Справа № 342/208/20
Провадження № 22-ц/4808/35/21
Головуючий у 1 інстанції Гайдич Р. М.
Суддя-доповідач Василишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Горейко М.Д., Максюти І.О.,

секретаря Максимів Ю.В.,

за участю представника позивача адвоката Павликівської Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Городенківського районного суду від 25 вересня 2020 року у складі судді Гайдича Р.М., постановлену у м. Городенка, у справі за позовом ОСОБА_2 (правонаступника ОСОБА_3 ) до ОСОБА_1 , філії ПАТ «Зернопродукт МХП Перспектив», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Городенківська РДА Івано-Франківської області, відділ у Городенківському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Приватне науково-виробниче підприємство «Укрспецтехнологія», Серафинецька сільська рада Городенківського району Івано-Франківської області, про скасування державної реєстрації на земельну ділянку та договору оренди,

в с т а н о в и в:

У лютому 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним позовом.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_4 . Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.12.2018 він успадкував право на земельну частку (пай), яка перебуває у спілці селян Золотий колос у с. Серафинці Голоденківського району, розміром 89,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вказане спадкове майно належало покійній на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №228912, виданого Городенківською районною адміністрацією 17.07.2000 на підставі рішення від 20.04.2000 № 138.

Позивач зазначив, що позбавлений можливості оформити належним чином свої права на спадщину, оскільки згідно рішення №РВ 019 від 02.04.2019 державним кадастровим реєстратором відділу у Городенківському районі ГУ Держгеокадастру відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки наявний перетин ділянки з ділянкою :05:002:0165. Площа співпадає 100% (повне співпадіння), ділянка зареєстрована за ОСОБА_1 .

Вказав, що рішенням Городенківського районного суду від 14.09.2015 за відповідачкою ОСОБА_1 було визнано право власності на земельну частку (пай) розміром 99,38 в умовних кадастрових гектарах на території Серафинецької сільської ради, оскільки це майно є спадковим після смерті баби відповідачки - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказане спадкове майно належало покійній на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ №0107102, виданого 20.04.2000 Городенківською райдержадміністрацією.

В подальшому 31.05.2016 відповідачка провела державну реєстрацію на своє ім`я земельних ділянок з кадастровими номерами :07:004:0037, площею 2,5196 га та :05:002:0165 площею 0,1534 га.

Крім того, 05.08.2016 державним реєстратором речового права проведено державну реєстрацію договору оренди на вказані земельні ділянки, який укладений між ОСОБА_1 та філією Перспектив «ПРАТ Зернопродукт МХП», терміном на 7 років.

Таким чином, відповідачка ОСОБА_1 швидше здійснила державну реєстрацію на земельну частку (пай) розміром 99,38 в умовних кадастрових гектарах на території Серафинецької сільської ради, у зв`язку з чим позивач позбавлений права користування земельною ділянкою, яку успадкував від дружини.

Позивач пов`язує вказані обставини з тим, що баба відповідачки по лінії батька ОСОБА_4 мала таке саме прізвище, ім`я та побатькові, як і покійна дружина позивача.

Посилаючись на вказані обставини, уточнивши позовні вимоги (а.с.124, т.1), позивач просив:

- скасувати проведену 31 травня 2016 року державну реєстрацію на земельні ділянки, кадастрові номери :07:004:0037 площею 2,5196 га, та :05:002:0165 площею 0,1534 га власником якої є ОСОБА_1 ;

- скасувати проведену 05 серпня 2016 року державну реєстрацію договору оренди на земельні ділянки, кадастрові номери :07:004:0037 площею 2,5196 га, та :05:002:0165 площею 0,1534 га між ОСОБА_1 та філією Перспектив «ПРАТ Зернопродукт МХП», терміном на 7 років.

28 липня 2020 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_5 надійшло клопотання про проведення земельно-технічної експертизи (а.с. 213, т.1).

Клопотання обґрунтовано обставинами справи, викладеними у позові та позовними вимогами, а також тим, що на думку сторони позивача, під час виготовлення відповідачкою ОСОБА_1 29.03.2016 технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки (паїв) в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту в с. Серафинці Городенківського району було допущено накладення на земельні ділянки позивача ОСОБА_2 , а в подальшому на підставі вказаної технічної документації відповідачка ОСОБА_1 здійснила державну реєстрацію на земельні ділянки, кадастрові номери :07:004:0037 площею 2,5196 га, та :05:002:0165 площею 0,1534 га.

Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2020 року клопотання представника позивача задоволено.

Призначено у справі земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено такі питання:

- чи порушуються межі та чи накладаються земельні ділянки кадастрові номери :07:004:0037, площа 2,5196 га та :05:002:0165 площа 0,1534 га, які знаходяться за межами населеного пункту с. Серафинці на території Серафинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належать ОСОБА_1 на земельні ділянки, власником якої є ОСОБА_2 , які знаходяться за межами населеного пункту с. Серафинці на території Серафинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальними площами 0,1534 га, в тому числі, сіножать 0,1534 га та 2,5196 га, в тому числі, рілля 2,5196 га відповідно до правовстановлюючих документів та документів із землеустрою на ці земельні ділянки, а також плану встановлених меж? За наслідками проведених експертних досліджень встановити площу накладення (захоплення) земельних ділянок.

Проведення експертизи доручено судовому експерту Максимчину Андрію Дмитровичу та попереджено експерта про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладеного на нього обов`язку.На час проведення експертизи провадження в справі зупинено.

Відповідачка ОСОБА_1 на ухвалу суду подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції вимог процесуального права.

Апелянтка вказала, що вона є власницею спірних земельних ділянок на підставі рішення Городенківського районного суду від 14.09.2015.

29.03.2016 у встановленому порядку нею виготовлено технічну документацію із землеустрою, а 31.05.2016 проведено державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :07:004:0037, площею 2,5196 га та :05:002:0165, площею 0,1534 га та 05.08.2016 зареєстровано договір оренди.

Апелянтка зазначила, що позивач просить суд скасувати державу реєстрацію. Однак, державна реєстрація не є правовстановлюючою процедурою, а лише реєстраційними діями щодо правовстановлюючих документів, зокрема і щодо рішень судів.

Відтак, для скасування державної реєстрації на земельну ділянку найперше слід визнати незаконними правовстановлюючі документи, на підставі яких здійснена реєстрація речового права, тоді як таких вимог позивач не заявляє.

З наведених підстав, апелянтка вважає, що проведення експертизи у справі є необґрунтованим, тому просила скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції.

Позивач ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на обставини, викладені ним у клопотанні про призначення експертизи, просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін. Зазначив, що доводи апелянтки про недоцільність призначення експертизи у даній справі не заслуговують на увагу, оскільки відповідь на поставлені судом питання має значення для повного та об`єктивного вирішення спору. При цьому, призначення експертизи не порушує права відповідачки, так як є способом доведення вимог та заперечень учасника справи.

ОСОБА_1 подала відповідь на відзив, зазначивши про зловживання позивачем процесуальними правами, оскільки вважає, що заявлений позов не є ефективним способом захисту права неволодіючого власника до законно володіючого.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_6 подала до суду письмові пояснення, в яких вказала, що поза увагою суду та учасників справи залишився факт знаходження земельних ділянок, які успадкував позивач та земельних ділянок, які успадкувала відповідачка у різних урочищах. На підтвердження вказаних обставин долучила відповідь відділу Держгеокадастру у Городенківському районі від 13.11.2020 (а.с. 119, т. 2).

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року до участі у справі залучено в якості правонаступника позивача ОСОБА_3 , як спадкоємця після смерті ОСОБА_2 (а.с. 177-178, т. 2).

У засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_6 вимоги скарги не визнала, однак не підтримує і клопотання про призначення експертизи, враховуючи подане письмове пояснення.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому колегія суддів розглянула справу за їх відсутності.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, згідно з якими судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Постановляючи ухвалу про призначення судової земельно-технічної експертизи, суд першої інстанції вказав на те, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, потрібні спеціальні знання, тому з метою всебічного та повного з`ясування обставин справи, задоволив клопотання позивача про призначення експертизи у даній справі.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову (дослідження обґрунтованості, наявності доказів, що їх підтверджують).

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, ухвалення законного й обґрунтованого рішення.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За приписами частин 1-2 статті 102 ЦПК України, висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Згідно із частинами першою, четвертою, п`ятою статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Аналіз вказаних норм свідчить, що судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто обставин, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення

Постановляючи ухвалу про призначення експертизи, суд першої інстанції не врахував, що земельні ділянки, які успадкував позивач та земельні ділянки, які успадкувала відповідачка знаходяться у різних урочищах. Так, як зазначено стороною позивача, земельні ділянки, які належали дружині позивача знаходяться в урочищі «СЯМ» та в урочищі «Яйця», а земельна ділянка, яка належала померлій бабі апелянтки в урочищі «Вікнина». Наявність таких обставин впливає на правильність вирішення питання щодо доцільності судової експертизи. Призначення експертизи за таких обставин призведе до неправильного встановлення обставин та зайвих процесуальних затрат.

Разом з тим, колегія суддів відхиляє доводи апелянтки щодо обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав, оскільки апеляційний суд на даній стадії судового розгляду не вправі давати оцінку заявленим позовним вимогам та досліджувати їх обґрунтованість.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов передчасного висновку про призначення земельно-технічної експертизи, тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Ухвалу Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2020 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 05 жовтня 2021року.

Суддя -доповідач Василишин Л.В.

Судді: Максюта І.О.

Горейко М.Д.