ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 951/859/20Головуючий у 1-й інстанції Гриновець О.Б.
Провадження № 22-ц/817/876/21 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Гірський Б. О., Бершадська Г. В.,

за участі секретаря Стецюк М.А.

без сторін, які належним чином повідомленні про день, час та місце розгляду справи

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 951/859/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 10 червня 2021 року, ухваленого суддею Гриновець О.Б., повний текст рішення складено 14 червня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

у жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до закону; дружини (матері дитини), що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3-річного віку, починаючи із дня пред`явлення позову.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 11.05.2018 року та останній є батьком їхньої спільної дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Вказує, що відповідач участі у вихованні сина не приймає та не надає матеріальної допомоги на його утримання. Оскільки між ними на момент пред`явлення позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини, вважає, що стягнення аліментів саме у такому розмірі відповідатиме інтересам дитини та сприятиме як найкращому його соціальному забезпеченню.

Також зазначає, що відповідач ухиляється від її утримання, в силу частин 2, 4 ст. 84 СК України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Посилається на те, що відповідач працює і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на дитину та надавати матеріальну допомогу їй, є особою працездатного віку, однак не бажає цього робити на своєму утриманні інших осіб не має, а відтак, просить стягувати аліменти з відповідача на її утримання до досягнення сином трирічного віку.

Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 10 червня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 7 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до Закону.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору за вимогу про стягнення аліментів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить частково скасувати рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 10 червня 2021 року та винести нове рішення яким задовольнити позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 2500 грн. щомісячно до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, тобто з 07 жовтня 2020 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила, що суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку, що позивачем не доведено що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Будь-яких належних, допустимих доказів, які б вказували, що ОСОБА_2 не може надавати матеріальну допомогу іншому подружжю, яка зайнята вихованням та самостійно утримує їх спільного сина ОСОБА_4 , ним не надано, а долучені відповідачем документи аж ніяк не спростовують відсутність змоги надавати таку допомогу.

Не заслуговує на увагу посилання відповідача про те, що він на даний час проживає із своєю матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перебуває на його утриманні, є інвалідом 3 групи, потребує постійного лікування, оскільки з долучених ним документів не вбачається будь-яких матеріальних витрат на утримання його матері. Окрім цього ОСОБА_2 не зазначив, що разом з ним та його матір`ю також проживає його зведена сестра по матері ОСОБА_6 , 1989 року народження, яка є працездатною, а відтак і вона теж повинна нести витрати на утримання своєї матері. Також з копії з акта МСЕК особи з інвалідністю ОСОБА_5 не вбачається, що вона потребує стороннього догляду та нагляду чи потребує постійного лікування. Так у п. 12 висновку про умови та характер праці лише зазначено: протипоказана важка фізична праця.

Не підтверджує витрат і копія висновку ЛКК № 594 від 20.11ю2020 року з комунального некомерційного підприємства Районний центр первинної медико-санітарної допомоги Козівської районної ради про стан здоров`я відповідача, з якої не вбачається, що осатаній є не придатним до важких робіт і йому згідно діагнозу необхідна операція.

Посилання відповідача на копію повідомлення з ТОВ Спецавтоінвест від 20.05.2019 року про зміну в організації виробництва та праці з місця роботи відповідача, що його заробітна плата з січня 2019 року становить 7500 грн. є безпідставним та неналежним доказом, оскільки дане повідомлення не є довідкою про розмір його заробітної плати та не відповідає вимогам Наказу Міністерства праці та соціальної політику України 27.08.2004 року № 192 Про затвердження форми Довідки про доходи. А також дана довідка датується 20.05.2019 року тобто дворічної давності.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 у якому зазначив, що доказом про те, що він постійно купує для сина все необхідне свідчить чеки про придбання товару з листопада по квітень на суму 11914 грн. та за травень липень на суму 3431 грн. З переліку придбаного ним товару чітко видно, що медикаменти, засоби гігієни купувались для маленької дитини.

Для непрацездатної матері він є годувальником, оскільки вона на пенсії за станом здоров`я по інвалідності. Крім того, обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений в статті 51 Конституції України та ст. ст. 202-206 СК України.

Його дохід це лише заробітна плату, яку він не приховує і сплачує всі податки державі, і яка на сьогоднішній день становить близько 7500 грн. в середньому на руки. Однак його доходу буде недостатньо для задоволення позовних вимог щодо утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку та сплати 2500 грн. аліментів щомісячно.

Одночасно зазначає, що згідно медичної довідки він не придатний до важких робіт, оскільки згідно діагнозу лікаря йому необхідна операція. Довідкою № 674/18 медичного центру ТзОВ Десна ЛТД підтверджено діагноз вправна пупкова грижа. Враховуючи вищенаведене по стану здоров`я він не може десь додатково працювати, щоб мати можливість утримувати ОСОБА_1 .

Позивачем не було доведено, а судом не встановлено обставини, які б слугували підставою для задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини, а тому відпадає та відсутня обов`язкова умова, передбачена ч. 4 ст. 84 СК України.

30 вересня 2021 року ОСОБА_1 через канцелярію суду подала заяву про відмову від апеляційної скарги, яку просила задовольнити.

В обґрунтування заяви посилається на те, що на даний час мирним шляхом удалось врегулювати спір із чоловіком.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

У разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги.

Заперечень зі сторони ОСОБА_2 не поступило.

Зважаючи на вказані обставини та враховуючи, що статтями 13, 43 ЦПК України передбачено право учасника справи розпоряджатися своїми процесуальними права щодо предмета спору на власний розсуд, колегія суддів вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_1 про відмову від поданої нею апеляційної скарги та закрити апеляційне провадження.

Наслідки про відмову від апеляційної скарги заявниці роз`яснено.

Керуючись ст. ст. 362, 364 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги задовольнити.

Прийняти відмову від апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 10 червня 2021 року.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 10 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів закрити.

Наслідки про відмову від апеляційної скарги заявниці роз`яснено.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 жовтня 2021 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: Б.О. Гірський

Г.В. Бершадська