Провадження № 2/638/1628/21
РІШЕННЯ

Іменем України

07 жовтня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі

головуючого судді Подус Г.С,

секретаря судових засідань Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «ПАРІС»», треті особи Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Богатиренко А.І. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

03.11.2020 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Юрко Олена Григорівна звернулась до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом, у якому просила визнати виконавчий напис №51088, вчинений 25.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., за яким стягнено з ОСОБА_1 (на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» заборгованість у розмірі 47 025, 30 гривень, а також зупинити вчинення виконавчих дій по примусовому стягненню заборгованості з позивача в рамках виконавчого провадження №63340662 від 19.10.2020 року таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в жовтні 2020 року ОСОБА_1 стало відомо про блокування його рахунків приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Богатиренком Артуром Ігоровичем в рамках виконавчого провадження №63340662, яке було відкрито 19.10.2020 року на примусове виконання виконавчого напису №51088 від 25.09.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження вбачається, що виконавчий напис №51088 був вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 25.09.2020 року.

На даний час за згаданим виконавчим написом приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про стягнення з боржника основної винагороди, постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 19.10.2020 року.

Станом на день звернення до суду копії виконавчого напису заявнику не було надано, при цьому позивач стверджує, що позивач ніколи не мав жодних відносин з ТОВ «ФК «ПАРІС».

При цьому у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено, що підставою для стягнення є кредитний договір 003-20072-250812 від 25.08.2012 року укладений позивачем із первісним кредитором ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2230/К від 23.04.2020 є ТОВ «Фінансова компанія «Паріс». Боржником у даній постанові про відкриття виконавчого провадження (виконавчому написі) зазначений ОСОБА_1 , якому було невідомо про наявність договору відступлення права вимоги.

Вважає, що виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, зокрема посилається на те, що виконавчий напис №51088 вчинено поза межами трирічного строку з дня виникнення права на вимогу банку. Позивачем оспорюється факт виникнення заборгованості та порядок її обчислення, вказується на те, що неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї та оспорити вимоги кредитора, що виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Вказує, що на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріусам не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку ,а відтак нотаріус не мав передбачених законом підстав для вчинення виконавчого напису про звернення стягнення заборгованості поза межами трирічного строку з моменту виникнення зобов`язань.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 04.11.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 05.11.2020 року у задоволенні заяви про зупиненя виконавчих дій відмовлено.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 20.11.2020 року заяву про забезпечення позову повернуто заявнику.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 01.03.2021 року заяву представника позивача про витребування доказів задоволено та витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. належним чином засвідчену копію оскаржуваного виконавчого напису та копій документів, шо стали підставою для вчинення виконавчого напису, в тому числі щодо переходу права вимоги від первісного кредитора до ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» та повідомлення боржника про зміну кредитора.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 09.04.2021 року закрито підготовче провадження у справі.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду клопотання, яким просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити її.

Відповідач у судове засідання не з`явився, як і треті особи, що були повідомлені заздалегідь та належним чином про дату та час слухання справи. Відповідач, отримавши копію ухвали не скористався правом на подання відзиву, а треті особи не надали пояснення, у зв`язку з чим у порядку ст. 191 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами, та не вбачає підстав для ухвалення заочного рішення у порядку ст.280 ЦПК України, оскільки стороною позивача не зроблено заяву, якою б вони не заперечували проти винесення заочного рішення, при цьому суд ухвалює заочне рішення тільки за наявності переліку всіх умов, встановлених ст.280 ЦПК України.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою усіх учасників справи у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, та керуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повній та всебічній оцінці обставин справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Богатиренко А.І. за заявою Директора ТОВ «ФК «ПАРІС» Клевець С.В. від 19.10.2020 року відкрито виконавче провадження №63340662 на підставі виконавчого напису №51088 від 25.09.2020 року приватного нотаріуса Горай О.С., яким визначено стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та який є боржником за кредитним договором 003-20072-250812 від 25.08.2012 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого , на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2230/К від 23.04.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» у зв`язку з простроченням платежів за період з 23.04.2020 року по 23.04.2020 року загальною сумою 46 475, 30 грн, що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 29 952,53 грн , простроченої заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом у розмірі 15 397, 77 грн,., строкової заборгованості за штрафами і пенею у розмірі 1 125 грн та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 550 грн.

Постановою від 19.10.2020 року стягнуто з боржника ОСОБА_1 основну винагороду у розмірі 4702,53 грн.

Постановою від 23.10.2020 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках,а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів та налажать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 51853, 83 грн.

Згідно з копією виконавчого напису від 25.09.2020 року датою набрання ним законної сили є 25.09.2020 року

Згідно з відповіддю Центрально-Західного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України від 10.03.2021 року свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міістерством юстиції України 26.12.2011 за №8679 на ім`я ОСОБА_2 анульоване відповідно наказу Міністерства юстиції України від 24.02.2021 року №727/5.

Суд враховує те, що ухвалу про витребування документів, на підставі яких було вчинено нотаріальну дію виконавчий напис №51088, копій документів, шо стали підставою для вчинення виконавчого напису, в тому числі щодо переходу права вимоги від первісного кредитора до ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» та повідомлення боржника про зміну кредитора, не виконано, що відповідно виключає можливість суду спростувати наведені позивачем докази на підтвердження позовних вимог.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат`та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Згідно з п.19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія.

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат`та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,закономвстановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку…).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені вЗаконі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей15,16,18 ЦК України, статей50,87,88 Закону України «Про нотаріат`захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей87,88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 16 травня 2018 року у справі №320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей87,88 Закону України «Про нотаріат».

Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме у такому розмірі.

У відповідності до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлений інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

В той же час, 22.02.2017 р. постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в наступній частині: « Пункт 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченим договором» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються : а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Київський апеляційний адміністративний суд, при розгляді вказаної справи дійшов висновку про необхідність визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету міністрів України N 662 від 16.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття.

Таким чином, постановою суду, яка набрала законної сили, було визнано незаконним та нечинним положення правової норми щодо можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, не посвідченому нотаріально.

Постановою Верховного суду від 29.01.2019 № 910/13233/17 визначено, що в зв`язку з визнанням судом нечинною Постанови Кабінету міністрів України N 662 від 26.11.2014 р. до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001.

Враховуючи той факт, що відповідачем не надано жодних доказів на спростування позиції позивача, суд позбавлений можливості перевірити підстави не лише безспірності заборгованості, але і її наявність, з огляду на те, що матеріали справи не містять навіть копії кредитного договору.

Отже, враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, а саме нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано нечинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, суд доходить висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Також нотаріусом порушені строки вчинення виконавчого напису, оскільки (п. 2.3) він вчиняється після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором письмової вимоги боржнику про усунення порушень.

З матеріалів справи не вбачається, що боржнику ОСОБА_1 направлялась така письмова вимога.

Аналізуючи зазначені факти, суд приходить до висновку, що вказаний виконавчий напис вчинений за наявності спірної заборгованості, тобто нотаріусом не дотримано основної обов`язкової умови щодо наявності безспірності заборгованості ОСОБА_1 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс».

Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання виконавчого напису №18554 від 14.08.2020 року таким, що не підлягає виконанню.

Відтак позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Стосовно вимог зупинити стягнення виконавчих дій по примусовому стягненню заборгованості з позивача у рамках виконавчого провадження №63340662 від 19.10.2020 року , суд зазначає, що оскільки судом вирішено питання щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання, згідно п.5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, а відтак порушене право заявника при ухваленні рішення уже відновлено та не є доцільним задоволення позовних вимог у цій частині.

Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК Українисуд покладає судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840, 80 грн. стягує його на користь позивача.

Керуючись статтями 4,10-12,76-82,141,258-259,264-265,268,354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «ПАРІС»», треті особи Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Богатиренко А.І. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №51088, вчинений 25.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, за яким стягнуто з ОСОБА_1 (на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» заборгованість у розмірі 47025, 30 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» () на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840, 80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду до або через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: