ПОСТАНОВА

Іменем України

28 вересня 2021 року м. Кропивницький

справа № 399/566/20

провадження № 22-ц/4809/995/21

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковський О.Л., Дьомич Л.М.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області у складі судді Шуліки О.О. від 25 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди та процесуальних витрат у кримінальному провадженні, -

встановив:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 12 червня 2013 року ОСОБА_2 умисно наніс йому тілесні ушкодження, які за висновком судово-медичного експерта віднесено до категорії легких, а саме садна та синці тулубу, кінцівок, синці шиї, чола, припухлість м`яких тканин голови, поверхневі рани та осадження слизової обох губ і порожнини рота. За його заявою було відкрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 за ознаками ч.1 ст. 125 КК України. Однак, відповідача було звільнено від кримінальної відповідальності, у зв`язку з тим, що з часу чинення злочину пройшло більше шести років, тобто сплив строк притягнення до кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч.1 ст. 125 КК України.

Вказав, що вказаними діями відповідача йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає тривалих фізичних та моральних стражданнях, зміною звичного способу життя, а також майнова шкода, яка полягає у витратах пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування та судового провадження.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. та 7818,60 грн. у відшкодування процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 25 січня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 грн. В решті вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, а також на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та моральних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Тобто, при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду необхідно встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Судом встановлено, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 139 від 12.06.2013 року, при судовому дослідженні у ОСОБА_1 були виявлені тілесні ушкодження у виді чисельних садин і крововиливів тулуба, кінцівок, кровопотік шиї, лоба зліва, припухлість м`яких тканин голови, поверхневі рани і осадження слизистої обох губ і ротової порожнини, які відносяться категорії легкі /а.с.16/.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 листопада 2019 року звільнено ОСОБА_2 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України - закрито на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України /а.с.19/.

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач просив стягнути з відповідача заподіяну йому моральну та майнову шкоду, у зв`язку із вчиненням останнім кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, яка заподіяна позивачу внаслідок протиправних дій відповідача.

Однак, апеляційний суд не погоджується з визначеним судом розміром моральної шкоди, оскільки, зменшуючи розмір відшкодування до 1 000 грн суд першої інстанції не навів жодного обґрунтування такого зменшення, що є підставою для зміни судового рішення в цій частині.

При визначенні розміру стягнення на відшкодування моральної шкоди судова колегія бере до уваги те, що внаслідок дій відповідача ОСОБА_1 пережив психологічний шок, значний фізичний біль та душевні страждання, яких зазнав у зв`язку з спричиненням йому тілесних ушкоджень, порушенням ритму його життя, на підставі чого судова колегія вважає, що визначений позивачем розмір моральної шкоди в сумі 10 000 грн. є обґрунтованим.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини першої статті 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи те, що доказів про придбання пального позивачем не надано, висновок суду першої інстанції в частині відмови у відшкодуванні майнової шкоди є правильним.

За правилами пункту 1 частини першої статті 376 ЦПК України неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 25 січня 2021 року в частинні стягнення моральної шкоди змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07.10.2021

Судді:

О.А.Письменний О.Л. Дуковський Л.М. Дьомич