.

Відповідно до поданої заяви, позивач просить суд визнати порушеним її право як споживача банківських послуг, визнати недійсними Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 05.02.2007 року та Договір іпотеки №46530 від 05.02.2007 р., укладені між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк».

В ході розгляду справи представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа №752/12369/15-ц (виконавче провадження №51596361) до набрання законної сили рішенням в даній справі.

Свою заяву представник позивача обгрунтовує тим, що 12 листопада 2015 року Голосіївським районним судом м.Києва у справі №752/12369/15-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було ухвалено рішення, відповідно до якого присуджено до стягнення з ОСОБА_1 , на користь ПАТ «УкрСиббанк`суму заборгованості в розмірі 85 703,99 доларів США та 54 810,67 грн., 3 654,00 грн. судового збору.

«06» червня 2016 року рішенням Апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено; рішення суду першої інстанції залишено без змін.

На підставі вказаних судових рішень постановою державного виконавця Голосіївського ВДВС в м.Києві від 08 липня 2016 року відкрито виконавче провадження ВП № 51596361.

Постановою державного виконавця Голосіївського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 25 січня 2021 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи Боржника.

Представник позивача зазначає, що на даний час здійснюється відрахування із доходів (заробітної плати) ОСОБА_1 в розмірі 20 %, однак у Позивача відсутні інші доходи окрім заробітної плати, в зв`язку з чим останній спричиняються матеріальні збитки.

Позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав, що свідчить про наявність правових підстав для вжиття заходів до забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії;встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Позивач звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про визнання зобов`язань припиненими за угодою.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач просить суд зупинити стягнення у виконавчому провадженні №51596361, відкритому постановою державного виконавця при примусовому виконанні виконавчого листа №752/12369/15-ц, виданого у справі за позовом №752/12369/15-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, до набрання законної сили рішення суду у даній справі.

Однак, обраний представником позивача вид забезпечення не забезпечить виконання рішення в даній справі, з огляду на предмет спору, що суперечить меті застосування заходів забезпечення позову.

Крім того, такий спосіб забезпечення позову фактично призведе до зупинення виконання судового рішення, яке є обов`язковим для виконання та набрало законної сили, що суперечить вимогам закону.

З огляду на викладене, суд вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.149, 150, 151 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, визнання договору про надання споживчого кредиту та договору іпотеки недійсними - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: