Справа №351/1570/21
Номер провадження №2/351/671/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

секретаря Том`юк С.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися у суд із позовом до Заболотівської селищної ради Коломиського району Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог вказали, що на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та позивачам по справі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 належало по 1/5 частині житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований в АДРЕСА_1 . Дане господарство належало до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 року проживали вищезазначені особи, а отже, у відповідності до діючого на той час цивільного законодавства, та п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Внаслідок смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, на 1/5 частку, яка належала останньому, спадкоємцем якої згідно заповіту стала дочка померлого, позивачка по справі ОСОБА_4 , яка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак останній було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що житловий будинок належить колгоспному двору в якому не визначені частки .

Позивачка ОСОБА_4 подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, а справу просив розглядати за її відсутності.

Позивач ОСОБА_3 подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задоволити, а справу просив розглядати за його відсутності.

Представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , адвокат Зленко В.А. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просив справу розглядати за відсутності їхнього представника .

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , виданого на ОСОБА_5 , слідує, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу відмовлено ОСОБА_4 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із невизначеністю часток в колгоспному дворі .

З довідки від 06.08.2021 р. № 301/02-14 виданої приватним нотаріусом, слідує, що після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав в АДРЕСА_1 заведена спадкова справа за № 126/2021 на підставі заяви про видачу спадщини за заповітом №272 від 30.07.2021 р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки с.Балинці. Заяв від інших спадкоємців не надходило.

Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 20.11.1987 р., жилий будинок в АДРЕСА_2 , дійсно належить колгоспному двору головою якого є ОСОБА_5 .

Згідно довідки від 30.07.2021 р. № 775 станом на 15.04.1991 р., в житловому будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_5 ,1949р.н., ОСОБА_1 ,1956 р.н., ОСОБА_3 , 1975 р.н., ОСОБА_2 , 1976 р.н., ОСОБА_4 , 1983 р.н.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого мана - відсутні відомості щодо права власності на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про одруження Серія НОМЕР_2 ОСОБА_8 та ОСОБА_4 06.06.1998 р. зареєстрували шлюб. Після одруження « ОСОБА_4 » присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ».

З довідки від 28.07.2021 р. №771, вбачається, що за ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 числиться спадкове майно . ОСОБА_5 не був останнім членом двору. На день смерті ОСОБА_5 , крім нього, в будинку за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані і проживали: ОСОБА_1 , 1956 р.н., дружина, ОСОБА_3 , 1975 р.н., син, ОСОБА_4 , 1983 р.н., дочка, ОСОБА_8 1974 р.н., зять, ОСОБА_11 , 1999 р.н. онук, ОСОБА_12 , 1999 р.н. онука. Заповіт від імені померлого посвідчувався в Балинцівській сільській раді .

Згідно заповіту від 30.08.2013 р. посвідченого секретарем Балинцівської сільської ради Симотюк В.М. заповів все своє майно на користь ОСОБА_4 .

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ "Про власність" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що невизначеність часток не є підставою відмови у захисті права позивачів, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивачі, набули право власності на частки в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 2/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: М.М.Калиновський