УХВАЛА

11 жовтня 2021 року

м. Київ

справа № 316/465/20

провадження № 61-15680ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Ткачука О. С., розглянувши питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 липня 2021 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Енергодар» до ОСОБА_1 , треті особи: Виконавчий комітет Енергодарської міської ради, міський голова Музика Павло Олексійович, про стягнення заборгованості по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Місто для людей Енергодар» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість зі оплати послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 01 серпня 2018 року до 01 лютого 2020 року в розмірі 3755,45 грн.

Рішенням Енергодарського районного суду Запорізької області від 28 квітня 2021 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, проте, ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28 липня 2021 року апеляційну скаргу було повернуто особі, яка її подала.

20 вересня 2021 року представник ОСОБА_2 , діючий в інтересах ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 липня 2021 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, оскільки неправомірно нарахував судовий збір за подання апеляційної скарги, не врахувавши того, що ОСОБА_1 на підставі вимог статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору.

Вивчивши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з таких підстав.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Повертаючи апеляційну скаргу скаржнику, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не було усунуто недоліки апеляційної скарги в строк, визначений судом, а саме не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги.

Так відповідно до вимог частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Вищевказана норма вказує на те, що від сплати судового збору звільняються особи-споживачі у справах, в яких вони є позивачами та заявлені ними позовні вимоги стосуються відновлення їх порушених прав споживача.

Такий висновок відповідає усталеній судові практиці застосування норми частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у подібних правовідносинах. Зокрема, висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц, від 24 травня 2021 року у справі № 361/1219/16, від 21 липня 2021 року у справі № 175/1052/20, від 26 травня 2021 року у справі № 204/8037/18.

Правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц, на який посилається заявник в касаційній скарзі, стосується узгодженості вимог до сплати судового збору та умов звільнення від такої сплати, передбачених Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» та Законом України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів», в контексті позовних вимог, заявлених безпосередньо споживачем до надавача послуги.

Судом апеляційної інстанції не було встановлено, що ОСОБА_1 звертався до суду з позовом про захист прав споживача, в зв`язку з чим норма частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» не розповсюджується на подання апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції, а мотивування скаржника з цього приводу зводиться до неправильного тлумачення змісту норми закону та правового висновку Верховного Суду щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а тому за таких підстав у відкритті касаційної скарги на підставі частини четвертої статті 394 ЦПК України слід відмовити.

Керуючись статтями 261, 394 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 липня 2021 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Енергодар» до ОСОБА_1 , треті особи: Виконавчий комітет Енергодарської міської ради, міський голова Музика Павло Олексійович, про стягнення заборгованості по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

Є. В. Петров

О. С. Ткачук