КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/824/9300/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Рахильчука Олександра Вікторовича на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 березня 2021 року у складі судді Шевчука А.В.,

встановив:

17.10.2018 ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь витрати на розвиток здібностей їх дітей, витрачених нею за період з 1 вересня 2016 року по 31 серпня 2018 року в сумі 23 825 грн та за період з 01 вересня 2018 року по 31 травня 2019 року в сумі 4 035 грн.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2006 року, який було розірвано рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року. Вони з відповідачем є батьками малолітніх дітей - синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання двох дітей у розмірі 3 000 грн щомісячно.

Зазначила, що діти навчаються в гімназії №143 м. Києва, вартість навчання у вказаному закладі та додаткових занять за одну дитину щомісячно складає: 450 грн до 01.10.2016, 500 грн з 01.10.2016. Загальна вартість витрат складає 18 950 грн.

Крім цього, маючи відповідні здібності, син ОСОБА_4 відвідує танцювально-спортивний клуб « Чемпіон », вартість тренувань та періодичних змагань в якому становить 450 грн на місяць. З 01.09.2016 по 30.06.2018 вона витратила на оплату тренувань та змагань 9 600 грн; з 01.09.2018 по 31.05.2019 вона витратила на оплату тренувань і змагань, а також оплату спеціального одягу та взуття для змагань 8 070 грн.

Також зазначила, що під час літніх канікул діти потребують відпочинку та оздоровлення, тому вона сплатила путівку в молодіжних табір «Едельвейс» для ОСОБА_5 в сумі 9 300 грн (зміна з 16.06.2018 по 30.06.2018), та путівку в дитячий оздоровчий комплекс «Джерело» для ОСОБА_4 в сумі 9 800 грн (зміна з 11.08.2018 по 24.08.2018).

З огляду на те, що відповідач зобов`язаний брати участь у розвитку здібностей своїх дітей, просила стягнути з відповідача половину витрачених нею коштів в сумі 27 860 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18 березня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 18 335 грн в рахунок відшкодування додаткових витрат на дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір 704 грн 80 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Рахильчук О. В. просить скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 березня 2021 року про стягнення додаткових витрат на утримання дітей в сумі 18 335 грн та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю. Стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн та судовий збір у розмірі 1 057,20 грн.

Посилається на ті підстави, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, складено висновки, які не відповідають матеріалам справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Свої доводи мотивує тим, що вартість поїздок та відпочинку дітей в міжнародному молодіжному активно-творчому таборі «Імперія пригод» в розмірі 9 300 грн та вартість відпочинку в дитячому оздоровчому комплексі «Джерело» в розмірі 9 800 грн не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Крім того, вказані витрати не погоджувалися з відповідачем.

Також зазначає, що при стягненні сплачених позивачем витрат на оплату тренувань та змагань в танцювальному змагальному клубі « Чемпіон » в сумі 4 035 грн, судом не було поділено цю суму на половину, що свідчить про неповне з`ясування судом обставин справи.

Судом також не було враховано добровільну сплату відповідачем додаткових витрат в червні 2018 року - 2 000 грн, в листопаді 2018 року - 3 000 грн. Починаючи з лютого 2020 року відповідач добровільно сплачує 2 500 грн додаткових витрат кожного місяця. За відсутності юридичної освіти він не подав відповідні квитанції суду першої інстанції. Позивач, отримуючи кошти від відповідача на додаткові витрати, цього факту не повідомила суду і вимагала повторного стягнення грошових коштів.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Вважає, що витрати на оздоровлення дітей в літніх таборах в 2018 році обґрунтовані належними доказами, за своїм змістом є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами - розвитком здібностей і потребами дітей.

З огляду на те, що з вересня 2018 року по травень 2019 року позивачем було сплачено 4 500 грн за членство в танцювальному клубі « Чемпіон », 750 грн за участь у всеукраїнських змаганнях, 2 820 грн - на сплату спеціального одягу та взуття для змагань, що вимагається за правилами для участь в змаганнях із спортивних бальних танців, загалом додатково витрачено 8 070 грн, а тому половина понесених витрат становить суму 4 035 грн. В процесі судового розгляду відповідач визнав позовні вимоги в частині оплати вартості занять сина ОСОБА_4 в танцювальному клубі « Чемпіон » і його участі в змаганнях в сумі 8 835 грн.

Надані до апеляційної скарги додаткові квитанції не містять призначення платежу, що вказує на сплату рахунків за путівки у літні табори влітку 2018 року, або сплату вартості тренувань і змагань за спірний період, тому ці платіжні документи не є доказами компенсації відповідачем половини вартості відпочинку дітей у розмірі 9 550 грн та 8 835 грн вартості занять танцями.

Додатково сплачені відповідачем кошти - це добровільно сплачені додаткові аліменти, які були спрямовані згідно бюджету і витрачаються виключно на перші необхідності їх двох синів.

Відповідно до положень частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2006 року.

В шлюбі народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 3 000 грн щомісячно, починаючи з 20.12.2016 і досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до рахунку №08/06-1 від 08 червня 2018 року та акту прийому-передачі послуг згідно договору 08/06-1 від 08.06.2018 позивачем оплачений комплекс послуг з організації поїздки ОСОБА_5 , 2007 року народження, в міжнародний активно-творчий табір «Імперія пригод» та проживання в наметовому таборі «Едальвейс» в період з 16.06.2018 р. по 30.06.2018 р. в сумі 9 300 грн.

Відповідно до рахунку на оплату №849 від 10 серпня 2018 року та квитанції від 20 серпня 2018 року, позивачем сплачено за путівку в дитячий оздоровчий комплекс «Джерело» Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» в сумі 9 800 грн, 6 зміна з 11.08.2018 р. по 24.08.2018 р.

Відповідно до довідки ТСК «Чемпіон» від 3 жовтня 2018 року, ОСОБА_3 є членом танцювального спортивного клубу « Чемпіон » з 1 вересня 2016 року. Щомісячно, починаючи з 1 вересня 2016 року, вносився членський внесок в розмірі 450 грн. З вересня 2016 року по червень 2018 року включно було сплачено 9 000 грн. У період 2017/2018 років ОСОБА_3 приймав участь у таких всеукраїнських змаганнях зі спортивних бальних танців: «Чемпіонат міста Києва та Київської області», «Кубок Асгарда», «Кубок Чемпіона», і ним було внесено суму за участь у змаганнях в розмірі 600 грн (а.с. 24).

Відповідно до довідки ТСК «Чемпіон» від 01 червня 2019 року, ОСОБА_3 є членом танцювального спортивного клубу « Чемпіон » з 1 вересня 2016 року. Щомісячно, починаючи з 1 вересня 2016 року, вносився членський внесок, заборгованості немає. З 1 вересня 2018 року по травень 2019 року включно було сплачено 4 500 грн. У період 2018/2019 років ОСОБА_3 приймав участь у таких всеукраїнських змаганнях зі спортивних бальних танців: «Чемпіонат міста Києва та Київської області», «Кубок Асгарда», «Кубок Чемпіона», і ним було внесено суму за участь у змаганнях в розмірі 750 грн (а.с. 60).

Відповідно до товарного чека від 3.11.2018 магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 », за сорочку та штани для бального танцю сплачено 1 645 грн (а.с.61).

Відповідно до чеку ТД «Гранд-Прі - все для танцю» від 10.08.2018, за придбання спеціального взуття для танцю сплачено 1 175 грн (а.с. 61).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині стягнення половини вартості понесених позивачем витрат на оздоровлення дітей, а також тренування та участь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у змаганнях, суд першої інстанції виходив з того, що вказані витрати на дітей викликані особливими обставинами - розвитком їх здібностей та потребами дітей. При цьому судом першої інстанції взято до уваги визнання відповідачем позову в частині оплати вартості занять сина ОСОБА_4 в танцювальному клубі « Чемпіон » та його участі у змаганнях.

Апеляційний суд не може повністю погодитись з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач не надала суду жодних доказів на підтвердження існування особливих обставин, які зумовили необхідність перебування дітей в міжнародному активно-творчому таборі «Імперія пригод» та проживання в наметовому таборі «Едальвейс» в період з 16.06.2018 р. по 30.06.2018 р., в дитячому оздоровчому комплексі «Джерело» з 11.08.18 по 24.08.18, а саме , що такий відпочинок здійснено за рекомендацією лікаря, або був спрямований на розвиток особливих здібностей дітей.

Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами у розумінні статті 185 СК України, та повинні покриватися за рахунок аліментів, які стягуються з відповідача.

Ураховуючи вказані обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність відмови у позові у вказаній частині.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача половини вартості: членських внесків з вересня 2016 року по червень 2018 року в сумі 4 500 грн та з вересня 2018 року по травень 2019 року в сумі 2 250 грн; за участь у 2017/2018, 2018/2019 роках малолітнього сина сторін у всеукраїнських змаганнях зі спортивних бальних танців: «Чемпіонат міста Києва та Київської області», «Кубок Асгарда», «Кубок Чемпіона» - 675 грн; за придбання сорочки, штанів та взуття для бального танцю - 1 410 грн, всього 8 835 грн, оскільки вказані витрати були зумовлені схильністю дитини до бальних танців, що потребує додаткових матеріальних затрат. Проти задоволення позову у вказаній частині відповідач в суді першої інстанції також не заперечував.

Сума уточнених позовних вимог в розмірі 4 035 грн обрахована виходячи з 50% участі батька у вказаних додаткових витратах, а доводи апеляційної скарги про те, що вказану суму необхідно було розділити наполовину є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги щодо необхідності врахування тієї обставини, що 02.06.2018 та 03.11.2018 відповідачем добровільно до суми аліментів було сплачено 5 000 грн, на підтвердження чого останнім суду першої інстанції було надано відповідні квитанції, є необґрунтованими.

Як пояснив сам відповідач в судовому засіданні, вказані кошти ним було сплачено за відпочинок старшого сина ОСОБА_5 в дитячому таборі «Едельвейс» (2 000 грн) та за відпочинок сина ОСОБА_4 у таборі «Джерело» (3 000 грн).

Та обставина, що відповідач починаючи з лютого 2020 року добровільно сплачує 2 500 грн додаткових витрат на дітей, а за період 2018 - 2021 ним було додатково, крім аліментів, було сплачено 68 200 грн не може бути враховано судом апеляційної інстанції, оскільки відповідач не посилався на вказані обставини, як на підставу своїх заперечень проти заявлених позовних вимог, та не подавав суду першої інстанції докази на їх підтвердження.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Виняткових випадків ненадання до суду першої інстанції квитанції про оплату додаткових витрат в апеляційній скарзі наведено не було, а тому вказані докази не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову оскаржено не було, а тому воно не є предметом апеляційного розгляду.

Згідно з частиною першою статі 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини другої статі 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час подання до суду позовної заяви, встановлено ставку судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», як позивач у справі про оплату додаткових витрат на дитину.

Установлено, що за подання апеляційної скарги відповідач сплатив 1 057,20 грн.

Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, сплачений судовий збір за подання ОСОБА_2 апеляційної скарги підлягає компенсації за рахунок держави в сумі 549,11 грн (51,94 %).

У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 597 грн ( 51,94 % від 5 000 грн).

Заперечень позивачем проти розміру понесених відповідачем витрат на правничу допомогу та доказів, наданих на підтвердження їх сплати, суду надано не було.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Рахильчука Олександра Вікторовича задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 березня 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартості додаткових витрат на відпочинок та оздоровлення дітей у розмірі 9 550 грн скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.

У зв`язку з цим зменшити суму, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 до суми 8 835 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, сплачений ним судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 549,11 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 597 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 09 липня 2021 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк