УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 310/1785/21

провадження № 61-14784ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , підписаною адвокатом Черкашиним Іваном Івановичем, на постанову Запорізького апеляційного суду від 12 серпня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2021 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом про поділ майна подружжя. Після відкриття провадження у справі ОСОБА_1 подала до суду клопотання про залишення позову без розгляду на підставі статті 257 ЦПК України, оскільки в провадженні Запорізького районного суду Запорізької області перебуває цивільна справа № 317/663/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 червня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя залишено без розгляду.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 12 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 червня 2021 року скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що предмети позовних вимог у справі № 310/1785/21 та № 317/663/19 не є тотожними, оскільки позов:

- ОСОБА_1 містить вимоги щодо визнання її особистою власністю квартири АДРЕСА_1 , комплексу будівель та споруд по АДРЕСА_2 , автомобіля марки «Мерседес-Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; визнання права власності на Ѕ частину домоволодіння по АДРЕСА_3 ; стягнення Ѕ частки вартості об`єкту незакінченого будівництва по АДРЕСА_4 ; стягнення вартості Ѕ частини спільно нажитого рухомого майна за переліком та Ѕ частини вартості встановлення кіоску на Центральному ринку в м. Запоріжжі.

- ОСОБА_2 містить вимоги щодо визнання спільним сумісним майном подружжя квартири АДРЕСА_1 , комплексу будівель та споруд по АДРЕСА_2 , земельної ділянки розташованої по АДРЕСА_2 , автомобіля марки «Мерседес-Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; рухомого майна за переліком, а також вимоги щодо відповідного розподілу зазначеного майна.

01 вересня 2021 року ОСОБА_1 через представника засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову апеляційного суду від 12 серпня 2021 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на незаконність оскаржуваної постанови та на те, що предметом спорів у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є поділ майна подружжя, проте у справі за позовом ОСОБА_2 йдеться про поділ майна, яке знаходиться у м. Бердянську, а в справі за позовом ОСОБА_1 , у тому числі й майно, що знаходиться у м. Запоріжжі. Крім того, у ОСОБА_2 була можливість подати зустрічний позов у справі № 317/663/19, проте він таким правом не скористався.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 2 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 серпня 2021 року в справі № 146/318/20 (провадження № 61-11374св20) зроблено висновок, що «позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права».

Апеляційний суд установивши, що предмети позовних вимог у справі № 317/663/19 за позовом ОСОБА_1 та в справі № 310/1758/21 за позовом ОСОБА_2 не є тотожними, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду в суд першої інстанції.

Ураховуючи викладене, підстави вважати, що апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права, відсутні.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування.

Посилання на те, що ОСОБА_2 не подав зустрічний позов, не беруться до уваги, оскільки відповідно до частини першої статті 193 ЦПК України це право відповідача.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , підписаною адвокатом Черкашиним Іваном Івановичем, на постанову Запорізького апеляційного суду від 12 серпня 2021 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

М. М. Русинчук