Справа № 309/36/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 вересня 2021 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Мацунич М.В., Готра Т.Ю.

з участю секретаря: Жганич К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Хустського районного суду від 27 жовтня 2020 року у справі № 309/36/20 (Головуючий: Волощук О.Я.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2020 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди та судових витрат.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 03 липня 2019 року Хустським районним судом Закарпатської області ухвалено рішення у цивільний справі, яким визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Ізянської сільської ради №115 від 25 грудня 1997 р. у частині передачі земельної ділянки площею 0,25 га громадянину ОСОБА_3 , визнано недійсним та скасовано реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку площею 0,224 га за кадастровим номером :02:001:0306 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 253), здійснену на підставі рішення виконкому Ізянської сільської ради народних депутатів № 115 від 25.12.1997 р.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 18.11. листопада 2019 року скасовано рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 03 липня 2019 року і ухвалено нове судове рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позову.

24 грудня 2018 року, отримавши повістку про виклик до суду ОСОБА_3 зателефонував адвокату Грица Я.М. повідомити про спір і наявність претензій з боку ОСОБА_2 до нього щодо земельної ділянки розміром 0,224 га розташованої по АДРЕСА_1 за кадастровим номером :02:001:0306 за цільовим призначенням для будівництва, яка ним була відчужена ОСОБА_4 .

Адвокатом позивачу роз`яснено можливі наслідки розгляду спору судом.

24 грудня 2018 року, ввечері, позивач ОСОБА_3 також зателефонував ОСОБА_4 , шокувавши його, повідомленням про те, що ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Ізянської сільської ради №115 від 25.12.1997 р. у частині передачі земельної ділянки площею 0,25 га ОСОБА_3 та накладенням арешту на земельну ділянку, яку він придбав у ОСОБА_3 22 листопада 2018 року. При цьому ОСОБА_4 не було залучено стороною по справі.

ОСОБА_3 користувався земельною ділянкою кадастровий номер № :02:001:0306 по АДРЕСА_1 більше двадцяти років.

У зв`язку із задоволенням позову ОСОБА_5 , незгодою із ним, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийняли додаткові зусилля щодо організації свого життя, вели численні телефонні розмови під час яких з хвилюванням, надмірними емоціями обговорювали ті моменти щодо неправдивих аргументів стосовно оспорюваної земельної ділянки і неможливістю повноцінно нею користуватися. Позивачам є незрозумілим той факт, яким чином вони порушили права чи інтереси відповідачки ОСОБА_2 , у зв`язку з чим вона пред`явила позов до ОСОБА_3 . Для ОСОБА_3 , ОСОБА_4 була дивною та незрозумілою поведінка відповідачки ОСОБА_5 , оскільки ОСОБА_3 користувався спірною земельною ділянкою більше двадцяти років і до дня складення акту депутатської комісії від 23.08.2018 року, затвердженого рішенням 27 сесії 7 скликання Ізянської сільської ради від 07.11.2018 року не виникало перешкод у користуванні своєї земельної ділянки. Кадастровий номер було присвоєно лише земельній ділянці ОСОБА_3 .. Складенню акту депутатської комісії передувало обговорення питання продажу земельної ділянки ОСОБА_4 , при вирішенні якого була присутня ОСОБА_2 .. Відбулося два виїздні засідання земельної комісії Ізянської сільської ради - 17.08.2018 року та 23.08.2018 року, на яких заслуховувалися всі зауваження сусідів ОСОБА_3 . За наслідками обговорення розмір змельної ділянки зменшився із 0,25 га до 0, 224 га, що було затверджено актом депутатської земельної комісії Ізянської сільської ради від 23.08.2018 року.

02 жовтня 2018 року, після затвердження акту земельною комісією Ізянської сільської ради, ОСОБА_2 зареєструвала своє місце проживання на території Ізянської сільської ради за адресою АДРЕСА_2 , змінивши місце правової реєстрації свого проживання з АДРЕСА_3 .

07 листопада 2018 року рішенням 27 сесії 7-го скликання Ізянської сільської ради Хустського району Закарпатської області було затверджено акт депутатської земельної комісії від 23.08.2018 року.

Ті обставини, що на розгляді в суді знаходиться цивільна справа, предметом спору якого є земельна ділянка, яка належить ОСОБА_4 на праві власності викликали в нього переживання, оскільки з його боку не було спричинено якоїсь шкоди ОСОБА_2 , не було порушено її цивільних прав. Причиною звернення її до суду є те, що земельну ділянку ОСОБА_3 було продано не їй, а ОСОБА_4 .

З дня, коли позивачі дізналися про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку та під час судового розгляду справи ОСОБА_4 знаходився у тривожному стані, приїжджаючи на земельну ділянку по АДРЕСА_1 для проведення робіт по господарству ОСОБА_4 постійно чув крики ОСОБА_5 та її чоловіка про те, що на земельній ділянці він не має права нічого роботи, погрози про те, що якщо намагатиметься зрубати дерево чи кущ, то вона викличе поліцію. Час від часу ОСОБА_2 телефонувала ОСОБА_4 , розпитувала про його подальші дії, що викликало в нього обурення, оскільки він і так хвилювався з приводу розгляду справи у суді.

Емоційна напруженість та обурення у позивачів минуло після винесення постанови Закарпатським апеляційним судом 18.11.2019 року, якою було скасовано рішення Хустського районного суду від 03 липня 2019 року та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Відповідачка ОСОБА_2 не припиняє свої погрози, постійно нагадує про те, що арешт земельної ділянки не скасовано і позивач ОСОБА_3 оцінює завдану йому діями відповідача моральну шкоду у розмірі 30 000 грн., а ОСОБА_4 оцінює завдану йому діями відповідача моральну шкоду в розмірі 35 000 гривень, що обумовлюється душевними хвилювання, які він переносить при кожному візиті на свою земельну ділянку, оскільки ОСОБА_2 та її чоловік продовжують свої погрози, позивач із сім`єю не може спокійно відпочити на земельній ділянці, запросити друзів.

Посилаючись на вказані обставини, позивачі просили задовольнити заявлені ними позовні вимоги, понесені судові витрати, а ОСОБА_4 просив також стягнути на свою користь з відповідачки 7 126 грн. витрат за надання професійної правничої допомоги.

Рішенням Хустського районного суду від 27 жовтня 2020 року позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 3 000 грн. моральної шкоди та на користь ОСОБА_4 3 000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 , ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн. та 7126 грн. витрат на правову допомогу понесених позивачем ОСОБА_4 .

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні, так як єдиною підставою цивільно-правової відповідальності є скоєння цивільного правопорушення, однак, у даному випадку протиправних дій відповідача судом не встановлено і відповідно відсутня підстава для притягнення її до відповідальності у вигляді відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_6 , які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

ОСОБА_4 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить розписка про вручення йому поштового відправлення, а ОСОБА_3 від отримання повістки відмовився, що засвідчено працівниками поштового зв`язку і такий вважається повідомленим про розгляд справи і дана обставина не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Встановлено, що згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22 листопада 2018 року ОСОБА_4 придбав від ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,2240 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за кадастровим номером земельної ділянки :02:001:0306 і правомірність набуття права власності на цю земельну ділянку був предметом розгляду судом за позовом ОСОБА_2 ..

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року скасовано рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 03 липня 2019 року та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 про скасування рішення сільської ради та реєстрації права власності на земельну ділянку відмовлено.

У відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ч.1 ст.5 ЦПК України).

У відповідності із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України викладені в п. 3 постанови №4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі

інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на

зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Звернення ОСОБА_2 у суд із позовом за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права у зв`язку із передачею земельної ділянки у власність іншої особи і встановлення судовим рішенням, що нею належним чином не обґрунтовано та не зазначено у чому полягає порушення її прав оскаржуваним рішенням не є підставою притягнення відповідачки до відповідальності у вигляді відшкодування моральної шкоди у цій справі відповідно до ст.ст. 23, 1167 ч. 1 ЦК України.

При постановленні рішення суд першої інстанції не звернув увагу на вищезазначене і рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4, ч. 1 ст. 376 ЦПК України, яким у позові ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід відмовити із вищезазначених підстав.

Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору ОСОБА_2 за подання апеляційної скарги відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України підлягають стягненню на її користь із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1 576 грн. 50 коп. із кожного.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, ст.ст. 23, 1167 ч. 1 ЦК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Хустського районного суду від 27 жовтня 2020 року скасувати.

У позові ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 по 1 576 грн. 50 коп. із кожного сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 вересня 2021 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой