Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" вересня 2021 р. Справа № 596/1719/18

Провадження № 2/596/5/2021

Гусятинський районний cуд Тернопільської області

в складі: головуючого суду судді Лисюк І.О.

за участю секретаря Стасюк О.Д.,

представника позивача адвоката Данилевич А.Б.,

представника відповідача адвоката Свірського Т.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в смт. Гусятин цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії -Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості та просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором №179 від 05.12.2006 року в сумі 6571,92 долари США, в тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 5 920 дол. США; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу в сумі 651,92 дол. США.

В обґрунтування позову посилається на те, що між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», яке перейменовано на публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (надалі - АТ «Ощадбанк») та ОСОБА_1 укладено 05.12.2006 року Кредитний договір №179 (надалі - Кредитний договір), згідно якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 29 700,00 дол. США зі сплатою 10% річних. Додатковим договором № 4 від 01.09.2007 року встановлено відсоткову ставку в розмірі - 15 % річних. Згодом 02 грудня 2009 року було укладено Додатковий договір № 7 до Кредитного договору № 179, яким було змінено дату повернення кредиту на 05.09.2010 року.

На виконання п.1.3 Кредитного договору надання кредит надано одноразово - готівкою.

Згідно п.1.6 Кредитного договору ОСОБА_1 зобов`язалась здійснювати погашення Кредиту рівними частинами один раз в рік в сумі 9 900,00 доларів США - до 05 грудня 2007 року, до 05 грудня 2008 року; до 05 грудня 2009 року, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань.

В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором, між ВАТ «Ощадбанк» в особі - філії Тернопільське обласне управління та майновим поручителем Позичальника ТзОВ Агрофірма» Постолівська» укладено 05.12.2006 року Договір застави №1 та Договір застави № 2.

Предметом застави згідно Договору застави № 1 є станок токарний 1995 р. випуску та станок свердлильний, 1993 р випуску, які належать заставодавцю на праві власності.

Предметом застави згідно Договору застави № 2 є товари в обороті - поголів`я свиней загальною кількістю 260 голів, зокрема свині дорослі в кількості 118 голів, вагою 209,88 цнт., свині на відгодівлі в кількості 46 голів, вагою 66,5 цнт., молодняк свиней в кількості 96 голів, вагою 24,00 цнт., що належать заставодавцю.

29.11.2010 року Банк звернувся з позовною заявою до Гусятинського районного суду про стягнення - ОСОБА_1 заборгованості, шляхом звернення на предмет застави.

30 грудня 2010 року Гусятинський районний суд частково задовольнив вимоги Банку та стягнув з ОСОБА_1 в користь Позивача заборгованість за Кредитним договором, в розмірі 23486,69 дол. США, шляхом звернення на належне на праві власності ТзОВ «Агрофірма «Постолівська» та передане ним згідно договорів застави майно.

На підставі даного рішення 20.01.2011 року видано виконавчий лист, який пред`явлений до примусового виконання в органи ДВС. 27.08.2014 року державним виконавцем відділу ДВС Гусятинського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44524443.

28.02.2018 року державним виконавцем Гусятинського РВ ДВС Головного територіального управлінь юстиції у Тернопільській області винесено постанову про повернення виконавчого документ стягувачеві з підстав передбачених п.2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», предмет застави не виявлено, про що складено акт від 16.02.2018 року.

Згідно, ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до договору.

Згідно правової позиції Верховного суду України від 25.05.2016 р. у справі №6-157цс16, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Відповідно до п.6.7 Кредитного договору сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до ч.1 ст. 259 Цивільного кодексу України до 3 (трьох) років для всіх грошових зобов`язань (в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми Кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені), що передбачені умовами цього договору.

Оскільки Відповідач не в повній мірі та несвоєчасно виконує взяті на себе зобов`язаний за Кредитним договором. 10.08.2018 року на її адресу надіслано вимогу про погашення заборгованості за Кредитним договором в сумі 6570,07 дол США у 30-денний термін з моменту отримання даної вимоги, ОСОБА_1 залишила без відповіді та виконання, зазначену вимогу Банку.

Станом на 17.09.2018 згідно розрахунку суми заборгованості за Кредитним договором № 179 від 05.12.2006 року заборгованість по тілу кредиту становить кредиту становить 5920,00 дол. США, що підтверджується випискою по рахунку 2203; сума пені за несвоєчасне погашення основного боргу за період з 17.09.2017 по 17.09.2018 становить 651,92 дол. США, що підтверджується випискою но рахунку 8008. Останній платіж по кредиту проведено 30.09.2016 в сумі 400,00 дол. США.

Відповідач ОСОБА_1 від імені якої дії представник адвокат Свірський Т.В. через канцелярію суду подала відзив на позов, в обґрунтування якого посилається на те, що стороною позивача на підтвердження того, що дані кошти надані відповідачу (квитанції про видачу готівки з каси банку, інших платіжних документів) не надано.

Також в позові зазначено, що рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30 грудня 2010 року стягнуто усю суму заборгованості із Відповідача шляхом звернення стягнення на предмет застави.

До позовної заяви Позивач додає розрахунок суми заборгованості за кредитним договором, в якому зазначає, що Відповідачем здійснювалось часткове погашення кредиту.

Даний розрахунок не відповідає дійсності, оскільки заборгованість сплачувало ТОВ «Агрофірма «Постолівська» (копія довідки ТОВ «Агрофірма Постолівська» додається) на виконання вище згаданого рішення Гусятинського районного суду, а не Відповідач.

Таким чином, Відповідачем взагалі не здійснювалось погашення кредиту, в тому числі протягом останніх 3 (трьох) років, а відповідно Позивачем пропущено строк позовної давності.

На думку відповідача, позивач не надав жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх вимог. (а.с.55-57т.1).

Також стороною відповідача подано заяву про застосування строків позовної давності.(а.с.4-8, т.2).

Представником Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» подано відповідь на відзив, посилаючись на обґрунтованість позову.

На підтвердження обставини отримання кредиту банк надав копію квитанції, згідно якої 07.12.2006 року ОСОБА_1 отримала кошти в сумі 29700 доларів США згідно умов кредитного договору№179. (а.с.74-75,т.1).

21 лютого 2019 року за клопотанням представника відповідача адвоката Свірського Т.О. в справі призначено судову почеркознавчу експертизу. (а.с.169-170, т.1).

Ухвалою від 14 червня 2021 року, поновлено провадження у справі у звязку з надходженням до суду висновку експерта від 21.05.2021 року №1531-1533/19-22 за результатами проведеної судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів. (а.с.237-256, т.1).

23.06.2021 року представником відповідача адвокатом Свірським Т.В. подано клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи, на вирішення якої просить поставити запитання чи виконані однією особою в графах «Підпис платника» підпис на заявах ОСОБА_1 про переказ готівки. (а.с.17-20,т.2).

22.07.2021 року стороною позивача подано заяву про збільшення позовних вимог, в обґрунтування якої позивач посилається на те, що відповідно до розрахунку заборгованості фізичної особи ОСОБА_1 за кредитним договором № 179 від 05.12.2006 року станом на 20.07.2021 розмір 3% річних по простроченому основному боргу становить - 533,77 дол. США.

Ухвалою від 29.07.2021 року, відмовлено в прийнятті до розгляду та повернуто заявнику заяву акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» про збільшення розміру позовних вимог з додатками, відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Свірського Т.В. про призначення експертизи (а.с.85-88,т.2).

В судовому засіданні представник позивача адвокат Данилевич А.Б. підтримала поданий позов з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача адвокат Свірський Т.В. позову не визнав, з підстав зазначених у відзиві, заявивши про застосування строків позовної давності. Просить відмовити в позові.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, їх представників, дослідивши докази, подані сторонами, а також письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», яке перейменовано на публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (надалі - АТ «Ощадбанк») та ОСОБА_1 укладено 05.12.2006 року Кредитний договір №179 (надалі - Кредитний договір), згідно якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 29 700,00 дол. США зі сплатою 10% річних. Додатковим договором № 4 від 01.09.2008 року встановлено відсоткову ставку в розмірі - 15 % річних.

На виконання п.1.3 Кредитного договору надання кредит надано одноразово - готівкою.

Згідно п.1.6 Кредитного договору ОСОБА_1 зобов`язалась здійснювати погашення Кредиту рівними частинами один раз в рік в сумі 9 900,00 доларів США - до 05 грудня 2007 року, до 05 грудня 2008 року; до 05 грудня 2009 року, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. Останнє погашення Кредиту здійснити не пізніше 05 грудня 2009 року. (а.с.4-6,7 т.1).

02 грудня 2009 року було укладено Додатковий договір № 7 до Кредитного договору № 179, яким було змінено дату повернення кредиту на 05 вересня 2010 року.(а.с.8,т.1).

В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором, між ВАТ «Ощадбанк» в особі - філії Тернопільське обласне управління та майновим поручителем Позичальника ТзОВ Агрофірма» Постолівська» укладено 05 грудня 2006 року Договір застави №1 та Договір застави ( а.с. 9-12, 13-17,т.1)

Предметом застави згідно Договору застави № 1 є станок токарний 1995 р. випуску та станок свердлильний, 1993 р випуску, які належать заставодавцю на праві власності.

Предметом застави згідно Договору застави № 2 є товари в обороті - поголів`я свиней загальною кількістю 260 голів, зокрема свині дорослі в кількості 118 голів, вагою 209,88 цнт., свині на відгодівлі в кількості 46 голів, вагою 66,5 цнт., молодняк свиней в кількості 96 голів, вагою 24,00 цнт., що належать заставодавцю.

Відповідно до п.п.3.3.1 -3.3.2 Кредитного Договору, Позичальник зобов`язався належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором, точно в строки обумовлені цим Договором повернути Кредит, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому Договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим Договором.

Згідно п.3.3.2 Кредитного договору Позичальник (відповідач) зобов`язався відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього Договору.

Відповідно до п.3.2.2 Договору при виникненні простроченої заборгованості за Кредитом або процентами чи комісійними винагородами (у разі їх стягнення згідно умовами цього договору), а такса в інших випадках, передбачених цим договором, Банк має право вимагати від позичальник дострокового повернення кредиту сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим Договором в примусовому прядку, в тому числі, шляхом звернення к заставлене майно.

29.11.2010 року Банк звернувся з позовною заявою до Гусятинського районного суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором шляхом звернення на предмет застави.

Як встановлено, рішенням Гусятинського районного суду від 30 грудня 2010 року в цивільній справі №2-1181/2010 позовні вимоги ВАТ «Державний ощадний банк» задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 в користь Позивача заборгованість за Кредитним договором: 23486,69 дол. США, що еквівалентно - 187 719,186 грн. (з розрахунку 1 долар США за 7,95 грн., шляхом звернення - на належне на праві власності ТзОВ «Агрофірма Постолівська» та передане ним згідно у застави станок токарський 1995 року випучку, станок серлильний, 1993 року випучку, які належать заставодавцю на праві власності, а також згідно договору №2 товари в обороті - поголів`я свиней, загальною кількістю 260 голів, зокрема свині дорослі в кількості 118 голів, вагою 209,88 цнт., свині на відгодівлі в кількості 46 голів, вагою 66,5 цнт., молодняк свиней в кількості 96 голів, вагою 24,00 цнт., що належать заставодавцю на праві власності. (а.с.18-19,т.1).

На підставі даного рішення 20.01.2011 року видано виконавчий лист, який пред`явлений до примусового виконання в органи ДВС. 27.08.2014 року державним виконавцем відділу ДВС Гусятинського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44524443. (а.с.20,т.1).

28.02.2018 року державним виконавцем Гусятинського РВ ДВС Головного територіального управлінь юстиції у Тернопільській області винесено постанову про повернення виконавчого документ стягувачеві з підстав передбачених п.2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», предмет застави не виявлено, про що складено акт від 16.02.2018 року. (а.с.21,т.1).

Пунктом 6.7. Кредитного договору сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України до 3 років для всіх грошових зобов`язань позичальника (в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені, тощо), що передбачені умовами цього Договору.

Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права.

Відповідно до частини другої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Таким чином, позовна давність шляхом пред`явлення позову переривається саме на ту частину вимог (право на яку має позивач), що визначена ним у його позовній заяві.

За таких обставин, перебіг позовної давності перервався та почався заново у звязку з предявленням позивачем позову 29.11.2010 року до відповідачів в Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Статтею 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Сторона відповідача в заявах по суті просить застосувати строки позовної давності. Як встановлено, позов ПАТ «Державний ощадний банк України», який є предметом розгляду судом подано 21.10.2018 року.

Верховним Судом України в постанові від 23 листопада 2016 року у справі №6-2104цс16 висловлену правову позицію, згідно якої початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої особи права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд. У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, якщо такі дії вчинено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності.

Враховуючи, що переривання перебігу позовної давності можливе лише в межах строку позовної давності, тому у даному випадку з`ясуванню підлягають обставини щодо переривання перебігу позовної давності у 3-х річний період.

Згідно правових висновків, що містяться в постанові Верховного Суду від 23 листопада 2016 року в справі №6-2104цс16, одного лише розрахунку заборгованості недостатньо для підтвердження факту переривання позовної давності, без підтвердження квитанціями, касовими ордерами та іншими документами, що засвідчують здійснення платежу саме боржником, оскільки останній заперечував вчинення цих дій.

Позивачем на підтвердження переривання перебігу позовної давності, подано заяви, складені від імені ОСОБА_1 на переказ готівки, отримувач Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк». (107-142, т.1).

Як слідує із змісту заяв по суті, сторона відповідача заперечує погашення ОСОБА_1 заборгованості по кредиту та стверджує що її погашав заставодавець ТОВ «Агрофірма «Постолівська» на виконання рішення Гусятинського районного суду Ткрнопільської області від 30 грудня 2010 року.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 дав показання про те, що працював на посаді директора ТОВ «Агрофірма «Постолівська» до 2017 року. В 2006 році ОСОБА_1 оформила на себе кредит для купівлі техніки. ТзОВ «Агрофірма «Постолівська» передала в заставу банку станки та поголівя свиней. Відповідно, всі періодичні платежі за ОСОБА_1 без відому чи погодження останньої здійснювало ТОВ «Агрофірма «Постолівська». Гроші вносились готівкою в відділенні банку в м. Тернопіль. На заявах про переках готівки в графі Платник ОСОБА_1 він проставляв свій підпис. Він розумів, що кредит потрібно погашати, оскільки знав про ризик відчуження заставленого майна, належного на праві власності ТзОВ «Агрофірма Постолівська».

Додатково показав, що ОСОБА_1 не уповноважувала ні його, ні ТОВ «Агрофірма «Постолівська» здійснювати періодичні платежі по кредиту. Таких кредитів під заставу майна товариства було більше шести і він вносив платежі одночасно по всіх кредитах в один день.

Зазначені обставини підтверджуються також довідкою ТОВ «Агрофірма «Постолівська» №14/13-18 від 14.12.2018 року про погашення кредитної заборгованості ОСОБА_1 ТОВ «Агрофірма «Постолівська». (а.с.92, т.1).

Як слідує із змісту довідки ТОВ «Агрофірма «Постолівська» №20 від 15.09.2019 року, згідно даних табелів обліку робочого часу ОСОБА_1 відпрацювала повні робочі дні (з 08.30 год. по 17.30 год.) в наступні дати: 14.04.2011р.; 26.05.2011р. 30.06.2011р.; 21.07.2011р.; 29.08.2011р.; 20.09.2011р; 24.10.2011р.; 25.11.2011р.; 14.12.2011р.; 16.01.2012р.; 13.02.2012р.; 12.03.2012р.; 26.04.2012р.; 24.05.2012р.; 26.06.2012р.; 31.08.2012р.; 25.09.2012р.; 01.11.2012р.; 12.07.2013р.; 27.03.2013; 30.04.2013р.; 03.06.2013р.; 27.06.2013р.; 06.08.2013р.; 03.03.2016; 14.03.2016р.; 24.03.2016р.; 31.03.2016р.; 20.04.2016р.; 29.04.2016р.; 09.06.2016р.; 10.06.2016р.; 02.08.2016р.; 29.08.2016р.; 19.08.2016р.; 19.09.2016р.; 30.09.2016р.; 03.10.2016р.

Протягом всього робочого дня (з 08.30 год. по 17.30 год.) в зазначені дати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) перебувала на території села Постолівка Гусятинського району Тернопільської області по місцю розташування підприємства та не могла, в силу особливостей режиму своєї роботи, перебувати поза межами зазначеного населеного пункту.(а.с.9,т.2).

Обставини погашення кредитної заборгованості ОСОБА_1 ТОВ «Агрофірма «Постолівська» не заперечується також стороною позивача, що слідує із змісту заяв по суті, поданих представником АТ «Ощадбанк». (а.с.64,т.2).

Також сторонами не заперечується факт перебування в провадженні Гусятинського районного суду 5 справ за позовами АТ «Ощадбанк» по аналогічних підставах та предмету позову.

Як слідує із долучених представником відповідача розрахунків сум заборгованості, дати здійснення платежів по погашенню кредитів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 співпадають з датами здійснення платежів по погашенню кредиту ОСОБА_1 в цій справі. (а.с.10-14 т.2).

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи документів від 21.05.2021 року №1531-1533/19-22, призначеної за клопотанням представника відповідача адвоката Свірського Т.О., встановити, ким ОСОБА_1 чи іншою особою виконано підписи від імені ОСОБА_1 у заявах на переказ готівки від 14.04.2011; від 21.07.2011; від 24.10.2011від 26.05.2011; від 30.06.2011, від 29.08.2011; від 13.02.2012; від 12.03.2012; від 26.04.2012; від 30.07.2012; від 31.08.2012; від 25.11.2011; від 14.12.2011; від 16.01.2012; 24.05.2012; від 26.06.2012; від 25.09.2012; від 01.11.2012, від 01.03.2013; від 27.03.2013; від 03.03.2016; 31.03.2016; від 13.08.2013; від 03.03.2016; від 27.06.2013; 14.06.2016 року не видається можливим.

Підписи від імені ОСОБА_1 у заявах на переказ готівки:від 20.04.2016; від 29.04.2016; 24.03.2016, 09.06.2016; від 08.07.2016; від 02.08.2016; виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою. (а.с.235-255, т.1).Суд вважає, що висновки експерта в частині неможливості визначення того, чи Відповідачем чи іншою особою виконано підписи на окремих заявах на переказ готівки, оскільки ці підписи є неспівставними з оригінальними підписами Відповідача, які надані для порівняння експерту, не суперечать іншим доказам в справі та не спростовують доводів сторони відповідача про те, що заяви на переказ готівки не підписувались ОСОБА_1 .

Суд вважає, що надані стороною відповідача докази у свїй сукупності є достатніми для висновку про те, що періодичні платежі з погашення заборгованості по кредиту відповідачем ОСОБА_1 не здійснювались.

Також судом не встановлено, що боржник ОСОБА_1 уповноважувала та покладала обовязки на ТОВ «Агрофірма «Постолівська» щодо внесення щомісячних платежів від її імені.

Так, відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, якщо такі дії вчинено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором, у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності.

Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 квітня 2018 року в справі № 127/5540/16-ц.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно розрахунку заборгованості за Договором №38 від 20.03.2007 року сума заборгованості станом на 17.09.2018 року становить 5920.00 доларів США, сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за період з 17.09.2017 року по 17.09.2018 року становить 651,92 доларів США. (а.с.23, 24-25, т.1).

Як встановлено, позивач звернувся до суду зі спливом позовної давності, про застосування якої заявив відповідач, і належних доказів, які б свідчили про її переривання, зокрема, погашення боргу відповідачем особисто або через уповноваженого нею представника, не надав, оскільки внесення коштів на погашення заборгованості за кредитним договором протягом 2011-2018 років здійснювалось директором ТОВ «Агрофірма «Постолівська», з метою недопущення звернення стягнення на власне майно.

З наведених вище підстав перебіг позовної давності не переривався.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 30 вересня 2020 року в справі справа № 607/10847/16-ц.

Посилання сторони позивача на те, що відповідач за власним волевиявленням визначився та надав право заставодавцю виконувати за нього кредитні зобов`язання, суд до уваги не приймає, оскільки вчинення таких дій на виконання зобов`язань боржника, не може вважатися дією, що перериває перебіг позовної давності, оскільки такі дії вчинено не уповноваженою на це особою, тобто не особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності. (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 квітня 2018 року в справі № 127/5540/16-ц).

Твердження позивача про те, що перебіг позовної давності переривався у зв`язку письмовим зобовязанням ОСОБА_1 погашати борг щомісячно, написаним останньою 09.11.2015 року під час зустрічі з працівником філії Тернопільського управління АТ «Ощадбанк» (а.с.61, т.2) є необґрунтованими, оскільки переривання позовної давності поза її межами не відбувається.

Не є підставою для переривання перебігу позовної давності заява ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30 грудня 2010 року, подана боржником до Банку 31 березня 2016 року, поза межами позовної давності.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 24 квітня 2019 року в справі № 569/8314/14-ц.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що АТ «Ощадбанк» звернувся до суду зі спливом позовної давності, а тому відповідно до положень ст. 267 ЦК України в задоволенні позову про стягнення заборгованості, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 263-268 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 27 вересня 2021 року.

Суддя Гусятинського районного суду І.О. Лисюк