Справа № 188/711/20
Провадження № 2/188/28/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року смт. Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі :

головуючої судді Курочкіної О.М.

секретар судового засідання Лукіна Л.Г.

справа №188/711/20

позивачі:

ОСОБА_1

ОСОБА_2

відповідач:

Миколаївська сільська рада Петропавлівського району Дніпропетровської області

третя особа: Головне управління Держгеодастру у Дніпропетровській області

про визнання права на земельну ділянку (па) та права приватної власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позовом про визнання права на земельну ділянку (па) та права приватної власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який був батьком позивача - ОСОБА_2 та чоловіком матері позивачів - ОСОБА_4 , копії свідоцтва про його смерть свідоцтва про народження ОСОБА_5 та про укладення шлюбу між ОСОБА_3 і ОСОБА_6 додаються до позовної заяви.

Після смерті ОСОБА_3 , відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай), яка надавалася ОСОБА_3 з земель колишнього КСП імені «Чкалова» на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області площею 3,41 га в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ДП за № 0128822 від 09.06.1997 року, вартість якої в теперішній час становить 96546,87 грн., доказом чого є додана до позовної заяви копія довідки № 212/111-20 від 07.05.2020 року відділу у Петропавлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Оскільки, ОСОБА_3 заповіту не залишив, то відповідно до частини 1 статті 1261 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) мати позивачів- ОСОБА_4 , як його дружина, та позивач - ОСОБА_2 , як його син, набули право на спадкування після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємці першої черги за законом, відповідно до ч.1ст.1261 ЦК України.

На день смерті ОСОБА_3 спадкоємці його майна - ОСОБА_4 і позивач ОСОБА_2 проживали та були зареєстровані разом з ОСОБА_3 , доказом чого є копія довідки Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за № 1076 від 10.07.2018 року, їх мати - ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_2 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 . Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. А так як протягом шести місяців, з часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , як це передбачено статтею 1270 ЦК України, ні мати позивачів - ОСОБА_4 , ні позивач - ОСОБА_2 від прийняття спадщини не відмовилися, вони є такими, що прийняли спадщину.

Виходячи із вимог частини 1 статті 1278 ЦК України, яка передбачає, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, то після смерті ОСОБА_3 мати позивачів - ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_2 кожен набув право на ? частку сертифіката серії ДП за № 0128822 на право на земельну частку (пай), яка надавалася ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 заповіту не залишила, то позивачі обоє є спадкоємцями першої черги за законом, відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, на день її смерті обоє проживали та були зареєстровані разом з матір`ю.

Виходячи із вимог частини 1 статті 1278 ЦК України, яка передбачає, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, то після смерті ОСОБА_4 кожному з позивачів належить право на ? частку спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_4 . У зв`язку з цим позивач ОСОБА_1 у своїх інтересах та за довіреністю в інтересах позивача ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Свириденко Л.В. з проханням видати їм свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Нотаріус своєю постановою відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину з причини того, що ними не подані документи, що посвідчують право власності спадкодавців на спадкове майно доказом чого є додана до позовної заяви постанова нотаріуса.

Сертифікат на земельний пай нами не може бути поданий нотаріусу, так як він був втрачений.

Виходячи з зазначеного, право на земельну частку ( пай) належало спадкодавцю ОСОБА_3 , а потім перейшло до його спадкоємців - ОСОБА_4 , та позивача ОСОБА_2 , а після смерті ОСОБА_4 її право на ? частку на спадщину перейшло до позивача ОСОБА_2 та позивача ОСОБА_1 . Виходячи з вищевказаного до позивача ОСОБА_2 перейшло право на 3/4 земельної частки (паю), а до позивача ОСОБА_1 перейшло право на 1/4 земельної частки (паю). Вартість земельної частки (паю) становить 96546,87 грн. Вартість 3/4 частки цієї суми, право на яку належить позивачу ОСОБА_2 , становить 72 410,15 грн. Вартість 1/4 частки земельної ділянки (паю) право на яку належить ОСОБА_1 становить 24136,72 грн.

Окрім того, після смерті ОСОБА_4 також відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з КП Павлоградського МБТІ.

Згідно довідки судового експерта, ринкова вартість одноповерхового цегляного житлового будинку, з прибудовами, належними до будинку, господарчими будівлями та спорудами, розташованого в селі Олефірівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, аналогічного одноповерхового цегляного житлового будинку з прибудовами складає близько 77500 грн.

Позивачі просять суд визнати за ними право приватної власності на земельні частки та будинок.

Представник позивачів надав заяву про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача до суду не з`явивсялась надав заяву про розгляд справи у їх відсутність , проти задоволення позову не заперечили.

Вивчивши позов, надані докази, суд приходить до висновку, позов підлягає задоволенню.

Свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 підтверджується факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 .

Свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 підтверджується факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 .

Свідоцтвом про шлюб НОМЕР_3 підтверджується, що померлі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі.

Свідоцтвом про народження НОМЕР_4 підтверджується, що позивач, ОСОБА_2 є сином спадкодавців.

Свідоцтвом про народження НОМЕР_5 підтверджується, що позивачка , ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця, померлої ОСОБА_4 .

ОСОБА_1 надано ряд свідоцтв , які підтверджують зміну прізвища позивачки при реєстрації шлюбу.

Доказом того, що позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 є:

- свідоцтво про народження, у якому записана матір`ю - ОСОБА_6 , яка своє прізвище ОСОБА_7 змінила на ОСОБА_8 у зв`язку з укладенням шлюбу 18 жовтня 1990 року з ОСОБА_3 , доказом чого є додана до позовної заяви копія свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_6 ;

- копія свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 серії НОМЕР_7 ;

-копія свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , в якому зазначено про зміну прізвища ОСОБА_11 на ОСОБА_9 НОМЕР_8 ;

-копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_9 ОСОБА_9 з ОСОБА_12 , внаслідок чого прізвище ОСОБА_7 було змінене на ОСОБА_13 .

Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, заповіти/спадкові договори) підтверджуєтьсмя відсутність зазначеної інформації щодо ОСОБА_3 .

Витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі №47064727, №47318703 підтверджується наявність спадкової справи щодо спадкодавця - ОСОБА_4 .

Постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом 04.04.2017 року приватним нотаріусом було відмовлено позивачам у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Відповідно до оголошення у газеті «Степова Зоря», загублений сертифікат на земельний пай, виданий 09.06.1997 року №822 ДП 0128822 на ім`я ОСОБА_3 вважається недійсним.

Відповідно до спадкової справи №46-2017, номер у спадковому реєстрі 60369917 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 позивачі подали заяви про прийняття спадщини після смерті матері.

Вирішуючи питання про задоволення позову, суд бере до уваги, що у спадковій справі позивачі отримали 04.04.2017 року свідоцтва про право на спадщину за законом яка складається з права на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_4 .

Листом начальника відділу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №212/111-20 від 07.05.2020 року підтверджується, що

громадянину України ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) з земель колишнього КСП ім.Чкалова на території Дмитрівської сільської ради розміром 3,41 га в умовних кадастрових гектарах належало відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0128822 виданого 09.06.1997 року, середня вартість земельної частки(паю) по КСП «Чкалова» станом на 01.01.2018р. складала 96546,87 грн.

Згідно із нормами ст.25 Закону України З 469/97-ВР від 17.07. 1997 року «Про сільськогосподарську кооперацію», який діяв на час отримання ОСОБА_3 Сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ДП за № 0128822, та пункту 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку(пай) та право на земельну ділянку, яка^виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об`єктом спадкування.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що сертифікати на право на земельну ділянку (пай ) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до держаного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай ) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай ). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі в колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Аналогічна практика викладена у Правовій позиції Постанови КЦС ВС від 23.06.2021 у справі № 612/401/19 (№ в ЄДРСР 98000137)

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, позивачі вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті матері так як сумісно проживали з матір`ю на день її смерті.

Довідкою Дмитрівської сільської ради №1077 від 10.07.2018 року , №438 від 06.05.2020 року підтверджується, що на день смерті ОСОБА_4 разом з нею були зареєстровані та проживали позивачі.

Довідкою КП Павлоградського міжміського БТІ №2304 від 17.03.2017 року

підтверджується, на підставі рішення Дмитрівської сільської ради №271 від 24.04.1996р. за ОСОБА_4 було визнано право власності на будинок, але власник не звернувся для оформлення свідоцтва про право власності. Право власності на будинок АДРЕСА_1 станом на 01.01.2013р. не зареєстровано .

Крім того, позивачі вже отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до Правового висновку викладеному у Постанові КЦС ВС від 03.06.2020 у справі № 160/224/18, належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Довідкою №2079 від 10.12.2020 року виданою Дмитрівською сільською радою підтверджується, що в АДРЕСА_1 за житловим будинком, що належить померлій ОСОБА_4 рахується земельна ділянка 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,25 га для ведення особистого селянського господарства, які не приватизовані.

Рішенням виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області №47 від 13.08.2018 року підтверджується, що ОСОБА_4 була власником домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вище зазначене позивачі отримали у спадок за законом після смерті власника - ОСОБА_4 по 1/2 частині права власності на зазначене домоволодіння.

Судом встановлено, позивачі отримали у спадщину за законом по 1/2 частині права власності на домоволодіння за адресою: буд АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши докази позивача, надані ним на підтвердження своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Вирішуючи питання судових витрат, суд бере до уваги, що позивач просить залишити їх за ним і не стягує їх з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 78, 258, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 57 СК України , 24 КпШС України, ст. 90 ЦК Української РСР, ч.3 ст.5 ЦК України суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до

Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, третя особа: Головне управління Держгеодастру у Дніпропетровській області про визнання права на земельну ділянку (па) та права приватної власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право на 3/4 частини земельної частки площею 2,56 га в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, що належала померлому ОСОБА_3 , відповідно до Сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ДП за № 0128822 загальною площею 3,41 га в умовних кадастрових гектарах.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку одноповерхового цегляного житлового будинку, з прибудовами, належними до будинку, господарчими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 право на 1/4 частини земельної частки площею 0,85 га в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, що належала померлому ОСОБА_3 , відповідно до Сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ДП за № 0128822 загальною площею 3,41 га в умовних кадастрових гектарах.

Визнати за позивачем ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку одноповерхового цегляного житлового будинку, з прибудовами, належними до будинку, господарчими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О. М. Курочкіна