Провадження № 2-н/337/1142/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Сидорова Марина Володимирівна, розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

20.09.2021р. ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.09.2021р. і до повноліття дітей.

Заява обґрунтована тим, що батько дітей ОСОБА_2 не бере участі у вихованні та утриманні дітей, які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.184 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів не розглядаючи обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

За приписами ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог встановлених ч.1 ст. 161 ЦПК України.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з п.4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У своїй заяві ОСОБА_1 посилається на те, що неповнолітні діти проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні. Разом з тим, заявник не надає документу, яким би було підтверджено факт проживання дітей разом з нею за однією адресою на час звернення із заявою про стягнення аліментів.

Водночас, відповідно до даних, які отримані судом з Реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи, заявниця ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак інформація про поточну реєстрацію місця проживання неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в реєстрі відсутня. При цьому зазначено, що місце попередньої реєстрації неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : АДРЕСА_1 , проте вони зняті з реєстрації за цією адресою за заявою особи, що подається до органу реєстрації.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України, оскільки до заяви не додано жодних документів, що беззаперечно підтверджують обставини щодо проживання дітей з заявником, якими остання обґрунтовує свої вимоги про стягнення аліментів, тому заявнику слід відмовити у видачі судового наказу.

Згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.1, 2, 8, 9 ч.1 ст.165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 163, 165, 166 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою у наказному провадженні після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В.Сидорова