Справа № 462/504/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Іванюк І.Д.

з участю секретаря с/з Колодій У.Б.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 01.03.2008 року у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 89. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 01.03.2008 року. Від спільного подружнього життя мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 11.12.2020 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, втратили один до одного почуття поваги, любові, стали чужими людьми. Спільне життя в них не склалося, вони виявились людьми з різними характерами та поглядами на життя. Постійні непорозуміння, які виникали між ними викликали роздратування, що призвело до неможливого спільного проживання, між ними давно немає почуття любові та поваги. Оскільки шлюб існує лише формально, переконаний, що примирення між ними не можливе, а тому просить позов задоволити.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, надав пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та додатково зазначив, що після наданого строку на примирення він зрозумів, що збереження шлюбу із відповідачкою не бажає, їх відносини складаються краще при спілкуванні на відстані, а тому із врахуванням наведеного, вважає збереження шлюбу таким, що суперечитиме його інтересам та просить позов задоволити.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що з початку 2020 року стосунки між ними почали поступово погіршуватись, з грудня 2020 року вони проживають окремо. Незважаючи на це, вона вважає, що збереження шлюбу можливе і вона б хотіла зберегти такий, однак оскільки на це відсутня воля зі сторони позивача, тому просить позов задоволити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст.ст. 104-105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України.

Ст. 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 01.03.2008 року у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 89 /а.с. 3/.

Від спільного подружнього життя у них є син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 4/.

Також судом встановлено, що між сторонами тривалий час немає взаєморозуміння, з грудня 2020 року вони не живуть разом, не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, після наданого строку на примирення позивач висловив відсутність бажання зберегти сім`ю та наполягав на розірванні шлюбу. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження, а тому підлягають до задоволення.

Крім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

На підставі ст.ст.12, 13, 81, 89, 264,265, 354-355 ЦПК України, керуючись ст.ст. 109-112 СК України, -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що зареєстрований 01.03.2008 року у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 89.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до вимог п.п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

При цьому, у відповідності до вимог п.3 Прикінцевих положень ЦПК під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 ,проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено та підписано 28.09.2021 р.

Суддя Іванюк І.Д.