ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6891/21
провадження № 2-н/753/387/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі судді Якусика О.В., розглянувши заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги з центрального опалення та постачання гарячої води,

ВСТАНОВИВ:

2 квітня 2021 року КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги з центрального опалення та постачання гарячої води у розмірі 83341,01 грн.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 6 квітня 2021 року вказану заяву передано для розгляду судді Якусику О.В.

Розглянувши подану заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ, визначений ст. 161 ЦПК України, п. 3 ч. 1 якої передбачає, зокрема, вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Як передбачено п.п. 3, 5, 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу; з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦПК України).

З матеріалів поданої заяви вбачається, що в порушення вимог вищенаведених норм законодавства до заяви про видачу судового наказу заявником не надано розрахунку заборгованості у сумі 38102,70 грн., яка виникла до листопада 2018 року, хоча останнім заявлено вимогу про стягнення з боржника заборгованості за вказаний період.

При цьому, як вбачається з матеріалів заяви, заявник звернувся до суду 2 квітня 2021 року, тобто більш ніж через 3 роки з моменту виникнення права вимоги.

Таким чином, з розрахунку заборгованості вбачається, що сума заборгованості нарахована більше ніж як за три роки.

Враховуючи, що заявник звернувся до суду з вимогою про стягнення з боржника заборгованості за період більший ніж встановлено ст. 257 ЦК України, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п.5 ч.1 ст. 165 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

За ч.2 ст. 165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Як встановлено п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, ухвали суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 160, 161, 163-166, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги з центрального опалення та постачання гарячої води.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) або через відповідний суд (п. 15.5 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Суддя О.В. Якусик