Справа №700/566/21
Провадження №2/700/284/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Бондарчук Т.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт.Лисянка цивільну справу №700/566/21, провадження №2/700/284/21 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Лисянської селищної ради с.Почапинці Звенигородського району Черкаської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Лисянської селищної ради с.Почапинці Звенигородського району Черкаської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, площею 2,38 га, розташованої в адмінмежах Почапинської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР №028910. Він, як спадкоємець першої черг за законом після смерті ОСОБА_2 , звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, при зверненні до нотаріальної контори отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з розбіжностями у правовстановлюючих документах. Так, зокрема у його свідоцтві про народження батька вказано як « ОСОБА_2 », а у свідоцтві про смерть батько вказаний як « ОСОБА_2 ».

За таких обставин він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та просить встановити, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є однією особою та його батьком та визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 .

Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, просив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.206 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 07.03.2015 року.

Факт перебування позивача із ОСОБА_2 у родинних стосунках підтверджується наступними матеріалами справи.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Лисянської селищної ради с.Почапинці Звенигородського району Черкаської області №477 від 09.07.2021 року, до складу сім`ї ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 входив його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно довідки виконавчого комітету Лисянської селищної ради с.Почапинці Звенигродського району Черкаської області №485 від 12.07.2021 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є одна особа.

Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Встановлення факту родинних відносин залежить реалізація права позивача на спадщину за законом, та подальше розпорядження спадковим майном.

Зважаючи на вказані обставини, які підтверджені зібраними у матеріалах справи доказами, вимоги позивача щодо встановлення юридичного факту підлягають задоволенню.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,38 га, розташованої в адмінмежах Почапинської сільської ради, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР №028910.

Спадкодавець за життя заповіту не залишив.

Позивач як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину та фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, так як проживав до моменту смерті разом зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками виконавчого комітету Лисянської селищної ради с.Почапинці Звенигородського району Черкаської області №476 та № 477 від 09.07.2021 року.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Лисянської державної нотаріальної контори від 07.08.2021 року за №1167/02-31 позивач звернувся до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку та неподання позивачем відповідних документів, що підтверджували б родинні відносини з померлим.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1218, ч.1 ст.1225 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Згідно зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, беручи до уваги визнання позову відповідачем, відсутність інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, необхідно визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті його батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1218, 1261,1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 259, 200,206,263, 264, 265, 293, 294, 315- 319 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Лисянської селищної ради с.Почапинці Звенигородського району Черкаської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , у порядку спадкування за законом право власності наземельну ділянку площею 2.3797 (2,38) га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в адмінмежах Почапинської сільської ради, кадастровий номер :03:001:0692, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР №028910, виданого на ім`я ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В.Бесараб