УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), особи, які можуть отримати статус учасника справи: ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_2 ) про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

встановив:

30 вересня 2021 року заявник звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, який мають намір пред`явити до ОСОБА_2 , та просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_2 , а саме: житловий будинок АДРЕСА_3 .

Заява обґрунтована тим, що 20 вересня 2021 року між заявником та ОСОБА_2 в простій письмовій формі був укладений Договір завдатку, згідно якого покупець в рахунок забезпечення виконання сторонами зобов`язань по майбутньому укладенню договору купівлі-продажу житлового буднику виплачує продавцю завдаток у розмірі 500 дол. США. Вартість нерухомого майна за домовленістю між сторонами склала 61 500, 00 дол. США. Суму завдатку ОСОБА_2 отримала в приміщенні агентства нерухомості при підписанні Договору в присутності агента ОСОБА_3 . Укладенню договору купівлі-продажу планувалось до 1 жовтня 2021 року, однак 27.09.2021 року ОСОБА_2 повідомила, що вже не продає будинок за узгодженою сумою, оскільки така ціна її не влаштовує і в свою чергу в засобах масової інформації виставила будинок для подальшого продажу. Вимога заявника про повернення завдатку залишилася без реагування. Заявнику зі слів ОСОБА_2 відомо, що остання має намір терміново продати будинок та виїхати за межі України, внаслідок чого стане не можливим стягнення грошової суми. За таких обставин, для подальшого виконання рішення суду по стягненню зазначеної суми є необхідним накласти арешт на житловий будинок належний ОСОБА_2 .

Відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції суду заява про забезпечення позову з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2021 року передана головуючому судді 01.10.2021 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Разом з тим, справи, які розглядаються за правилами виключної підсудності встановлені ст. 30 ЦПК України.

Так ч.1 ст.30 ЦПК України визначено відносно позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, такі пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 42 Постанови від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК України (в чинній на цей час редакції ЦПК України - ч.1 ст.30 ЦПК України), до якого відповідно до ст.181ЦК України належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним; про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

За висновками КЦС у складі ВС у постанові від 27 березня 2019 року у справі №646/8916/17 позови що виникають з приводу нерухомого майна це позови пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому усі позови, у спорах, які є наслідком правовідносин пов`язаних з обігом нерухомого майна повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.

Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

Зі змісту договору про завдаток, укладеного 20.09.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 встановлюється, що покупець зобов`язався купити, а продавець зобов`язався продати будинок за адресою: АДРЕСА_3 , що за місцем розташування по територіальності відноситься до Цюрупинського району Херсонської області.

З тлумачення частини шістнадцятої статті 28, частини першої статті 30 ЦПК України вбачається, що правила підсудності справ за вибором позивача не поширюються на позови, які підлягають пред`явленню за правилами виключної підсудності.

Таким чином, оскільки місцезнаходження нерухомого майна, з приводу якого укладено договір завдатку, є м. Цюрупинськ (нині м. Олешки), приходжу до висновку про непідсудність заяви про забезпечення позову поданої до пред`явлення позову Херсонському міському суду Херсонської області, а тому заява має розглядатись за правилами виключної підсудності, тобто Цюрупинським районним судом Херсонської області.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, з урахуванням встановленого законодавцем правил виключної підсудності розгляду спорів, які виникають з приводу нерухомого майна, заяву необхідно передати за належністю до Цюрупинського районного суду Херсонської області.

Вирішуючи дане питання, судом враховано, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен, при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається поняття «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу. При цьому недотримання правил територіальної (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю( ст. 378 ч. 1 ЦПК України).

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч. 3 ст. 31 ЦПК України).

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 4, 28, 30-32, 186 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), особи, які можуть отримати статус учасника справи: ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_2 ) про забезпечення позову до подачі позовної заяви передати для розгляду за підсудністю до Цюрупинського районного суду Херсонської області (75100, Херсонська область, м. Олешки, вул. Поштова, буд. 48).

Копію ухвали надіслати позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Херсонського апеляційного суду в порядку ст.355 ЦПК України.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до ч. 3 ст.31 ЦПК України на підставі цієї ухвали не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення передати справу до Цюрупинського районного суду Херсонської області (75100, Херсонська область, м. Олешки, вул. Поштова, буд. 48).

Відповідно до Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Увалу складено 01.10.2021 року.

Суддя Є.М. Булах