ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1537/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Грох Л.М., Костенка А.М.,

розглянув без повідомлення учасників справи справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 серпня 2021 року, суддя Чевилюк З.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької філії АТ «Ощадбанк», начальника Хмельницької філії АТ «Ощадбанк» Машталер В.В., заступника начальника управління Хмельницької філії АТ «Ощадбанк» Войтенко Л.В., про повернення коштів,

встановив:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Хмельницької філії АТ «Ощадбанк», начальника Хмельницької філії АТ «Ощадбанк» Машталер В.В., заступника начальника управління Хмельницької філії АТ «Ощадбанк» Войтенко Л.В., про повернення коштів.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Враховуючи, що ОСОБА_1 недоліки зазначені в ухвалі судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 липня 2021 року усунуто не було, ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 серпня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила ухвалу суду від 10 серпня 2021 року скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначила, що їй в касі Хмельницької філії АТ «Ощадбанк», що по вул. Кам`янецька, 46, у м. Хмельницькому видали замість грошових коштів в розмірі 6000 грн. 12 купюр по 500 грн., сувенірні купюри номіналом 500 грн., зовні схожі на справжні купюри. Вона є особою з інвалідністю ІІ групи, має пільги по сплаті судового збору, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Державний ощадний банк України» вказало, що доводи викладені апелянтом в апеляційній скарзі є безпідставними. Банк (філія, відділення) не приймає претензії від клієнта щодо відшкодування недостачі, якщо готівка не була перерахована клієнтом у приміщенні банку під контролем працівника. Враховуючи, що позивач визнала у своїй позовній заяві, що нею не було перераховано видані їй кошти безпосередньо біля каси, АТ «Державний ощадний банк України» вважає, що будь-яких порушень як в діях касира, так і в цілому в діях банку під час обслуговування ОСОБА_1 допущено не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги проведено без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи та підстави апеляційної скарги, судова колегія доходить висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судом встановлено, що 15 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до Хмельницької філії АТ «Ощадбанк», начальника Хмельницької філії АТ «Ощадбанк» Машталер В.В., заступника начальника управління Хмельницької філії АТ «Ощадбанк» Войтенко Л.В., в якій просила повернути розмір виданої їй в касі банку пенсії в сумі 6000 грн., як таку, що була видана несправжіними (сувенірними) купюрами номіналом по 500 грн. Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи згідно посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків у зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам ч. 3 ст. 175 ЦПК України. Зокрема, позивачем не зазначено ціну позову, не викладено зміст позовних вимог, а також до позовної заяви не надано документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (а.с. 6).

Копію даної ухвали ОСОБА_1 отримала 05 серпня 2021 року, про що свідчить заява останньої (а.с. 8).

У зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви, Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області від 10 серпня 2021 року постановлено ухвалу про повернення ОСОБА_1 її позовної заяви.

Судова колегія вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм ЦПК України з огляду на наступне.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Виходячи з положень статей 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень статті 6 Конвенції, яка гарантує право особи на доступ до суду і справедливий розгляд її справи судом та положень статей 3, 15 ЦК України, статей 1-4 ЦПК України щодо права особи на судовий захист цивільного права та інтересу, необґрунтована відмова у прийнятті і розгляді скарги є порушенням права на судовий захист.

Відповідно до пункту другого частини третьої статті 2 ЦПК України правосуддя здійснюється на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом.

Відповідно до п. 9, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі №372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено висновок, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги (частини перша та друга статті 11 ЦПК України 2004 року).

Аналогічні норми містяться у частинах першій, третій статті 13 ЦПК України.

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог (пункти 2 і 3 частини другої статті 119 ЦПК України 2004 року). Аналогічні норми містяться у пунктах 2, 4 частини третьої статті 175 ЦПК України. Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина друга статті 30 ЦПК України 2004 року, частина друга статті 48 ЦПК України). Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Позивач ОСОБА_1 у своїй позовній заяві виклала зміст дій відповідачів, описала обставини та суть порушення її права, сформулювавши негативні наслідки, які настали внаслідок неправомірних дій відповідачів, як змогла та як вважала за потрібне обґрунтувала та пояснила, яким чином і чому дії банківської установи та її посадових осіб порушують її права.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги викладені в обсязі, який дає змогу визначити характер спірних правовідносин і з дотриманням установленого процесуальним законом порядку ухвалити одне з судових рішень, яке відповідає їхнім змістом (узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №640/7310/19).

Таким чином, враховуючи, що ухвала суду першої інстанції про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_1 прийнята з порушенням норм процесуального права, колегія суддів доходить висновку про необхідність скасування судового рішення та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 серпня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

А.М. Костенко