Провадження № 2-з/761/1969/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 761/33079/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Одночасно з позовом позивачем подано заяву, відповідно до якої просив вжити заходи забезпечення позову до його подання шляхом накладення арешту:

- на все майно майбутнього відповідача - ОСОБА_2 ;

- на 99 % статутного капіталу (корпоративні права) ТОВ «РОНАЛЬД» (), що належить ТОВ «МІСТЕР ТЕЙД» (), що на 50 % належить відповідачу;

- на 50 % статутного капіталу ТОВ «ДЮНА-ІНТЕРКОМ» ();

- на 50 % статутного капіталу (корпоративні права) ТОВ «МІСТЕР ТРЕЙД» ();

- на 50 % статутного капіталу (корпоративні права) ТОВ «ДІСКАУНТЕР» ();

- на 50 % статутного капіталу (корпоративні права) ТОВ «САНДІ ГРУП» ();

- на 15 % статутного капіталу (корпоративні права) ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ДЮНА-ІНТЕРКОМ» ();

- на 100 % статутного капіталу (корпоративні права) ТОВ «МР КЕТ КОРПОРЕЙШН» ();

- на 99 % статутного капіталу (корпоративні права) ТОВ «ДЖЕЙКОБС» ();

- на 25 % статутного капіталу (корпоративні права) ТОВ «БДЖІЛКА ПЕЧЕРСЬКА» (), а саме позбавити права на відчуження, розпорядження та заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження корпоративних прав;

- заборонити органам державної реєстрації, державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, нотаріусам, визначених Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, іншим акредитованим суб`єктам, всі районним державним адміністраціям, посадовим особам, які виконують функції державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вчиняти/здійснювати/проводити будь-які дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» ТОВ «РОНАЛЬД» (), ТОВ «МІСТЕР ТЕЙД» (), ТОВ «ДЮНА-ІНТЕРКОМ» (); ТОВ «ДІСКАУНТЕР» (); ТОВ «САНДІ ГРУП» (); ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ДЮНА-ІНТЕРКОМ» (); ТОВ «МР КЕТ КОРПОРЕЙШН» (); ТОВ «БДЖІЛКА ПЕЧЕРСЬКА» (), реєстрацію, внесення змін до установчих документів, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь-яким чином скасування існуючої редакції статутів, проводити передачу реєстраційних справ вищевказаних товариств, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у тому числі, але не виключно: про зміну складу та часток учасників товариств у статутному (складеному) капіталі, розміру статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи, виключення учасників, зміну особи, яка уповноважена вчиняти юридичні дії від імені товариств, зміну відомостей про органи управління юридичної особи, щодо зміни найменування юридичної особи, зміну місцезнаходження, зміну керівника юридичної особи або відомостей про керівника юридичної особи, зміни фізичних осіб або зміни відомостей про фізичних осіб - платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори тощо, зміни фізичних осіб або зміни відомостей про фізичних осіб - платників податків, які мають право подавати документи для державної реєстрації зміни складу засновників (учасників) або зміни відомостей про засновників (учасників) юридичної особи, зміни кінцевого бенефіціарного власника (контролера) або зміни відомостей про кінцевого власника (контролера), про перебування юридичної особи у процесу провадження у справі про банкрутство, санації, зокрема, відомості про розпорядника майна, санатора та інші реєстрації дії передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Заява обґрунтована тим, що позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з позовом про стягнення заборгованості у сумі 3 786 204, 33 грн., оскільки відповідачем не виконаються зобов`язання за договором позики від 23.06.2020, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Відповідач за договором позики кошти не повертає та своєю пасивною поведінкою показує, що не має наміру повертати належні позивачу кошти. Крім того вчиняє дії щодо відчуження належного йому майна., корпоративних прав та може вийти зі складу засновників зазначених товариств, і в такому випадку виконати рішення суду за рахунок корпоративних прав стане неможливим, а тому останній звернувся до суду з вказаною заявою.

За таких обставин, невжиття заходів забезпечення позову у визначений заявником спосіб може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про стягнення боргу за договором позики, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Так, відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

При цьому, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, заяву про забезпечення позову та надані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Крім того, ст. 150 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне вчинення таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9).

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Судом встановлено, позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , предметом позову є стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 3 786 204, 33 грн.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач, з-поміж інших товариств, зазначених позивачем в позові, є власником 100 % статутного капіталу (корпоративних прав) лише ТОВ «МР КЕТ КОРПОРЕЙШН» (). В інших товариствах відповідачу належить лише певна частка корпоративних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам.

Відповідно до ст. 24 вказаного Закону учасник товариства може вийти з товариства.

Положеннями ч. 10 ст. 24 Закону передбачено, що Товариство виплачує учаснику, який вийшов з товариства, вартість його частки або передає майно лише пропорційно до розміру оплаченої частини частки такого учасника.

У свою чергу, звернення стягнення на частку учасника товариства здійснюється на виконання виконавчого документа про стягнення з учасника грошових коштів або на підставі виконавчого документа про звернення стягнення на частку майнового поручителя, яка передана у заставу в забезпечення зобов`язання іншої особи. Якщо товариство не виконає обов`язків відповідно до частини другої чи третьої цієї статті, або учасники товариства не скористаються правом на придбання частки, або якщо договір купівлі-продажу вважатиметься розірваним відповідно до частини сьомої цієї статті, частка передається на реалізацію на аукціоні в загальному порядку (ч. 1, 8 ст. 22 вказаного Закону).

З огляду на зазначене, у разі відчуження відповідачем належної йому частки у Товаристві, де останній є власником 100 % статутного капіталу, або переходу до іншої особи права власності на майно товариства пропорційно частці учасника товариства, буде неможливо звернути стягнення на таку частку, у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу, а відтак стане неможливим і його виконання.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

При цьому, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Суд, дослідивши матеріали справи та поданої заяви, враховуючи підстави, предмет та ціну позову, що стосується стягнення коштів за договором позики в розмірі 3 786 204, 33 грн., а також враховуючи ту обставину, що відповідач може відчужити належне йому майно (корпоративні права), дійшов висновку про те, що невжиття зазначених позивачем заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також унеможливити ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він завернувся до суду.

При цьому, судом також враховано, що в разі невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти певні дії існують ризики вчинення відповідачем як власником 100 % статутного капіталу ТОВ «МР КЕТ КОРПОРЕЙШН» дій (відчуження свої частки у товаристві, виходу з товариства, припинення товариства), що призведе до неможливості звернення стягнення на належне відповідачу майно (корпоративні права).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на 100 % статутного капіталу (корпоративні права) ТОВ «МР КЕТ КОРПОРЕЙШН» () в межах ціни позову 3 786 204, 33 грн. є обгрунтованою та таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, суд також вважає, що обґрунтованою є вимога в частині заборони державним реєстраторам, які відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» мають право вчиняти реєстраційні дії щодо ТОВ «МР КЕТ КОРПОРЕЙШН», оскільки у даному випадку невжиття зазначеного заходу забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист і поновлення порушених корпоративних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, подавши позов у цій справі.

Так, у разі, якщо до закінчення розгляду цієї судової справи державним реєстратором будуть здійснені будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» щодо ТОВ «МР КЕТ КОРПОРЕЙШН» (), зокрема, здійснено реєстрацію, внесення змін до установчих документів, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь-яким чином скасування існуючої редакції статутів, проводити передачу реєстраційних справ вищевказаних товариств, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у тому числі, але не виключно: про зміну складу та часток учасників товариств у статутному (складеному) капіталі, розміру статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи, виключення учасників тощо, позивач не зможе захистити свої права в межах одного судового провадження за його позовом,а також виконати рішення суду у разі якщо воно буде прийнято на його користь, що може істотно ускладнити поновлення законних прав та/або інтересів позивача.

З огляду на вищевикладене, заява у цій частині є обґрунтованою, а захід забезпечення позову в такий спосіб - є співвмірним із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, суд вважає, що забезпечення позову у вказаний спосіб не призведе до порушення прав інших осіб, оскільки відповідач є власником 100 % статутного капіталу ТОВ «МР КЕТ КОРПОРЕЙШН» ().

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що відповідач є власником лише частини статутного капіталу у таких товариствах як ТОВ «РОНАЛЬД» (), ТОВ «МІСТЕР ТЕЙД» (), ТОВ «ДЮНА-ІНТЕРКОМ» (); ТОВ «МІСТЕР ТРЕЙД» (); ТОВ «ДІСКАУНТЕР» (); ТОВ «САНДІ ГРУП» (); ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ДЮНА-ІНТЕРКОМ» (); ТОВ «БДЖІЛКА ПЕЧЕРСЬКА» ().

При цьому, доказів того, що останній вчиняє дії щодо відчуження вказаних часток матеріали справи не містять.

Не доведено позивачем і того, що забезпечення позову у цій частині та у такий спосіб сприятиме ефективному захист, або поновленню порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому, заборона органам державної реєстрації вчиняти взагалі будь-які реєстраційні дії передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» щодо ТОВ «РОНАЛЬД» (), ТОВ «МІСТЕР ТЕЙД» (), ТОВ «ДЮНА-ІНТЕРКОМ» (); ТОВ «МІСТЕР ТРЕЙД» (); ТОВ «ДІСКАУНТЕР» (); ТОВ «САНДІ ГРУП» (); ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ДЮНА-ІНТЕРКОМ» (); ТОВ «МР КОРПОРЕЙШН» (); ТОВ «БДЖІЛКА ПЕЧЕРСЬКА» (), де відповідач є власником лише частини корпоративних прав, матиме своїм наслідком порушення прав та законних інтересів невизначеного кола осіб.

Також суд звертає увагу заявника на ту обставину, що ст. 150 ЦПК України не передбачає такого заходу забезпечення позову як позбавлення права на відчуження, розпорядження та заборону будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження корпоративних прав.

З огляду на зазначене, у вказаній частині суд вважає подану заяву необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З врахуванням ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Крім того, суд не вбачає підстав вимагати від позивача забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Обставини, за яких суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення у відповідності до положень ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 149, 150, 151, 153, 353-354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 761/33079/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково

У порядку забезпечення позову накласти арешт на належні на праві власності ОСОБА_2 100 % часток статутного капіталу (корпоративні права) ТОВ «МР КЕТ КОРПОРЕЙШН» () в межах суми заявлених позовних вимог - 3 786 204, 00 грн., - до набрання законної сили рішенням суду по вказаній справі.

У порядку забезпечення позову заборонити органам державної реєстрації, державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, нотаріусам, визначених Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», вчиняти/здійснювати/проводити будь-які реєстраційні дії, що передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» щодо ТОВ «МР КЕТ КОРПОРЕЙШН» (), власником 100 % статутного капіталу якого є ОСОБА_2 , - до набрання законної сили рішенням суду по вказаній справі.

В іншій частині відмовити.

Дані про заявника:

ОСОБА_1

адреса: АДРЕСА_1 ;

РНОКПП НОМЕР_1 ;

Дані про боржника:

ОСОБА_2

адреса: АДРЕСА_2 ;

РНОКПП НОМЕР_2

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали про забезпечення позову направити сторонам по справі, а також виконавцю - для негайного виконання та вжиття відповідних заходів.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Додатково суд роз`яснює, що у відповідності до положень ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

В разі неподання заявником відповідної позовної заяви у вказаний строк заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, будуть скасовані.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Суддя: