Справа № 663/3758/19
Провадження № 2/663/1/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Клімченка М.І.,

секретаря Подляшко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Скадовську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , посилаючись на те, що з ОСОБА_2 проживала з 20.08.2020 однією сім`єю без реєстрації у належній їй частині будинку по АДРЕСА_1 . Через два роки спільного проживання зареєстрували шлюб 28.07.2012. Працювали з відповідачем разом у майстерні по ремонту електрообладнання АДРЕСА_1 . У 2016 році придбали автомобіль «Жигулі-Лада» за 2000 доларів США шляхом оформлення продавцем генеральної довіреності на право користування та розпорядження цим автомобілем. Вказаний автомобіль оформили спочатку на позивачку, згодом на відповідача. Так як частина будинку по АДРЕСА_1 належала позивачці та її сестрі, вони разом з відповідачем ОСОБА_2 вирішили придбати власне житло та почали його пошук. Згодом ОСОБА_2 запропонував придбати земельну ділянку з недобудованим будинком за 7000 доларів США, але при цьому довелося продати автомобіль та вніс продавцю аванс у розмірі 500 доларів США. Потім було придбано земельну ділянку площею 0,0389 га та недобудований житловий будинок готовністю 6,0% по АДРЕСА_2 , фактично на ділянці знаходився фундамент житлового будинку, літня кухня, сарай, туалет. Почали реконструкцію, будівництво та ремонт будинку. Відповідач також перевіз обладнання майстерні. Після створення умов життя, 31.01.2019 позивачка переїхала у вказаний будинок, де разом вели спільне господарство, зокрема будівельні роботи в будинку. Також, за час шлюбу було ще придбано інше майно: в серпні 2012 мотоцикл «VIMANN» М150QT за 2235 грн, що знаходиться у відповідача; в 2012 році велосипед «Україна» за 1500 грн, який знаходиться у ОСОБА_1 ; в 2014 році гараж в кооперативі «Лада» за 1000 доларів США, документи оформлені на ОСОБА_2 . Також, для здійснення підприємницької діяльності були придбані станки по дереву, які також перебувають у ОСОБА_2 04.08.2019 відповідач повідомив позивачці про те, що він подав до суду позов про розірвання шлюбу та запропонував їй залишити будинок до 15.08.2019 року, так як вважає, що будинок не є спільною власністю подружжя, бо набутий хоча і у шлюбі, але по договору дарування. Позивачка вважає, що відповідач оформив договори купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку договорами дарування з метою приховати це майно у випадку можливого розірвання шлюбу, вважає вказані договори удаваними. Просить визнати удаваним договір дарування земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0926 по АДРЕСА_2 від 04.09.2018 року посвідчений приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Урсол Л.А., визнати удаваним договір дарування незавершеного будівництвом житлового будинку, розмір готовності 6%, по АДРЕСА_2 від 04.09.2018 року посвідчений приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Урсол Л.А, визнати автомобіль «Жигулі-Лада» об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 , розділити спільне сумісне майно подружжя: виділити ОСОБА_2 у власність ідеально по 1/2 частці у праві власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0926 по АДРЕСА_2 та житловий будинок за цією ж адресою, виділити у власність гараж в кооперативі «Лада» та мотоцикл «VIMANN» М150QT; виділити ОСОБА_1 ідеально по 1/2 частці у праві власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0926 по АДРЕСА_2 та житловий будинок за цією ж адресою, велосипед «Україна», стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки грошову компенсацію за перевищення вартості частки в розмірі 14595, 00 грн.

Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 11.12.2019 провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

10.01.2020 ОСОБА_2 до суду надано відзив на позовну заяву в якій він просив відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що він дійсно проживав з 20.08.2010 року з позивачкою, а 28.07.2012 року зареєстрував шлюб з нею. Шлюб розірвано рішенням Скадовського районного суду від 09.01.2020 року. Проживали у кімнаті площею 10 кв.м. квартири АДРЕСА_3 , яка була у занедбаному стані, тому кошти отримані ним від підприємницької діяльності витрачалися на облаштування майстерні за цією адресою та на ремонтні роботи, всього на суму 90000 грн., завіз належні йому речі, в тому числі меблі. Мотоцикл «VIMANN» М150QT та гараж придбав ще до шлюбу, автомобіль «ВАЗ-21061» придбав у ОСОБА_5 за 500 доларів США, а не за 5000 грн. Крім того, земельна ділянка та житловий будинок подаровані ОСОБА_3 , який у 2017 році займався оформленням спадщини - недобудованого житлового будинку готовністю 6,0% по АДРЕСА_2 та повідомив, що планує виїхати на постійне місце проживання до Чехії в чому йому допоміг і він знаючи про складні відносини з позивачкою запропонував добудувати будинок і в подальшому ОСОБА_3 подарував його та земельну ділянку за цією ж адресою уклавши договір 04.09.2018 у приватного нотаріуса ОСОБА_6 .

Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 05.03.2020 витребувано докази по справі.

Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 17.09.2020 ОСОБА_3 залучено в якості співвідповідача по справі.

Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 02.02.2021 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

11.06.2021 ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги та просила залишити без розгляду вимогу про поділ гаража в кооперативі «Лада», а також просила визнати удаваним договір дарування незавершеного будівництвом житлового будинку, розмір готовності 6%, що розташований по АДРЕСА_2 від 04.09.2018 посвідчений приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Урсол Л.А., визнати удаваним договір дарування земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0926, що розташована по АДРЕСА_2 від 04.09.2018 посвідчений приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Урсол Ларисою Анатоліївною, визнати автомобіль «Жигулі-Лада» об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 . Розділити спільне майно подружжя: виділити ОСОБА_2 у власність ідеально по 1/2 частці у праві власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0926 по АДРЕСА_2 та житловий будинок за цією ж адресою на суму 170808 грн, та мотоцикл «VIMANN» М150QT вартістю 2235,00 грн., разом на загальну суму 173043, 00 грн., виділити ОСОБА_1 у власність ідеально по 1/2 частці у праві власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0926 по АДРЕСА_2 та житловий будинок за цією ж адресою на суму 170808 грн та велосипед «Україна», вартістю 1500 грн., разом на суму 172308 грн. Стягнути з відповідача грошову компенсацію за перевищення вартості частки в розмірі 667, 50 грн.

Позивачка та її представник адвокат Охлопков О.І. у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову в частині визнання договорів купівлі-продажу удаваними та розподілу житлового будинку та земельної ділянки, так як відсутні докази на підтвердження удаваності договорів.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, її представника, представника відповідача, відповідача, пояснення свідків, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 28.07.2012 року у виконавчому комітеті Антонівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 10, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 від 30.07.2019.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 09.12.2019 №663/2228/19 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 розірвано. Рішення набрало чинності 09.01.2020.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 05.09.2019 ОСОБА_2 є власником недобудованого житлового будинку, розмір готовності 6% по АДРЕСА_2 та земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0926 по АДРЕСА_2 на підставі договору дарування від 04.09.2018 посвідченого приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Урсол Л.А.

Згідно рахунку на оплату №122908 від 29.08.2012 мотоцикл «VIMANN» М150QT, ціна 2235 грн, покупець ОСОБА_2 .

Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 13.04.2009 №2-33/09 за ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнано право спільної часткової власності в рівних частках на 47/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_4 .

Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу 6546/2016/023207 від 20.08.2016 року ОСОБА_5 продав ОСОБА_1 , яка діяла на підставі доручення від імені ОСОБА_2 ВАЗ 21061, 1999 року випуску, синього кольору, номерний знак НОМЕР_2 за 5000 грн.

На підставі договору дарування від 04.09.2018 посвідченого приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Урсол Л.А., ОСОБА_3 подарував ОСОБА_2 незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 6% із надвірними будівлями по АДРЕСА_2 .

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_2 є власником житлового будинку по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 247.

На підставі договору дарування від 04.09.2018 посвідченого приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Урсол Л.А., ОСОБА_3 подарував ОСОБА_2 земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0926 по АДРЕСА_2 .

Згідно розписки, наданої ОСОБА_1 , ОСОБА_3 отримав 500 доларів США за ділянку по АДРЕСА_2 .

На житловий будинок по АДРЕСА_2 виготовлено технічний паспорт.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що позивачка є її племінницею. Разом з позивачкою ходили до нотаріуса ОСОБА_6 проконсультуватися як проходить розподіл будинку, який придбано у шлюбі, так як після розлучення відповідач повідомив, що її племінниця не має прав на будинок.

Свідок ОСОБА_12 показала суду, що раніше позивачка і відповідач проживали разом в АДРЕСА_4 і були її сусідами. Умов проживання там не було, але вони разом робили ремонт. Відповідач приймав клієнтів за цією ж адресою. Потім його не було і під час зустрічі запитала куди він пропав, на що він повідомив, що купив будинок, але прийшлось продати автомобіль. Подружжя часто їздило до нового будинку, вели спільне господарство. Потім ОСОБА_1 переїхала до нового будинку, а в будинку по АДРЕСА_4 стала проживати її донька. Згодом подружжя ОСОБА_4 розійшлися.

Свідок ОСОБА_13 показала суду, що є донькою позивачки. Позивачка і відповідач під час свого подружнього життя шукали житло, так як в АДРЕСА_4 це більше як гаражне приміщення, умов для проживання не було. Знайшли будинок та придбали його в АДРЕСА_2 . Разом робили там ремонт. Відповідач часто запитував коли переїде до АДРЕСА_4 , так як має двох дітей і було б зручніше їх водити до дитячого садочку та школи.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Тобто, за удаваним правочином обидві сторони свідомо, з певною метою, документально оформлюють правочин, але насправді між ними встановлюються інші правовідносини.

Отже, оскільки згідно до ч.1 ст.202, ч.3 ст.203 ЦК України головним елементом угоди (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, то основним юридичним фактом, який підлягав встановленню судом є дійсна спрямованість волі всіх сторін при укладенні договору дарування та з`ясування питання про те, чи не укладена ця угода з метою приховати іншу угоду та яку саме.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 надав пояснення в яких зазначив, що бажав придбати земельну ділянку з недобудованим житловим будинком, готовністю 6% за 6000 доларів США та з якихось причин вирішили оформити договором дарування. Позивачка була повідомлена про укладення договору.

Вказані пояснення відповідача узгоджуються з показами свідків по справі та підтверджують позицію ОСОБА_1 .

Пунктом 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено судам, що за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі ст. 235 ЦК України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним. В даному випадку позивач, заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, має довести: факт укладання правочину, що, на його думку, є удаваним; спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж приховати інший правочин; настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж ті, що передбачені удаваним правочином. За удаваним правочином обидві сторони свідомо, з певною метою, документально оформлюють правочин, але насправді між ними встановлюються інші правовідносини.

При цьому зі статті 235 ЦК України вбачається, що при укладенні удаваного правочину сторони мають намір своїми діями досягнути такого правового результату, який не є за законом наслідком даного волевиявлення, а намагаються досягнути іншого правового результату, про який вони фактично домовились. Тобто, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину, удаваний правочин може бути вчинено його сторонами для приховування іншого правочину між цими ж сторонами. Воля сторін в удаваному правочині спрямована на настання інших цивільно-правових наслідків, ніж ті, що передбачені правочином. Для кваліфікації удаваного правочину важливо, щоб частина умов удаваного та прихованого правочину збіглася.

Тобто воля усіх сторін в удаваному правочині спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином. При цьому позивач повинен вказати, який інший правочин приховується з допомогою укладеного правочину. За удаваним правочином обидві сторони свідомо, з певною метою, документально оформлюють правочин, але насправді між ними встановлюються інші правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідностатті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною першою статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що стороною позивача надано суду усі допустимі докази, того що складаючи договір дарування земельної ділянки та незавершеного будівництвом житлового будинку відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , бажали приховати договори купівлі-продажу, які вони насправді вчинили.

Тобто, сторона позивача надала належні і допустимі докази на підтвердження того, що між всіма сторонами правочину, виникли інші правовідносини, ніж передбачені договорами дарування, та, що воля усіх без виключення сторін була спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені складеними договорами.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що договір дарування земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0926 по АДРЕСА_2 від 04.09.2018 року посвідчений приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Урсол Л.А. та договір дарування незавершеного будівництвом житлового будинку, розмір готовності 6% по АДРЕСА_2 від 04.09.2018 року посвідчений приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Урсол Л.А, слід визнати удаваними правочинами з метою приховання договорів купівлі-продажу укладених між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Стаття 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1ст.70 СК України).

Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка закріплені статтею 57 СК України.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

Зі змісту п.п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно дост. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Враховуючи, що відповідачем ОСОБА_2 не заперечується той факт, що легковий автомобіль ВАЗ-21061, 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 придбано під час зареєстрованого шлюбу з позивачкою 20.08.2016 та згодом відчужено ОСОБА_14 28.04.2018, суд вважає, що вказане майно належало подружжю на праві спільної сумісної власності.

З огляду на викладене, суд вважає, що спільне сумісне майно подружжя підлягає полілу в рівних частках між сторонами.

Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 11.12.2019 ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідачів у разі задоволення позову на підставі ст. 137, ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, а саме: судовий збір у розмірі 1% ціни позову майнового характеру, що становить 1723,00 грн. підлягає стягненню на користь держави з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по 861,50 грн. з кожного та витрати на юридичну допомогу в розмірі 10000,00 підлягають стягненню з відповідачів по 5000,00 грн з кожного на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 6-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити.

Визнати удаваним договір дарування незавершеного будівництвом житлового будинку, розмір готовності 6%, що розташований по АДРЕСА_2 від 04.09.2018 посвідчений приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Урсол Ларисою Анатоліївною.

Визнати удаваним договір дарування земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0926, що розташована по АДРЕСА_2 від 04.09.2018 посвідчений приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Урсол Ларисою Анатоліївною.

Визнати легковий автомобіль ВАЗ-21061, 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Розділити спільне майно подружжя:

Виділити ОСОБА_2 у власність ідеально по 1/2 частці у праві власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0926 по АДРЕСА_2 та житловий будинок за цією ж адресою на суму 170808 грн, та мотоцикл «VIMANN» М150QT вартістю 2235,00 грн., разом на загальну суму 173043, 00 грн.

Виділити ОСОБА_1 у власність ідеально по 1/2 частці у праві власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0926 по АДРЕСА_2 та житловий будинок за цією ж адресою на суму 170808 грн та велосипед «Україна», вартістю 1500 грн., разом на суму 172308 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за перевищення вартості частки в розмірі 667, 50 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на юридичну допомогу в розмірі 5000, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на юридичну допомогу в розмірі 5000, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 861,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 861,50 грн.

Рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя М.І. Клімченко