КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Осадька Олександра Олексійовича на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 12 серпня 2021 року (суддя Макаренко І.О.) про передачу на розгляд до іншого суду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

у серпні 2021р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу за договором позики у розмірі 5 000 000грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначав, що 18 січня 2021 року між ним та відповідачем укладений договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 5 000 000грн, які зобов`язався повернути за місцем вчинення правочину, а саме: м. Київ, вул. Пимоненко, 13 , а тому на підставі ч. 8 ст. 28 ЦПК України позов подається за місцем виконання договору.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 12 серпня 2021 року справу передано на розгляд до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за підсудністю.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Осадько О.О. просить ухвалу скасувати та передати справу до Шевченківського районного суду міста Києва для продовження розгляду.

Представник позивача посилається на порушення судом норм процесуального права, оскільки позов подано за правилами ч. 8 ст. 28 ЦПК України, так як відповідно до пункту 3.1 договору позики від 18 січня 2021р. повернення позики має бути здійснено за адресою: м. Київ, вул. Пимоненко, 13.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача - адвокат Свірська О.О. просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та правомірність передачі справи на розгляд до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, так як при постановленні ухвали 12 серпня 2021 року суд не міг пересвідчитися в інформації щодо визначеного місця виконання договору, так як копія договору позики була надана до суду лише 13 серпня 2021 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про передачу справи на розгляд до іншого суду розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Передаючи справу на розгляд до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, суд виходив з того, що позивачем не надано договір позики, а з наданих відповідачем документів він зареєстрований у АДРЕСА_2 , тому дана справа відповідно до ст. 27 ЦПК України не підсудна Шевченківському районному суду міста Києва.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 28 ЦПК України визначає підсудність справ за вибором позивача.

Зокрема, згідно ч. 8 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що сторони визначили у договорі позики місце виконання договору - вул. Пимоненко, 13 у м. Києві .

До позовної заяви копія договору позики додана не була, а згідно матеріалів справи вказаний документ був поданий до суду, як зазначає представник позивача, 12 серпня 2021 року.

Наявна у матеріалах справи заява представника позивача - адвоката Осадька О.О. про долучення доказів до матеріалів справи містить штамп суду з вхідним номером 76782, проте з виправленою датою на 13 серпня 2021 року. При цьому виправлення у даті належним чином не посвідчені, а надані документи підшиті до ухвали судді від 12 серпня 2021 року.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступні обставини.

У позовній заяві зазначено, що остання відома адреса місця проживання відповідача - АДРЕСА_3 .

У клопотанні представника відповідача - адвоката Свірської О.О. зазначено, що відповідач з 2017 року проживає у Польщі, у 2019 року набув громадянство цієї країни, а відтак місця реєстрації в Україні вже не має.

Відповідно до ч. 5 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Разом з цим, суд першої інстанції вказані вимоги закону не виконав та не здійснив перевірку наявності місця реєстрації відповідача у м. Тернопіль, тому висновки суду першої інстанції про наявність підстав для застосування ч. 9 ст. 187 ЦПК України є необґрунтованими.

Згідно ч. 1 ст. 187 ЦПК України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Отже, суд зобов`язаний був перевірити місце реєстрації відповідача у м. Тернопіль і в залежності від встановленого вирішити питання про підсудність даної справи Шевченківському районному суду міста Києва.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку, що дана справа не підсудна Шевченківському районному суду міста Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що ухвала про передачу справи на розгляд до іншого суду постановлена суддею з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, тому вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Осадька Олександра Олексійовича задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 12 серпня 2021 року скасувати, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу направити до Шевченківського районного суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк