Єдиний унікальний номер 243/188/21
Номер провадження 22-ц/804/2477/21
Єдиний унікальний номер 243/188/21 Головуючий у 1 інстанції Фалін І.Ю.
Номер провадження 22-ц/804/2477/21 Доповідач Агєєв О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів Космачевської Т.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Гладуха О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області цивільну справу № 243/188/21 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про захист прав споживачів, з апеляційною скаргою позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2021 року ухваленого у складі судді Фаліна І.Ю., -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про захист прав споживачів.

В обґрунтування позову зазначили, що 26.11.2020 року представники відповідача здійснювали перевірку електромереж в будинку позивачів за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами перевірки відповідачем складено акт № 008794 від 26.11.2020 року про порушення п. 8.4.2 (2) Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме - відсутність пломб з відбитками тавр оператора системи, установлених в місцях, указаних в акті технічної перевірки, збереження пломб та засобів обліку електричної енергії побутового споживача. На шафі обліку відсутня пломба № С21030396, яка вказана в акті № 049608 від 23.05.2015 року. За результатами засідання комісії по розгляду акту про порушення прийнято протокол № 518 від 28.12.2020 року відносно позивача ОСОБА_2 , яким вирішено здійснити нарахування обсягу та вартості необлікованої електричної енергії в розмірі 11111кВт/год. та вартістю 37614,87 грн.

Протокол № 518 від 28.12.2020 року відносно ОСОБА_2 позивачі просять скасувати, вважаючи його протиправним та посилаючись на наступне. Під час перевірки представниками відповідача не було виявлено фактів втручання з боку позивачів в засоби обліку електричної енергії, про що ними прямо зазначено в акт № 008794 від 26.11.2020 року. В акті № 008794 від 26.11.2020 року зазначено про порушення позивачами п. 8.4.2 (2) Правил роздрібного ринку електричної енергії, а в Протоколі № 518 від 28.12.2020 року відносно ОСОБА_2 в якості підстави для здійснення нарахування обсягу та вартості необлікованої електричної енергії вказано порушення п. 8.4.2 (1) Правил роздрібного ринку електричної енергії, який виключає відповідальність у разі своєчасного (до виявлення порушення представниками оператора системи) письмового повідомлення споживачем оператора системи про виявлені ним пошкодження засобів вимірювальної техніки, пошкодження або зрив пломб (за умови відсутності явних ознак втручання в роботу засобів вимірювальної техніки). Вказують на те, що актом перевірки було встановлено, що відсутня пломба на шафі обліку, в той час як п. 8.4.2 (2) Правил роздрібного ринку електричної енергії не застосовується як підстава для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії у випадку порушення пломб, установлених на кріпленнях кожуха лічильника електричної енергії. При цьому позивачі ототожнюють поняття «шафа обліку» та «кожух лічильника електричної енергії». Зазначають, що відповідач не надав доказів на підтвердження передавання пломби на збереження будь кому з позивачів, при цьому вказують, що підпис в акті про передавання пломб на збереження, який на екрані смартфону позивачу ОСОБА_2 продемонстрував один з перевіряючих не належить будь-кому з позивачів. Відповідачем порушено п. 8.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії, за яким споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання, оскільки позивачі взагалі не були поінформовані про засідання комісії з розгляду акту № 008794 від 26.11.2020 року.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про захист прав споживачів залишено без задоволення.

Із вказаним рішенням суду не погодилися позивачі та подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права просять скасувати рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2021 року та ухвалити нове, яким задовольнити їх позовні вимоги та скасувати рішення комісії акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», оформлене протоколом № 518 від 28.12.2020 р., яким ОСОБА_2 було визначено обсяг недорахованої електичної енергії в розмірі 37614,87 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначають про вільне трактування судом першої інстанції рішення відповідача, що позбавляє позивачів вибору способів захисту захищатись від незаконного рішення, прийнятого на підставі п. 8.4.2.1. або на підставі п. 8.4.2.2.

Вважають, що суд першої інстанції помилково зазначив, що позивачі обоє є споживачами електричної енергії на підставі договору на поставку та використання електричної енергії № від 30.05.2005 року і несуть рівну відповідальність за порушення його умов та Правил.

На думку скаржників, кодексом комерційного обліку електричної енергії не передбачено опломбувати металевий шкаф, в якому розташований вузол обліку та засіб вимірювальної техніки. Крім того, відповідальність за пошкодження пломби наступає у випадку її пошкодження саме на засобі вимірювальної техніки (лічильнику) та на пристроях вузла обліку, до яких металева шафа не відноситься.

Зазначають, що судом першої інстанції не було враховано, що позивачі були позбавлені права на захист своїх інтересів у зв`язку із неповідомленням їх відповідачем про час та місце розгляду акту про порушення Правил.

Від відповідача АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» надійшов відзив на апеляційну скаргу позивачів, в якому просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Від позивачів та їх представника на електронну адресу суду надійшла заява з проханням розглянути справу за їх відсутності, в якій вони просили апеляційну скаргу задовольнити.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зазначеним вимогам процесуального закону в рішення суду відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мешкають за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами електричної енергії на підставі договору на поставку та використання електричної енергії № від 30.05.2005 року.

Пунктом 3.2.6. вказаного договору визначено, що споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати збереження приладів обліку, захисних пристроїв безпеки та пломб на них у випадку розміщення їх у квартирі, приватному будинку чи його дворі, в тому числі тих, що взяті на відповідальне зберігання; пункт 3.2.7. зобов`язую споживача негайно повідомляти постачальника або його довірену особу про недоліки в роботі приладу обліку електроенергії, а також про порушення на них пломб.

26.11.2020 року представники відповідача «ДТЕК Донецькі електромережі» Слов`янський РЕМ Демченко С.А., Дринько Є.Г., Супрун І.В. за участю споживача ОСОБА_2 складено акт про порушення № 008794, яким встановлено, що за адресою фермерського господарства о/р 212312130 АДРЕСА_2 порушено облік електричної енергії, а саме п. 8.4.2 (2) Правил роздрібного ринку електричної енергії - відсутність пломб з відбитками тавр оператора системи, установлених в місцях, указаних в акті технічної перевірки, збереження пломб та засобів обліку електричної енергії побутового споживача. На шафі обліку відсутня пломба № С21030396, яка вказана в акті № 049608 від 23.05.2015 року. Від підписання акту споживач ОСОБА_2 відмовився, про що зазначено в акті.

Суд зазначає, що позивачами у позові та на заявах і клопотаннях до суду вказується назва населеного пункту селище Нікольське в той час, як за інформацією з сайту УДППЗ «Укрпошта» за індексом 84152 вірна назва населеного пункту селище Микільське. За таких обставин суд вважає вірною адресою проживання позивачів: АДРЕСА_3 .

Протоколом засідання комісії з розгляду Актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії Слов`янського РЕМ № 518 від 28.12.2020 року розглянуто Акт про порушення № 008794 від 26.11.2020 року відносно позивача ОСОБА_2 , встановлено, що вказаний акт складено у відповідності до вимог п.п. 8.2.4., 8.2.5., 8.2.6. Правил роздрібного ринку електричної енергії та вирішено здійснити нарахування обсягу та вартості необлікованої електричної енергії в розмірі 11111кВт/год. та вартістю 37614,87 грн.

Допитані в якості свідків в судовому засіданні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які проводили перевірку за адресою фермерського господарства о/р 212312130 АДРЕСА_2 , зазначили, що на шафі, в якій розміщено засіб обліку електричної енергії, була відсутня пломба.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження їх порушеного права чи законного інтересу з боку акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», їх твердження ґрунтуються лише на припущеннях та вільному трактуванні положень Правил роздрібного ринку електричної енергії, в діях відповідача при здійсненні огляду електроустановок споживача за адресою: АДРЕСА_3 , під час складання Акту про порушення та його розгляду на засіданні комісії порушень положень Правил роздрібного ринку електричної енергії судом не встановлено, заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За приписами ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання (ст.714 ЦК України).

Відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом (ст.77 Закону). Правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема згідно п.4 ч.2 цієї статті: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі, під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на захист своїх прав державою та належну якість продукції і обслуговування.

Згідно статті 22 Закону захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Мотивуючи прийняте рішення суд першої інстанції послався на норми діючого законодавства. Зокрема на Правила роздрібного ринку електричної енергії, які набрали чинності 19.04.2018 року, згідно підпунктів 5, 6, 8 пункту 5.5.5 яких споживач електричної енергії зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України; забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування.

Правилами також передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача (пункт 8.2.5 Правил).

Визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному Правилами, в тому числі у разі виявлення пошкодження або відсутності пломб з відбитками тавр оператора системи чи інших заінтересованих сторін, установлених на засобах (вузлах) вимірювальної техніки в місцях, указаних в акті про пломбування, складеному в порядку, визначеному Кодексом комерційного обліку, або в іншому документі, який підтверджує факт пломбування і передачу на збереження засобів вимірювальної техніки та установлених пломб (крім пломб, установлених на кріпленнях кожуха лічильника електричної енергії) (пункт 8.4.2. підпункт 2 Правил).

Поняття вузол обліку електричної енергії визначено підпунктом 14 пункту 1.2.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №311, згідно якого вузол обліку це сукупність обладнання та засобів вимірювальної техніки, змонтованих та з`єднаних між собою за встановленою схемою для забезпечення вимірювання та обліку електричної енергії в заданій точці вимірювання; засоби вимірювальної техніки (ЗВТ) це засоби вимірювань, вимірювальні системи та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності (пп. 19 п. 1.2.1 Кодексу); засоби комерційного обліку електричної енергії (ЗКО) це узагальнена назва засобів, що використовуються для здійснення комерційного обліку електричної енергії (ЗВТ, допоміжне обладнання, засоби та системи збору та обробки результатів вимірювання, формування, збереження та передачі даних комерційного обліку та керування даними тощо) відповідно до цього Кодексу (пп. 20 п. 1.2.1 Кодексу).

Пунктом 5.16.1. Кодексу комерційного обліку електричної енергії визначено, що з метою запобігання несанкціонованому втручанню та доступу до елементів або функції настроювання ЗВТ у складі вузла обліку за результатами технічної перевірки такі ЗВТ та вузол обліку пломбують. Пломби з тавром оператора системи мають бути встановлені також на пристроях вузла обліку, що закривають: 1) первинні і вторинні кола живлення ЗВТ; 2) кришки важелів і кнопок управління комутаційних апаратів та захисних автоматичних вимикачів, встановлених у цих колах; 3) двері комірок трансформаторів напруги; 4) кришки на зборках і колодках затискачів, випробувальних блоках, апаратних інтерфейсах зв`язку ЗВТ; 5) всі інші пристрої і місця, що унеможливлюють доступ до відкритих струмоведучих та сигнальних частин ЗВТ.

Згідно Правил улаштування електроустановок, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 21.07.2017 року № 476, лічильники потрібно встановлювати в шафах, камерах комплектних розподільчих пристроїв, на панелях щитах, у нішах, на стінах, які мають жорстку конструкцію (п. 1.5.29 Правил).

Пункт 1.5.30 вказаних правил визначає, що для розрахункових лічильників, установлювальних на будівельних конструкціях і панелях потрібно передбачити шафу (оболонку) відповідного кліматичного виконання або нішу з дверцятами. Конструкція дверцят має забезпечити можливість їх пломбування, зняття показів лічильника та увімкнення/вимкнення захисного апарату (за наявності) або контроль цілісності запобіжників (у разі їх встановлення) без відкривання дверцят і зняття пломби.

За п. 1.5.13 Правил улаштування електроустановок - кожен установлений розрахунковий лічильник повинен мати на гвинтах, які кріплять кожух лічильника, пломбу з чинним відбитком тавра виробника або повірочної лабораторії, а на затискній кришці пломбу електропередавальної організації. Пункт 8.4.2. (2) Правил роздрібного ринку електричної енергії виключає відповідальність лише за пошкодження або відсутність пломб, установлених на кріпленнях кожуха лічильника електричної енергії.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що згідно копії Технічних умов на електропостачання від 11.01.2005 року № 05/с-2, які були видані позивачу для підключення до електричної мережі, а саме п.6.2. передбачено: лічильник обліку електроенергії встановити на зовнішній стіні приміщення у замкнутому, підготовленому під опломбування, такому, що зачиняється на замок шкафу.

З копії акту заміни, встановлення, технічної повірки, збереження пломб і засобів обліку електроенергії побутового споживача № 049608 від 23.09.2015 року вбачається, що пломбою ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» № С21030396 опломбовано шафу де встановлено лічильник, що не суперечить діючому законодавству.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується апеляційний суд, що є помилковим ототожнення позивачами понять «шафа обліку» та «кожух лічильника електричної енергії» та висловлену в позові позицію, що пломбою №С21030396 було опломбовано саме кожух лічильника електричної енергії.

В даному випадку шафа обліку, як правильно визначився суд першої інстанції, підпадає під пп.5 п.5.16.1. Кодексу комерційного обліку електричної енергії «пломби з тавром оператора системи мають бути встановлені також на пристроях вузла обліку, що закривають всі інші пристрої і місця, що унеможливлюють доступ до відкритих струмоведучих та сигнальних частин ЗВТ».

Виходячи з вищенаведеного доводи апеляційної скарги про те, що Кодексом комерційного обліку електричної енергії не передбачено оплобування металевої шафи де знаходиться вузол обліку є необґрунтованими та такими, що не впливають на правильність рішення суду першої інстанції.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що посилання в Протоколі на п. 8.4.2.1 є лише технічною помилкою, оскільки Актом про порушення № 008794 від 26.11.2020р. виявлене порушення ПРРЕЕ, передбачене п. 8.4.2.2., і нарахування за Актом проведене відповідно до цього порушення, про що свідчить розрахунок відображений в протоколі №518 від 28.12.2020р., де використано формулу відповідно виду порушення, передбаченого саме п.8.4.2.2 Правил.

Таким чином доводи апеляційної скарги щодо вільного трактування судом першої інстанції рішення відповідача не заслуговують на увагу.

Щодо доводів апеляційної скарги щодо неповідомлення позивачів про дату та час засідання комісії із розгляду Акту про порушення необхідно зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, від підписання акту про порушення від 26.11.2020р. споживач ОСОБА_2 відмовився, про що і було зазначено в акті.

Засідання комісії з розгляду акту про порушення № 008794 від 26.11.2020 року було призначене на 28.12.2020 року о 10:00 год., про що позивачів повідомлено листом від 27.11.2020 року, який того ж дня направлено на поштову адресу останніх, що підтверджується фіскальним чеком та отримано ними 29.12.2021 року (а.с.45-49).

Між тим, пунктом 8.2.6. У разі відмови споживача або представника споживача від отримання акта про порушення, у якому визначено місце, час та дату проведення засідання комісії, або окремого повідомлення про місце, час і дату засідання комісії оператор системи направляє споживачу таке повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, визначену в даних щодо споживача, наявних в оператора системи. У такому разі оператор системи має право розглянути акт про порушення на засіданні комісії, яке має відбутися по закінченню 30 календарних днів від дати направлення споживачу такого повідомлення. За зверненням споживача оператор системи може розглянути акт про порушення на засіданні комісії раніше указаного терміну.

Зазначене свідчить про відсутність порушення з боку відповідача, оскільки з дати направлення позивачам повідомлення минуло 30 календарних днів, тому доводи апеляційної скарги про неповідомлення про засідання комісії із розгляду Акту є не спроможними.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суд першої інстанції.

Порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення або призвели до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено. Отже, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги немає.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» ("Pronina v. Ukraine") від 18 липня 2006 року, заява N 63566/00, § 23).

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України від 12.05.1991 року № 1023-ХІI "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, позивачі звільнені від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", судові витрати по сплаті судового збору слід віднести за рахунок держави.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2021 року залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 07 жовтня 2021 року.

Головуючий суддя О.В. Агєєв