Справа № 303/4389/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 вересня 2021 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Кондор Р.Ю., Готра Т.Ю.,

з участю секретаря: Терпай С.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою АТ КБ «Приват Банк» на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 19 жовтня 2020 року у справі № 303/4389/20 (Головуючий: Гутій О.В.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2020 року АТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 16 893,74 грн, мотивуючи тим, що 11 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 11.06.2018 року.

Підписанням анкети-заяви ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», які розміщені на офіційному сайті позивача, «Тарифами Банку» складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Договір, укладений з відповідачем є договором приєднання, порядок укладення якого передбачений ст. 634 ЦК України.

Для користування кредитним картковим рахунком ОСОБА_1 отримала кредитну картку, на якій у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 13 000,00 грн.

Позивач зазначає, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. У свою чергу, через неналежне виконання відповідачем умов договору, станом на 19.05.2020 року у нього виникла заборгованість у розмірі 16 893,74 гривень, яка складається з: 12 834,41 грн. - заборгованість за тілом кредитом, в тому числі 20,00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту; 12 814, 41 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4059,33 гривень - заборгованість за простроченими відсотками, які позивач просив стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приват Банк», а також стягнути судовий збір у сумі 2102,00 грн.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 19 жовтня 2020 року позов акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 на користь Публічного Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.06.2018 року у розмірі 20,00 гривень та судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням АТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, у якій ставиться питання про скасування рішення суду, оскільки суд порушив порядок, встановлений для вирішення питання, допустив однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам справи, не встановив дійсних прав та обов`язків сторін, які випливають з кредитного договору, належним чином не вивчено надані до позову документи.

В обґрунтування апеляційної скарги, АТ КБ «Приват Банк» зазначає, що до матеріалів справи надана редакція тих самих Умов та правил надання банківських послуг, з Тарифами, що діяли станом на дату підписання Заяви, а з метою підтвердження їх відповідності (автентичності) також надався Витяг з протоколу 31 липня 2018 року про їх затвердження. Отже, укладення договору відповідачем шляхом приєднання до умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку є доведеним. Після ознайомлення з умовами кредитування, саме з 11.06.2018 року відповідач почала користуватися кредитними коштами, про що зазначено з розрахунку заборгованості та Виписці по картковому рахунку. Доведеність факту отримання відповідачем кредитної картки із встановленим на ній кредитним лімітом, активне користування нею, у тому числі після збільшення кредитного ліміту в сукупності є свідченням між сторонами кредитно-договірних зобов`язань.

Заслухавши пояснення представника АТ КБ «Приват Банк» - Дурдинець Р.Ю., яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

ОСОБА_1 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи належним чином була повідомлена, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, а тому її неявка не перешкоджає розгляду справи у відсутності відповідача у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Встановлено, ОСОБА_1 11.06.2018 року підписала заяву б/н про отримання від ПАТ КБ «Приватбанк» кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Для користування кредитним картковим рахунком ОСОБА_1 отримала кредитну картку, на якій у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 13 000,00 грн.

Через неналежне виконання відповідачем умов договору, станом на 19.05.2020 року у неї виникла заборгованість у розмірі 16 893,74 гривень, з яких належними доказами доведена заборгованість за тілом кредита становить 12834,41 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку AT КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 10561 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У заяві позичальника від 11 червня 2018 року процентна ставка не зазначена.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту просив стягнути заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині посилається на те, що відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold», які розміщені на сайті, що подані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені в тому числі пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін.

При цьому, матеріали справи не містять підтвердження, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приват Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Судова колегія вважає, що у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача, неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приват Банк», тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільше сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутності у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Разом з тим, із виписки за договором № б/н станом на 21 травня 2020 року вбачається, що відповідач користувалася грошима, отримувала кошти через банкомат, розраховувалася кредитними коштами в магазинах, потім частково погашала заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 11.06.2018 року, укладеного між Приват Банком та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 19 травня 2020 року заборгованість за тілом кредита становить 12 834,41 грн. з яких заборгованість за тілок кредита погашено у сумі 6 040,56 грн. та по простроченим відсотками 2 427,70 грн. ( 12 834,41 грн.- (6040,56 грн. + 2427,70 грн.), що становить 4366 грн. 15 коп., яка підлягає стягненню.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у відповідності до п.п. 1, 3, 4 ст. 376 ЦПК України із ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «Приват Банк» слід задовольнити частково, а у решті позову слід відмовити із вищезазначених підстав.

Судові витрати у розмірі 1 357 грн. 89 коп. у відповідності до ст.ст. 133, 141 ЦПК України підлягають стягненню із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк».

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу АТ КБ «Приват Банк» задовольнити.

Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 19 жовтня 2020 року скасувати.

Позов АТ КБ «Приват Банк» задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» 4 366 грн. 15 коп. заборгованості за кредитом.

У решті позову відповити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» 1 357 грн. 89 коп. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення

Повний текст постанови складено - 01 жовтня 2021 року.

Головуючий

Судді: