Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

06 липня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю секретаря судового засідання Кулай О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, -

В С Т А Н О В И В :

05 грудня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому вона просить (з урахуванням уточнених позовних вимог від 20.11.2020 року) стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї третьої частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно від дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначила, що з 30 квітня 2004 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу у 2010 році дитина проживає з матір`ю та перебуває на повному її утриманні. Відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дитини у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з означеним позовом.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 грудня 2019 року справу було передано у провадження судді Корнілової Ж.О.

В порядку повторного авторозподілу справи між суддями 16 вересня 2020 року справу передано у провадження судді Васильченку О.В., а в подальшому згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 січня 2020 року - у провадження судді Ковбасюк О.О.

Ухвалою судді Ковбасюк О.О. від 05 листопада 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, а ухвалою від 25 січня 2021 року позовну заяву було повернуто позивачу у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 березня 2021 року ухвалу судді Ковбасюк О.О. від 25 січня 2021 року скасовано, справу направлено до Подільського районного суду м. Києва для продовження розгляду.

Ухвалою судді Ковбасюк О.О. від 12 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив.

У судове засідання позивач не з`явилась, про дату час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач відзиву на позов не подав, у судове засідання не з`явився, про дату час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

З огляду на викладене та за відсутності заперечень сторони позивача суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 2252 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 30 квітня 2004 року між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 252, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим 30 квітня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві.

Шлюб між сторонами було розірвано, про що зроблено актовий запис № 516 від 30 листопада 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві серії НОМЕР_2 від 30 листопада 2010 року.

Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 23.09.2004 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві.

Позивач та її донька зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи № 13540616 від 19.11.2020 року та № 13540722 від 19.11.2020 року.

Відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 14641887 від 09.04.2021 року.

В обґрунтування позову позивач стверджує, що після розірвання шлюбу вона разом із донькою проживають разом, донька перебуває на повному її утриманні, відповідач участі у вихованні й утриманні доньки не бере.

Судом беруться до уваги такі її доводи, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на їх спростування відповідачем не подано.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

З огляду на наведене, проаналізувавши встановлені вище обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача аліментів на користь позивача на утримання їх спільної дитини.

Вирішуючи питання розміру аліментів, суд у відповідності до ч.1 ст. 182 СК України враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, а згідно ст. 183 вказаного кодексу, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При цьому, судом беруться до уваги положення ч. 5 ст. 183 ст. 182 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Також, судом приймаються до уваги положення ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, згідно з якими розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зважаючи на встановлений ст. 180 Сімейного кодексу України спільний обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд доходить висновку, що позов належить задовольнити часткового та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі однієї чверті від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 768,40 грн. відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 23, 81, 141, 247, 258, 259, 263-268, 280-284, 288, 289, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 768,40 грн. в дохід держави.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін:

- позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

- відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя О. О. Ковбасюк