Справа № 489/4823/21
Номер провадження 2-з/489/102/21
УХВАЛА

Іменем України

23 липня 2021 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді Кокорєва Вячеслава Валентиновича, розглянувши заяву ОСОБА_1 (далі - заявник) про забезпечення майбутнього позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" який готується до подачі до суду

встановив

Заявник звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва з заявою про забезпечення позову до його подачі до суду, з метою охорони матеріально - правових інтересів ОСОБА_1 від можливих недобросовісних дій з боку ПАТ КБ "ПриватБанк", шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (далі - квартира).

Згідно із змістом статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії;

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З заяви вбачається, що заявником готується до подачі позовна заява до ПАТ КБ "ПриватБанк" про примусове виконання обов`язку в натурі, передбаченого договором оренди однокімнатної квартири від 01.09.2017.

Заявник просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру з забороною будь - яким особам вчиняти будь - які дії.

Враховуючи, що до матеріалів заяви не додано копії договору оренди вказаної квартири, то суд позбавлений можливості встановити істотні умови договору оренди, визначити строк дії договору.

З тексту листа - повідомлення від 28.04.2021 встановлено, що ПАТ "Приватбанк" одночасно вказує, що не може продовжити дію договору, тому цей лист є повідомленням про дострокове розірвання договору оренди за ініціативи орендодавця..

За відсутності копії договору та ознайомлення з його умовами неможливо встановити строк закінчення дії договору, а відтак право заявника на користування квартирою.

Позов забезпечується з метою виконання майбутнього рішення суду, а із заяви неможливо встановити який спосіб захисту обере позивач і чи потрібно забезпечення позову для виконання рішення. Заявником вказано що позов буде про примусове виконання обов`язку в натурі, однак абсолютно не конкретизовано, що це за обов`язок.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суд

ухвалив

В задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. В. Кокорєв