Провадження № 2/760/9871/21
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

06 вересня 2021 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі судді

Зуєвич Л.Л., перевіривши виконання вимог ст.ст. 175, 177, 184-186 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в цивільній справі за спільним позовом ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 /далі - ОСОБА_2 / (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 /далі - ОСОБА_3 / (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 /далі - ОСОБА_4 / (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Київської місцевої прокуратури № 9 /далі - Прокуратура/ (адреса: 03124, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 3-А), про звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В:

02.07.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 30.06.2021, за підписом представника позивачів - адвоката Громової М.Є. (діє на підставі ордерів), в якій позивачі просять скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з виключенням з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записів про реєстраційні номери обтяжень № 1441361, № 1441382, № 1441393 та № 1441403 від 04.11.2004 про обтяження цього майна.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л.

В процесі вирішення питання щодо можливості відкриття провадження у справі суд враховує наступне.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18), від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18), від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18), від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18), від 05.05.2019 у справі № 554/10058/17 (провадження № 14-20цс19) визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом із тим, установлення належності відповідачів є обов`язком суду.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 760/32455/19 (провадження № 61-16459сво20) викладено наступну правову позицію:

«Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша статті 47 ЦПК України).

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України),

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (стаття 80 Цивільного кодексу України).

Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення (частина перша статті 89 ЦК України).

Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення (частини перша-третя статті 95 ЦК України).

Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності (частина четверта статті 95 ЦК України).

Розгляду у суді підлягає лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, або в їх задоволенні може бути відмовлено. Положення «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186, пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосується як позовів, які не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц).

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі. Тому справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення цивільного спору».

Доказів про те, що Солом`янська окружна прокуратура міста Києва (Київська місцева прокуратура № 9) є окремою юридичною особою позивачем суду не надано.

Судом встановлено, Солом`янська окружна прокуратура міста Києва (Київська місцева прокуратура № 9) не є окремою юридичною особою. Вона входить до структури Київської міської прокуратури (код ЄДОПОУ: 02910019), тобто є її відокремленим підрозділом без статусу юридичної особи.

Згідно з інформацію Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що центральний чи місцевий орган виконавчої влади, до сфери управління якого належить юридична особа публічного права або який здійснює функції з управління корпоративними правами держави у відповідній юридичній особі Київської міської прокуратури, є Офіс Генерального прокурора (адреса: 03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 45/9).

Підсумки

За встановлених обставин, враховуючи принцип диспозитивності, зміст та обсяг позовних вимог, а також те, що Солом`янська окружна прокуратура міста Києва (Київська місцева прокуратура № 9) не є окремою юридичною особою та не може бути відповідачем у справі, суд відмовляє у відкритті провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За змістом ч. 4 ст. 186, п. 7 ч. 1 ст. 353 ЦПК України ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 186, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Київської місцевої прокуратури № 9, про звільнення майна з-під арешту, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її складення /ч. 2 ст. 261 ЦПК України/.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) або через відповідний суд (п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Суддя Л. Л. Зуєвич