Провадження № 4-с/756/149/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Тиха О.О., ознайомившись зі скаргою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Корнєєв Євген Леонідович, на бездіяльність державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ),

УСТАНОВИВ:

До Оболонського районного суду м. Києва звернулася ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Корнєєв Є.Л., зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

В обгрунтування скарги зазначила, що випадково дізналася про арешт усього належного їй на праві власності майна, який було накладено постановою ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві 17.12.2012 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Проте, вона не була ані стороною жодного виконавчого провадження, ані судового розгляду. За повідомленням Оболонського районного відділу ДВС на виконанні у виконавчій службі перебувало виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-3534/2010 від 20.01.2011 та направлено до іншого відділу ДВС, проте ОСОБА_1 не була стороною вказаного виконавчого провадження. Крім того, усі виконавчі провадження за 2004-2017 роки знищено за закінченням терміну зберігання, що унеможливлює зняття арешту.

Ознайомившись з даною скаргою та доданими до неї документами суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право саме в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавцяпід час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Таким чином, скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця в порядку ст.447 ЦПК України може бути подана саме стороною виконавчого провадження, якщо оскаржувані рішення, дія або бездіяльність вчинені виконавцем під час виконання судового рішення, ухваленого судом за нормами ЦПК України.

Тобто, правом зняти арешт виконавця з майна шляхом подачі скарги на дії чи бездіяльність такого виконавця, наділена лише сторона виконавчого провадження, зокрема, боржник.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.05.2021 у справі № 712/12136/18.

Верховний Суд зазначив, що у боржника у виконавчому провадженні є відмінний від позивача статус, а, отже, боржник може захищати свої права в особливому порядку шляхом подачі скарги на протиправні дії або бездіяльність приватного або державного виконавця.

У інших випадках, в порядку Кодексу адміністративного судочинства України можуть бути оскаржені рішення, дії або бездіяльність органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в порядку ст.287 КАС України (особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця). Зокрема частина перші цієї статті визначає, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Звертаючись в порядку адміністративного судочинства учасник виконавчого провадження подає до суду позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту в порядку цивільного судочинства.

З матеріалів скарги вбачається, що в даному випадку заявник ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження, в рамках якого було накладено арешт на належне їй майно, більше того, матеріали виконавчого провадження в Оболонському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на виконанні не перебувають.

Таким чином, розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням рішень» не передбачає право на звернення із скаргою до суду на дії державного виконавця особи, яка не є стороною виконавчого провадження та поза його межами.

Оскільки розділ VII ЦПК України не передбачає дій суду в разі подання скарги, яка не підлягає розгляду в порядку, передбаченому цим розділом, необхідно керуватись загальними приписами ЦПК України.

Так, п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України передбачає, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В зв`язку з викладеним, оскільки скарга не підлягає розгляду в порядку розділу VII ЦПК України у відкритті провадження за скаргою слід відмовити.

Керуючись ст. 19, п. 1 ч. 1 ст.186, 260, 261, 353, 447 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Роз`яснити заявнику право на звернення з відповідним позовом до суду в порядку ст.287 КАС України, в порядку адміністративного судочинства, або в порядку ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. О.Тиха