Дата документу 04.10.2021
Справа № 334/7008/21
Провадження № 2/334/4033/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Козлова Н.Ю. розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» про відшкодування збитків завданих в результаті ДТП,

встановив:

Адвокат Байда М.О., яка представляє інтереси ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» про відшкодування збитків завданих в результаті ДТП.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що дана справа не підсудна Ленінському районному суду м. Запоріжжя.

Так, позивач, звернувшись до Ленінського районного суду м. Запоріжжя (суду за адресою свого зареєстрованого місця проживання), послався на ч. 5 ст. 28 ЦПК України, положеннями якої передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Цим Законом установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з п.22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Верховний Суд України в Узагальненнях судової практики з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів вказав, що оскільки діяльність страховика підпадає під визначення послуги і виконавця, що містяться в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», то у разі, якщо договір страхування спрямований на задоволення особистих потреб застрахованої фізичної особи, такі правовідносини регулюються Законом «Про захист прав споживачів» в частині, не врегульованій спеціальним законом. Це стосується й договорів майнового страхування, де страхувальниками є фізичні особи, а відносини спрямовані на захист особистих майнових інтересів страхувальника або іншої особи, що визначена у договорі, шляхом задоволення майнової потреби страхувальника, яка виникає або може виникнути після настання певних подій.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду цивільної справи №212/1101/18 у постанові від 17.04.2019 року зазначив, що положення щодо відповідальності страховика, закріплені в Законі України «Про страхування» та главі 67 ЦК України, є спеціальними нормами права, а в Законі України «Про захист прав споживачів» загальними.

Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. У ст. 4 цього Закону зазначено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону, і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування).

Метою страхування при укладенні договору майнового страхування є погашення за рахунок страховика ризику майнової відповідальності перед іншими особами чи ризику виникнення інших збитків у результаті страхового випадку.

З матеріалів справи вбачається, що спір щодо виплати страхового відшкодування виник з правовідносин пов`язаних з виконанням договору добровільного страхування наземного транспорту укладений між страхувальником ОСОБА_2 та страховиком Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» в частині щодо отримання суми страхового відшкодування внаслідок страхового випадку (ДТП) згідно Закону України «Про страхування».

Тобто, в даному випадку предметом спору є не якість страхових послуг, а права та обов`язки сторін щодо виконання зобов`язань за договором страхування.

Отже правовідносини, що виникли між сторонами за вищевказаним позовом не підпадають під предмет регулювання Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» зареєстроване за адресою: 04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, будинок 4, корпус 6-А.

Відповідно до п.1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

З огляду на те, що місцезнаходження відповідача зареєстроване на території Оболонського району міста Києва, справу належить направити за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва.

На підставі наведеного, керуючись статтями 27, 31, 260 ЦПК України, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» про відшкодування збитків завданих в результаті ДТП, передати за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва, що знаходиться за адресою: 04212, м. Київ, вул. Тимошенка, 2-Є.

Роз`яснити позивачу, що передача справи, з підстав, зазначених вище в ухвалі, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 04.10.2021 року.

Суддя Н.Ю.Козлова