Справа № 306/1101/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 жовтня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідачки Готри Т. Ю.,

суддів Кондора Р. Ю., Собослоя Г. Г.,

з участю секретарки судового засідання Терпай С. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на дитину, яка продовжує навчання, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Нечаєв Валерій Валерійович, на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 2 лютого 2021 року, увалене суддею Тхір О. А.,

в с т а н о в и в :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на дитину, яка продовжує навчання.

Позов обґрунтував тим, що з 15 вересня 2001 року він із відповідачкою перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заочним рішенням Свалявського районного суду від 26.10.2010 шлюб між ними розірвано, а відповідно до рішення цього ж суду від 17.09.2012 з нього стягувалися аліменти на утримання дитини на користь ОСОБА_2 у розмірі ј частки всіх видів заробітку. Також рішенням Свалявського районного суду від 21.08.2015 його було позбавлено батьківських прав щодо сина ОСОБА_3 .

Посилався, що 20 січня 2017 року він зареєстрував новий шлюб із ОСОБА_4 , в якому в нього народився син ОСОБА_1

14 січня 2020 року державний виконавець Раточка О.Ю. виніс постанову про закінчення виконавчого провадження про стягнення з нього аліментів на користь відповідачки внаслідок фактичного виконання ним судового рішення та погашення всієї суми заборгованості.

Вказував, що в подальшому за позовом ОСОБА_2 до нього про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на час навчання в навчальному закладі, постановлено рішення Свалявського районного суду від 05.03.2020, яким стягнуто з нього на користь позивачки аліменти на навчання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 8 000 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову, тобто з 07.12.2019 по 30.06.2024. Однак постановою Закарпатського апеляційного суду від 19.06.2020 це рішення місцевого суду змінено і розмір аліментів визначено у 5 000 грн щомісячно на утримання повнолітнього сина, який навчається на стаціонарному відділенні денної форми навчання стоматологічного факультету Львівського національного медичного університету ім. Данила Галицького на платній (контрактній) основі.

Зазначав, що на даний час такий розмір аліментів у розмірі 5 000 грн щомісячно є непосильним для нього, його теперішня дружина ОСОБА_4 вже не перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Виноградівської РДА та не отримує відповідну соціальну допомогу, з 01.02.2020 він немає ніякого доходу, не працює, оскільки здійснює догляд за сином самостійно так як, дошкільні навчальні заклади не працюють на час карантинних обмежень, а тому не має змоги працювати через припинення господарської діяльності суб`єктами господарювання.

Стверджував, що до лютого 2020 року підзаробляв на сезонних заробітках за кордоном, однак із березня 2020 року втратив роботу у зв`язку з пандемією коронавірусу і на разі не може ані працювати за кордоном, ані приїхати додому для пошуків заробітків удома. Крім того, вказував і на зміни, що відбулись у навчанні сина ОСОБА_3 , тобто з 12.03.2020 відповідно до наказу ректора № 1041-3 очне відвідування лекцій та семінарів у ВУЗІ припинено та переведено на дистанційну форму навчання, у зв`язку з чим син не відвідує навчання в університеті, а відтак і не проживає і не винаймає квартиру в м. Львові, не витрачає кошти на проїзд, харчування, придбання літератури та не відвідує лекції і семінари.

За наведених обставин просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на підставі судового рішення Закарпатського апеляційного суду від 19.06.2020, а саме стягувати із нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 100 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до закінчення навчання, але не пізніше досягнення сином 23 річного віку.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 2 лютого 2021 року у задоволенні даного позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Нечаєв В.В., подав на нього апеляційну скаргу внаслідок його незаконності та необґрунтованості через не з`ясування судом у повній мірі фактичних обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Скарга мотивована майже тими ж доводами, які наведені в позовній заяві, а також тим, що місцевий суд належним чином не врахував: - його нова дружина ніде не працює, не отримує з 01.02.2020 державної соціальної допомоги, доходів немає, оскільки продовжує здійснювати догляд за їх малолітнім сином; - він також ніде не працює і немає доходів, що підтверджується, насамперед, відповідними відомостями з органу державної фіскальної служби за №№ 9695, 9696 від 10.08.2020, які не були і не могли бути предметом дослідження під час прийняття рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 05.03.2020 та постанови Закарпатського апеляційного суду від 19.06.2020; - відсутність у нього роботи є триваючою, що унеможливлює виконувати ним свій обов`язок по утриманню дружини ОСОБА_4 та малолітнього сина ОСОБА_1 внаслідок стягнення з нього на користь відповідачки ОСОБА_2 аліментів у розмірі 5 000 грн щомісячно.

Посилаючись на наведені обставини просив оскаржене рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким його позов задовольнити, а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

Своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідачка ОСОБА_2 не скористалася.

У судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Козар М.М. щодо задоволення апеляційної скарги заперечив унаслідок її безпідставності і необґрунтованості та просив оскаржене рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Нечаєв В.В. у судове засідання не з`явилися повторно, хоча про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Водночас безпосередньо в апеляційній скарзі вони просили розглянути справу за їх відсутності, а тому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідачку, пояснення представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Козара М.М., перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено, що з моменту визначення судом апеляційної інстанції 19.06.2020 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн щомісячно, у нього, зокрема значно змінився матеріальний стан, у тому числі з урахуванням відсутності роботи, або ж змінився сімейний стан чи погіршилося здоров`я, а наявність на його утриманні нової дружини та малолітнього сина, з якими він разом проживає, не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів і ці обставини вже враховані апеляційним судом під час визначення розміру аліментів.

Проте колегія суддів із такими висновками місцевого суду в повній мірі погодитися не може внаслідок неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права з огляду на таке.

Судом установлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 26.10.2010 розірвано (а.с.22, 23).

Від цього шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.15), який досяг повноліття і навчається у Львівському національному медичному університеті на стаціонарному відділенні денної форми навчання на контрактній (платній) основі, за спеціальністю «Стоматологія», лікар-стоматолог, період навчання з 01.09.2019 по 30.06.2024, плата за навчання загалом становить 233 420 гривень (а.с.16-18).

Із постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 34626979 від 14.01.2020 вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 710/2396/12, виданого 02.12.2012 Свалявським районним судом Закарпатської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини всіх доходів є закінченим (а.с.20, 21).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 20.01.2017 та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 20.01.2017, позивач ОСОБА_1 20 січня 2017 року уклав зі ОСОБА_4 шлюб, де у них народився син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12, 13).

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 5 березня 2020 року позов ОСОБА_5 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 8 000 грн щомісячно, починаючи з 07.12.2019 року по 30.06.2024.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 19 червня 2020 року рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 05.03.2020 в частині визначення розміру аліментів змінено та визначено розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 5 000 гривень щомісячно, починаючи з 7 грудня 2019 року, на період його навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. У решті рішення суду залишено без змін (а.с.27-35).

Як слідує з довідки № 178 від 26.05.2020, виданої управлінням соціального захисту населення Виноградівської РДА, ОСОБА_4 (нова дружина позивача) перебувала на обліку в УСЗН Виноградівської РДА та отримувала державну соціальну допомогу в розмірі 860 гривень у період з 01.07.2017 по 31.01.2020 (а.с.38).

Згідно з відомостями із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 10.08.2020 за № 9696 є відсутня інформація про отриманні ОСОБА_1 доходи, починаючи з ІІІ кварталу 2004 року по І квартал 2020 року, а відповідно до таких же відомостей від 10.08.2020 за № 9695 є відсутня інформація і про отриманні ОСОБА_4 доходи, починаючи з ІІІ кварталу 2015 року по 1 квартал 2020 року (а.с.36, 37).

Правовідносини щодо обов`язку батьками утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання, регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (далі СК України).

Так, статтею 199 СК України регламентовано, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, із ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як кореспондує стаття 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно з частиною першою статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд ураховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, однією з обов`язкових обставин, що підлягають доказуванню в цій справі, є наявність у позивача можливості надавати таку матеріальну допомогу.

Сімейне законодавство встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до СК України брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен ураховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Водночас розмір аліментів, визначений судовим рішенням, не вважається незмінним.

Отож, у зв`язку, зокрема, зі значним покращенням чи погіршенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву як про збільшення розміру аліментів, так і про їх зменшення. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд установить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє чи не дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити чи зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування й які фактично знаходяться на їх утриманні. З огляду на це, особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я отримувача аліментів.

Отже, на переконання колегії суддів, оскільки: - позивач ОСОБА_1 тривалий час, у тому числі і після винесення постанови Закарпастького апеляційного суду від 19.06.2020, немає доходів, що підтверджується наведеними вище відомостями з органу державної фіскальної служби, а відповідачкою протилежне не спростовано та матеріали справи про таке не містять, у тому числі відповідних доказів про отримання позивачем доходів як на території України, так і за її межами; - відсутністю в дружини позивача ОСОБА_4 доходів; - наявністю у ОСОБА_1 на утриманні малолітньої дитини ОСОБА_1 , яка потребує кращого забезпечення інтересів, на відміну від повнолітньої і працездатної дитини ОСОБА_3 , а тому доводи позивача ОСОБА_1 про відсутність у нього можливості сплачувати щомісячно аліменти у розмірі 5 000 грн заслуговують на увагу.

Заразом колегія суддів зауважує, що позивач не відмовляється сплачувати щомісяця аліменти на утримання свого повнолітнього сина, а просить, у межах своїх матеріальних можливостей, їх зменшити до розміру в 1 100 грн та які він здатен сплачувати на даний час.

Апеляційний суд наголошує, що це не означає про неможливість у майбутньому до завершення навчання сина позивача - ОСОБА_3 , але до досягнення ним 23 річного віку і потребою в матеріальній допомозі, будь-якою зі сторін цього спору, в тому числі і самим повнолітнім сином, в судовому порядку вимагати про подальшу зміну (збільшення, зменшення) розміру аліментів за обставин, передбачених діючим законодавством України.

Відповідно до частини 3 ст. 12, частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків установлених Законом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, апеляційний суд доходить висновку, що позивач довів належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності достатніми доказами свою вимогу, яка загалом і поза розумним сумнівом знайшла своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає слушними, оскільки вони ґрунтується на положеннях закону і фактичних обставинах справи та спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За наведених вище обставин рішення суду не може вважатись законним та обґрунтованим, а тому, відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Нечаєв Валерій Валерійович, задовольнити.

Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 2 лютого 2021 року скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, визначений постановою Закарпатського апеляційного суду від 19 червня 2020 року, за якою з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який продовжує навчання, та визначити аліменти в розмірі 1 100 гривень щомісячно, починаючи з 4 жовтня 2021 року, на період навчання ОСОБА_3 , але не більше як до досягнення ним 23 років.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 8 жовтня 2021 року.

Суддя-доповідачка

Судді