Справа № 152/1125/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 вересня 2021 року м. Шаргород

Cправа №152/1125/21

Провадження №2-о/152/60/21

Шаргородський районний

суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді - Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання - Бабиної І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту народження особи, з участю заінтересованої особи Шаргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький),

встановив:

І. Стислий виклад позицій заявника та заінтересованої особи

20.09.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду з заявою про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, у якій, з урахуванням заяви про уточнення вимог, просить встановити факт народження на тимчасово окупованій території України в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим дитини жіночої статі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у матері - ОСОБА_3 , та батька - ОСОБА_4 .

Заява мотивована тим, що 15.11.2014 року її дочка ОСОБА_5 уклала шлюб із ОСОБА_4 , що зареєстрований відділом реєстрації шлюбу м. Сімферополь АР Крим, а ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила дитину ОСОБА_2 , реєстрацію народження якої здійснено відділом реєстрації народжень м. Сімферополя АР Крим та видано свідоцтво серії НОМЕР_1 25.12.2020 року.

Оскільки АР Крим є тимчасово окупованою територією, донька не може прибути в Україну для реєстрації народження своєї дитини, а її онуки, тому вона звернулася до відділу ДРАЦСу.

Проте, оскільки документи про народження онуки видано на тимчасово окупованій території, вони не мають юридичних наслідків і на їх підставі неможливо зареєструвати народження дитини, у зв`язку з чим вона змушена звертатися до суду для встановлення факту народження дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлення факту народження має для неї юридичне значення, оскільки необхідне для державної реєстрації народження дитини за нормами сімейного законодавства України.

При зверненні до Шаргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) з метою державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження, відповідно до законодавства України, їй відмовлено, оскільки пред`явлений нею документ про народження дитини не відповідає формі, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року за №545, та відсутнє медичне свідоцтво про народження.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви про встановлення факту народження підтримує у повному обсязі (а.с.18).

2. Виклад позиції заінтересованої особи

1. Представник заінтересованої особи - Шаргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином (а.с.16), заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності не подавав.

ІІ. Заяви, клопотання учасників справи

1. Заявник ОСОБА_1 20.09.2021 року подала заяву про уточнення прохальної частини заяви про встановлення юридичного факту народження особи.

2. 20.09.2021 року заявник ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с.18).

Інших заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, ОСОБА_1 до суду не подавала.

3. Представник заінтересованої особи - начальник Шаргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, до суду не подавав.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

1. Відповідно до ухвали судді від 20.09.2021 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи - Шаргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), - про встановлення юридичного факту народження особи в порядку окремого провадження, відкрито провадження та призначено судове засідання на 20.09.2021 року, тобто негайно, відповідно до вимог ЦПК України (а.с.12-13).

2. В судове засідання для розгляду справи по суті не прибули заявник ОСОБА_1 та представник заінтересованої особи - Шаргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), у зв`язку із чим суд, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до ч.4 ст.259 ЦПК України, постановив ухвалу про розгляд справи у відсутності учасника справи, враховуючи, що перешкод для розгляду справи немає.

3. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи… фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється в судовому засіданні у відсутності всіх учасників справи, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, відомості про встановлений судом факт, мету встановлення факту, докази, на підставі яких суд установив факт

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_5 , що вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.7).

15.11.2014 року донька заявника ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_4 , який зареєстровано відділом реєстрації шлюбу м. Сімферополя Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, про що складено запис за №963 (а.с.6).

Крім того, суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 донька заявника - ОСОБА_3 у м. Сімерополь Автономної Республіки Крим народила дитину жіночої статі - ОСОБА_2 , батьком якої є ОСОБА_4 .

Означений факт також підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 25.12.2020 року відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, про що складено актовий запис за №1 (а.с.9).

У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини - ОСОБА_2 вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Отже, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, що визнана тимчасово окупованою територією України, у дочки заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 народилася дочка ОСОБА_2 .

Відповідно до абзацу 1 ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами…

Оскільки судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є бабою дитини, котра народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7-9), то, відповідно до вимог ч.1 ст.317 ЦПК України, має право на звернення з до суду з цією заявою.

Так, законодавчим актом, який визначає поняття «тимчасово окупована територія», є Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Згідно із ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

Таким чином, вище вказаним Законом України визначено, що тимчасово окупованою територією України є Автономна Республіка Крим, тому м. Сімферополь, де народилася дитина - ОСОБА_2 , відноситься до населених пунктів, які знаходяться на тимчасово окупованій території.

Факт народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим України у матері ОСОБА_3 та батька ОСОБА_4 зафіксований 25.12.2020 року відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, який видав свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 (а.с.9).

При зверненні до Шаргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) з приводу державної реєстрації народження ОСОБА_2 , заявнику ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки пред`явлені нею документи, не відповідають встановленій українським законодавством формі, а медичне свідоцтво про народження, форма якого визначена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024 та електронний медичний висновок про народження відсутні (а.с.10).

Таким чином, проаналізувавши докази, судом встановлено факт народження дитини жіночої статі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим України у громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, оскільки свідоцтво про народження дитини - дівчинки ОСОБА_2 було видано на тимчасово окупованій території України, то вказане свідоцтво є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Статтею 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них… Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок утворення медичної консультаційної комісії та положення про неї затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України зразками та їх описами.

Згідно з п.п.1, 2 п.1 розділу 3 «Державна реєстрація окремих актів цивільного стану» Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року № 2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 вересня 2020 року за № 953/35236.

Електронний примірник медичного висновку про народження та відомості, необхідні для проведення державної реєстрації народження, отримуються органом державної реєстрації актів цивільного стану за допомогою Єдиного державного вебпорталу електронних послуг або шляхом автоматизованого обміну відомостями між інформаційними ресурсами Національної служби здоров`я України та Міністерства юстиції України через систему електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів за сформованим запитом, що містить відомості про унікальний номер медичного висновку, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності) та/або реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності) та реквізити паспорта або паспортного документа, що посвідчує особу матері.

У разі народження дитини жінкою, яка є громадянкою іноземної держави або особою без громадянства, яка проживає на території України, замість реквізитів паспорта або паспортного документа, що посвідчує особу матері, зазначаються відомості про реквізити посвідки на постійне проживання такої жінки. При цьому в графі «Для відміток» актового запису про народження робиться відмітка: «Мати дитини ідентифікована електронною системою охорони здоров`я за даними посвідки на постійне проживання» та зазначаються номер відповідної посвідки та код територіального органу/територіального підрозділу ДМС, що оформив посвідку; б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У разі подання до органу державної реєстрації актів цивільного стану документа, визначеного у підпункті «в» цього пункту, для державної реєстрації народження дитини, народженої поза закладом охорони здоров`я, також подається висновок про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року №9. У разі подання до органу державної реєстрації актів цивільного стану документа, визначеного у підпункті «в» цього пункту, для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше, також отримується документ, визначений у підпункті «а», або подається документ, зазначений у підпункті «б» цього пункту. У разі подання до органу державної реєстрації актів цивільного стану дубліката документа, визначеного у підпунктах «б»-«ґ» цього пункту, державна реєстрація народження здійснюється після перевірки факту проведення державної реєстрації народження за місцем народження дитини, за місцем проживання батьків дитини на момент її народження згідно з даними поданого документа. Відсутність актового запису про народження підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану за формою, наведеною у додатку 22 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382 (із змінами). Якщо в результаті перевірки виявлено актовий запис про народження, який зберігається на тимчасово окупованій території України, відділ державної реєстрації актів цивільного стану поновлює його в установленому законодавством порядку. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою.

Відповідно до п.п.3, 4, 8 п.1 розділу 3 «Державна реєстрація окремих актів цивільного стану» Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них . Якщо батьки дитини не перебувають у шлюбі, то народження дитини може бути зареєстроване за місцем проживання особи, яка визнає себе батьком дитини . Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження, підтверджене одним із документів, передбачених у пункті 2 цієї глави, або місце проживання батьків чи одного з них. Якщо місцем народження дитини зазначається фактичне місце її народження, а не місце проживання її батьків, про це робиться відповідна відмітка у графі «Для відміток» актового запису про народження, яка під час державної реєстрації скріплюється підписами батьків чи одного з них, крім випадків, коли відповідно до цих Правил проведення такої реєстрації здійснюється без їх присутності. Під час державної реєстрації народження дитини за місцем її народження в актовому записі вказується фактичне місце народження. Зазначений порядок повинен бути роз`яснений особам, які звернулися з питання державної реєстрації народження дитини. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження, дані про дату і місце народження дитини зазначають відповідно до рішення суду… Державну реєстрацію народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України проводить відділ державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду в день надходження копії такого рішення або будь-який відділ державної реєстрації актів цивільного стану в день її пред`явлення заявником.. .

Судом встановлено, що надане заявником свідоцтво про народження дитини видане органом, який створений на тимчасово окупованій території України всупереч законодавству України, а тому не є підставою для реєстрації народження за правилами ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органом державної реєстрації актів цивільного стану, у зв`язку із чим відділом ДРАЦСу відмовлено заявнику ОСОБА_1 у державній реєстрації народження дитини.

Разом з тим, суд вважає, що вказане свідоцтво про народження підтверджує факт народження дитини жіночої статі ОСОБА_2 , яка походить від матері ОСОБА_3 , громадянки України та батька ОСОБА_4 , громадянина України.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини про встановлення факту, що має юридичне значення, які регулюються нормами ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження.

Згідно із ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: народження особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (ч.1 ст.316 ЦПК України).

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду Вінницької області без порушення правил підсудності, встановлених ст.316 ЦПК України), оскільки місце її проживання - АДРЕСА_1 .

Відповідно до абзацу 1 ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (ч.2 ст.319 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.3 ст.317 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Частиною 4 ст.317 ЦПК України встановлено, що рішення у, тому числі, у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

VІ. Висновки суду

Аналізуючи норми наведеного законодавства та досліджені судом докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає доведеним той факт, що дитина жіночої статі ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим України, що визначається як тимчасово окупована територія України, у матері - ОСОБА_3 , громадянки України, та батька ОСОБА_4 , громадянина України.

До вказаного висновку суд прийшов, виходячи з вимог ст.77 ЦПК України та практики Європейського суду з прав людини.

Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України).

Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення.

Об`єктом оцінки судом при ухваленні рішення є як докази (фактичні дані, відомості), так і процесуальні джерела, що їх містять (показання свідків, висновки експертів, тощо).

Надане заявником свідоцтво про народження дитини, видане органом, який створений на тимчасово окупованій території України всупереч законодавству України, не є підставою для реєстрації народження за правилами ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органом державної реєстрації актів цивільного стану, але містить фактичні дані про народження особи, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заявника.

Вирішуючи питання щодо оцінки доказів у справі, суд застосовує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, викладену у рішеннях у справах «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини», «Мезер проти Республіки Молдова і Росії», «Ілашку і інші проти Молдови і Росії», де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Так, в п.333 рішення у справі «Ілашку і інші проти Молдови і Росії», Європейський суд з прав людини висловив правовий висновок про те, що коли держава не може забезпечити дію своєї влади на частині своєї території внаслідок фактичної ситуації (наприклад, сепаратистський режим, військова окупація), держава не перестає нести відповідальність і здійснювати юрисдикцію. Вона повинна всіма доступними дипломатичними і правовими засобами із залученням іноземних держав і міжнародних організацій продовжувати гарантувати права і свободи, передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зазначив, зокрема, в п.п.90, 91, 96, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надано докази «поза розумним сумнівом», які підтверджують факт народження ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, що визначається як тимчасово окупована територія України, у її дочки - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дитини: дівчинки ОСОБА_2 , що є підставою для задоволення заяви ОСОБА_1 .

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року (остаточне - 18.09.2015 року), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…».

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293-294, 316 ЦПК України, на підставі п.7 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 319 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту народження особи, з участю заінтересованої особи Шаргородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) - задовольнити.

Встановити факт народження у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, що визначена Верховною Радою України як тимчасово окупована територія України, ІНФОРМАЦІЯ_3 дитини жіночої статі ОСОБА_2 у матері - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки України та батька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України.

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шаргородський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином (п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України).

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повне найменування (для юридичних осіб) та ім`я (для фізичних осіб) учасників справи:

- заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка с. Савинці Тростянецького району Вінницької області, жителька АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України - НОМЕР_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ;

- заінтересована особа - Шаргородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), місцезнаходження - м. Шаргород Вінницької області, вул. Героїв Майдану, буд.217, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ - 20087003.

Повне рішення складено 20.09.2021 року.

Суддя: