СЕРЕДИНО-БУДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 590/727/21
Номер провадження 2/586/124/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року м.Середина-Буда

Середино-Будський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Ситайла О.І.,

за участі секретаря судового засідання Попової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Середина-Буда у порядку спрощеного позовного провадження без фіксування технічними засобами відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України цивільну справу №590/727/21 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, АТ КБ «ПРИВАТБАНК», звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача, ОСОБА_1 , заборгованість за кредитним договором б/н від 18.08.2011 в розмірі 44 357,38 грн станом на 14.06.2021 та судові витрати в розмірі 2 270 грн.

Ухвалою суду від 06 вересня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) осіб, у якій роз`яснено відповідачеві право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав частково у сумі 15 000 грн, в іншій частині позову просив відмовити.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані представником позивача документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач, ОСОБА_1 , звернувся до позивача, АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву №б/н від 18 серпня 2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн, який в подальшому було збільшено до 36 000,00 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та на умовах, викладених в Умовах та правилах надання банківських послуг та тарифах банку.

Вказані обставини підтверджуються: анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, довідкою про зміну умов кредитування, випискою по картковому рахунку, довідкою про видані картки клієнту та розрахунком заборгованості.

Підписавши 18.08.2011 анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку ОСОБА_1 підтвердив, що він згоден із тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами.

Із позову вбачається, що відповідач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 14.06.2021 та відповідно до розрахунку заборгованості за договором відповідач має заборгованість у розмірі 44 357,38 гривень, яка складається з наступного: 35 889,38 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 8 468,00 гривень - заборгованість за простроченими відсотками.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позивач, окрім тіла кредиту просить стягнути з відповідача заборгованість за простроченими відсотками. На підтвердження своїх позовних вимог, в тому числі їх розміру і порядку нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 18.08.2011, позивач надав суду Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, якими визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови.

При цьому, слід зазначити, що вказані тарифи та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідачем не підписані. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів).

Оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з часу виникнення спірних правовідносин (18.08.2011) до моменту звернення до суду із вказаним позовом, за таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відповідна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 року №342/180/17.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 зробила висновок, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг затверджених від 06.03.2010 № СП-2010-256, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Також, неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача, неодноразово змінювались самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

За таких обставин та без наданих підтверджень про узгодження запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, наданий Банком витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Проаналізувавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 18.08.2011 суд зазначає, що в останній відсутні умови договору про нарахування процентів за користування кредитом.

Дослідивши надані відповідачем документи, а саме, повідомлення про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення від 18.08.2020, талон-повідомлення про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, виписку по банківській картці, а також довідку-характеристику з місця роботи та місця проживання, суд дійшов таких висновків.

Із зазначених документів вбачається, що за заявою ОСОБА_1 було відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст.190 КК України (шахрайство) за фактом того, що в період часу з 05.08.2020 по 07.08.2020 невідомі особи, шляхом обману заволоділи грошовими коштами у сумі 19 222,00 грн, належними ОСОБА_1 , які останній сам перерахував на дві банківські картки.

Проте суд не бере до уваги зазначені докази, оскільки з наданих матеріалів встановлено, що ОСОБА_1 самостійно здійснив переказ грошових коштів, що підтверджується випискою по банківській картці.

Відповідно до ч.1, 2 ст.1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 користувався кредитними коштами АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується виписками по кредитному рахунку клієнта. Доводи відповідача про те, що кошти з його рахунку було знято внаслідок шахрайських дій, не підтверджено належними та допустимими доказами. Суд вважає, що повідомлення про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення від 18.08.2020 фактом заволодіння невідомими особами грошовими коштами в сумі 19 222 грн, які ОСОБА_1 самостійно перерахував на банківські картки, не свідчить безумовно про наявність складу кримінального правопорушення, а є лише підставою для початку досудового розслідування з метою встановлення наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення. Доказів, щодо завершення досудового розслідування та встановлення осіб, які причетні до кримінального правопорушення за ч.1 ст.190 КК України відповідачем суду не надано.

З огляду на те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» не повернуті, позовні вимоги останнього про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, що складається з тіла кредиту, є обґрунтованими, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що в справі мається достатньо доказів для ухвалення рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 35 889,38 грн, при чому вимоги Банку про стягнення заборгованості за простроченими відсотками є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом).

Позовні вимоги підлягають задоволенню частково (35 889,38 грн), а саме у розмірі

80,91% (35 889,38 х 100 : 44 357,38).

Таким чином, з відповідача слід стягнути судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1 836,66 грн (2270 : 100 х 80,91%).

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.10, 12, 13, 76, 141, 264, 265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, ст.3, 11, 15, 16, 509, 510, 526, 527, 549, 611, 612, 1046-1049, 1050, 1052, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість по кредитному договору б/н від 18.08.2011, у розмірі 35 889 (тридцять п`ять тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять) грн 38 коп., що складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судові витрати у сумі, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 1 836 (одна тисяча вісімсот тридцять шість) грн 66 коп.

В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Середино-Будський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», місце знаходження: 01001, м.Київ, вул. Грушевського, 1Д, адреса для листування: 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , IBAN: НОМЕР_1 , МФО:305299.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Середино-Будським РВ УМВС України в Сумській області від 28.10.2000, місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Головуючий: суддя О.І. Ситайло