Справа № 548/1982/21
Провадження № 2/548/662/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2021 р. Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Старокожко В.П.,

за участю секретаря - Листопад В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Хорол Лубенського району Полтавської області цивільну справу за позовом адвоката Чубенко Жанни Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", третіх осіб: Приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, Приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталії Володимирівни, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

До Хорольського районного суду Полтавської області із позовною заявою звернулась адвокат Чубенко Ж.А. в інтересах свогоповірителя ОСОБА_1 з вищевказаним позовом.

Позов мотивуючи тим, що у серпні 2021 року позивач ОСОБА_1 отримав від приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталії Володимирівни постанову про відкриття виконавчого провадження від 06 серпня 2021 року ВП № 66415751, винесену при примусовому виконанні виконавчого напису № 3889 від 06 травня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "Вердикт Капітал" коштів у розмірі 20418 грн. 59 коп. боргу та 2 041 грн. 86 коп. основної винагороди приватного виконавця.

Позивач стверджує, що не отримував від ТОВ "Вердикт Капітал" та приватного нотаріуса, жодних документів з приводу наявності у нього заборгованості. Щодо виникнення у нього заборгованості перед ТзОВ "Вердикт Капітал", то від даної установи він будь яких претензій не отримував та не сплачував на їх користь коштів. Будь яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від приватного нотаріуса не отримував. Не був проінформований про існування заборгованості та її розміру. А тому вважає, що при вчиненні виконавчого напису не було дотримано однієї з умов, а саме безспірності заборгованості. У зв`язку з чим, вважає, що заборгованість по кредиту має спірний характер, а виконавчий напис N 3889 від 06 травня 2021 року повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. також просить стягнути з ТзОВ "Вердикт Капітал" на його користь витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1362,20 грн. за подання заяви про забезпечення позову та позовної заяви.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Чубенко Ж.А. в судове засідання не з`явився, надавши заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд задовольнити їх в судовому порядку та провести розгляд справи у його відсутності.

Відповідач ТзОВ "Вердикт Капітал", в судове засідання не з`явився, представника не направив, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі та копій документів позовної заяви, клопотань про відкладення розгляду справи не надано, як не надано відзиву на позовну заяву.

А тому суд, вважає причину неявки в судове засідання відповідача не поважною, та вважає можливим розгляднути справу у відсутність сторін, на підставні наявних у справі документів.

Третя особа Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотарівльного округу Київської області Грисюк О.В. в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Також, на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів не надав до суду копії матеріалів на підставі яких було вчинено оскаржуваний виконавчий напис.

Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, заяв чи клопотань про розгляд справи у його відсутність до суду не надано, як не надано відповідних пояснень щодо позовних вимог, а тому суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, ч. 3. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України, ч. 2… У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне:

- Із копії паспорту громадянина України вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Войниха Лубенського району Полтавської області, зареєстрований та проживає в с. Шишаки Хорольського (нині Лубенського ) району Полтавської області, та має ІПН НОМЕР_1 .

- Із копії постанови ВП N 66415751 від 06.02.2021 року вбачається, що приватним виконавцем Виконавчого округуПолтавської області Гречин Н.В. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 06.05.2021 року приватним нотаріусам Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про стягнення на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованість в розмірі 20418 грн. 59 коп.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши наявні письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що що у серпні 2021 року позивач ОСОБА_1 отримав від приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталії Володимирівни постанову про відкриття виконавчого провадження від 06 серпня 2021 року ВП № 66415751, винесену при примусовому виконанні виконавчого напису № 3889 від 06 травня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "Вердикт Капітал" коштів у розмірі 20418 грн. 59 коп. боргу та 2 041 грн. 86 коп. основної винагороди приватного виконавця.

Позивач із вказаним виконавчим написом не погоджується, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Законом України "Про нотаріат", Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України N 296/5 від 22.02.2012 року.

Зокрема, за змістом ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат" та глави 6 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України N 296/5 від 22.02.2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат", визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази направлення письмової преетензії, на адресу позивача про сплату грошових коштів за договором позики.

Тобто, нотаріус при вчинені виконавчого напису не витребував у заявника (ТзОВ "Вердикт Капітал") відомості про вручення зазначеної вимоги позичальнику.

Положеннями глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України N 296/5 від 22.02.2012 року, визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року N 1172 (п. 3.1, п. 3.2 Порядку).

Так, постановою Кабінету Міністрів України N 1172 від 29.06.99 року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Зокрема, відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року N 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса" (далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості у кредитних правовідносинах додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Порядок вчинення нотаріальних дій визначено пунктами 1 - 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Так, згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

За результатами аналізу вище наведених норм права можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд приходить до переконання, що в даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону "Про нотаріат".

Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухваленій нею постанові від 27 березня 2019 року у справі N 137/1666/16-ц з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Зазначене вище узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року, справа N 6-887цс 17 та у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018, справа N 61-154св18, та постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі N 916/3006/17.

Верховним Судом у постанові від 29 січня 2019 року, у справі N 910/13233/17 зазначено, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні", при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, відповідно до Закону України "Про нотаріат", виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні", прийнятого на підставі Постанови ВССУ N 2 від 07 лютого 2014 року, вказано, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом N 3424-XII. Безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Суд зауважує, що оскільки виконавчий напис може бути вчинено лише за наявності безспірності заборгованості, то на підтвердження такої безспірності нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх.

Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

Відповідачем не було надано суду належних доказів щодо направлення та отримання боржником вимоги стягувача, що підтверджувало б безспірну заборгованість.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у розпорядженні нотаріуса були відсутні документи, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку: вимога про усунення порушення зобов`язання, опис вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, документи, розрахунок суми заборгованості.

Отже, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Таким чином, заходи забезпечення позову, вжиті за Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 01.09.2021 року, шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом від 06.05.2021 року № 3889, що вчинений приватним нотаріусом Грисюк О.В., за яким звернуто стягнення на грошові кошти у сумі 20418 грн. 59 коп. та 2041 грн. 86 коп. основної винагододи приватного виконавця, продовжують діяти протягом дев`яносто днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України, з урахуванням вимог щодо судових витрат із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із 454,00 грн., судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову, а також 908,00 гривень сплаченого судового збору при зверненні до суду із позовною заявою, а всього підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судових витрат в розмірі 1362,00 грн.

На підставі викладеного, ст. 18 ЦК України, п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 31.01.92 року, "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні", ст. ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України N 296/5 від 22.02.2012 року, та керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 18, 80, 81, 89, 141, 158, 259, 280-282, 289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити повністю

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 06 травня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області та зареєстрований в реєстрі за N 3889, за яким звернуто стягнення на грошові кошти у сумі 20418 грн. 59 коп. боргу та 2041 грн. 86 коп. основної винагороди приватного виконавця з громадянина ОСОБА_1 на задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" ().

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б, код ЄДРПОУ-36799749) на користь ОСОБА_1 відшкодування судових витрат в розмірі 1362 (Одна тисяча триста шістдесят дві) грн. 00 коп.

Заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області 01.09.2021 року, шляхом зупинення зупинити виконавче провадження ВП №66415751 від 06 серпня 2021 року, розпочате при примусовому виконанні виконавчого напису № 3889 від 06 травня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, про стягнення з ОСОБА_1 , на користь Відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", коштів у розмірі 20 418,59 грн боргу та 2041,86 основної винагороди приватного виконавця, продовжують діяти протягом дев`яносто днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення шляхом подачі відповідної заяви до Полтавського апеляційного суду або, у відповідності до п. 15.5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до Хорольського районного суду Полтавської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: