Справа № 340/250/18
Провадження № 22-ц/4808/1425/21
Головуючий у 1 інстанції Бучинський А. Б.
Суддя-доповідач Горейко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Бойчука І.В., Девляшевського В.А.

секретаря Максимів Ю.В.

з участю апелянта ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , її представника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 05 серпня 2021 року, постановлену у складі судді Бучинського А.Б. у селищі Верховина, у справі за позовом ОСОБА_1 до Ільцівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про поворот виконання постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 04.11.2019 в частині стягнення з неї на користь ОСОБА_1 судових витрат, а саме: 352 грн, понесені у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції, 528,60 грн в суді апеляційної інстанції за подання апеляційної скарги та 4 369,30 грн за проведення експертизи, а всього 5 249,90 грн.

Заяву обґрунтовувала тим, що постановою Верховного Суду від 02.06.2021 її касаційну скаргу задоволено, постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 04.11.2019 у даній справі скасовано та залишено в силі рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 05.12.2018. У зв`язку з тим, що постанова Івано-Франківського апеляційного суду від 04.11.2019 набрала законної сили з дня її прийняття, то з неї, як відповідачки, було стягнуто на користь позивачки ОСОБА_1 судові витрати по справі, а саме: 352 грн, як судовий збір у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції, 528,60 грн, як судовий збір в суді апеляційної інстанції, та 4 369,30 грн за проведення експертизи, а всього 5 249,90 грн. Вказані судові витрати стягнуто на підставі виконавчого листа №340/250/18, виданого Верховинським районним судом 09.12.2019 на виконання постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 04.11.2019. Згідно постанови Верховинського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про закінчення виконавчого провадження від 29.04.2020, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №340/250/18 від 09.12.2019 про стягнення судових витрат закінчено у зв`язку з фактичним повним виконанням.

Посилаючись на те, що постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 04.11.2019 скасовано, ОСОБА_2 просила в порядку повороту виконання судового рішення стягнути із ОСОБА_1 на свою користь 5 249,90 грн.

Ухвалою Верховинського районного суду від 05 серпня 2021 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Постановлено допустити поворот виконання постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 04.11.2019 у цивільній справі №340/250/18 за позовом ОСОБА_1 до Ільцівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення в частині стягнених з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат.

В порядку повороту виконання постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 04.11.2019 у цивільній справі №340/250/18, постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , судові витрати: в розмірі 352 грн, понесені у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції, 528,60 грн в суді апеляційної інстанції за подання апеляційної скарги та 4 369,30 грн за проведення експертизи, а всього 5 249,90 грн.

Суд першої інстанції мотивував ухвалу тим, що оскільки постанова Івано-Франківського апеляційного суду від 04.11.2019, яка стала підставою для проведення виконавчих дій і фактично виконана боржником ОСОБА_2 шляхом стягнення з неї на користь ОСОБА_1 судових витрат в загальному розмірі 5 249,90 грн, скасована постановою Верховного Суду від 02.06.2021, який скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції не вирішив питання про поворот її виконання, то заява ОСОБА_2 є підставною.

На зазначену ухвалу ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апелянт зазначила, що, скасувавши постанову апеляційного суду та залишивши в силі рішення суду першої інстанції, Верховний Суд не здійснив нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції. Відповідно до ст. 270 ЦПК України саме суд, що ухвалив рішення, має вирішувати питання про ухвалення додаткового рішення. Натомість ОСОБА_2 звернулася до суду першої інстанції із заявою про поворот виконання постанови апеляційного суду та стягнення з неї ( ОСОБА_1 ) судових витрат в порядку повороту виконання судового рішення.

Із зазначених підстав просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 про поворот виконання рішення відмовити.

ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи скарги заперечила, вважаючи їх безпідставними. Зазначила, що суд першої інстанції правильно вирішив питання про поворот виконання рішення, оскільки у її випадку судом було вирішено питання судових витрат, видано виконавчий документ і рішення суду в цій частині виконано. Тому повернути стягнуті з неї кошти, які вона сплатила позивачці, як компенсацію судових витрат, можна виключно в порядку повороту виконання судового рішення.

В засіданні апеляційного суду апелянт доводи апеляційної скарги підтримала з наведених у ній мотивів.

ОСОБА_4 та її представник доводи скарги заперечили. Просили залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено та підтверджується матеріалами справи, що 05.12.2018 Верховинський районний суд Івано-Франківської області ухвалив рішення у справі №340/250/18, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Ільцівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Ільцівської сільської ради сьомого демократичного скликання п`ятнадцятої сесії від 25.05.2017, яким затверджено ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передано у власність земельну ділянку площею 0,1731 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :01:002:1025, відмовив за безпідставністю позовних вимог (а.с. 144-148 в т. 1).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 04.11.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Верховинського районного суду від 05.12.2018 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Ільцівської сільської ради, ОСОБА_2 задоволено. Вирішено, зокрема, і питання про судові витрати по справі, а саме стягнуто з Ільцівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області та з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати з кожного в розмірі по 352 грн, понесені у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції, по 528,60 грн в суді апеляційної інстанції за подання апеляційної скарги та по 4 369,30 грн за проведення експертизи, а всього по 5 249,90 грн з кожного (а.с. 91-98 в т. 2).

09.12.2019 Верховинським районним судом Івано-Франківської області був виданий виконавчий лист №340/250/18 про примусове виконання вищевказаної постанови в частині стягнення з Ільцівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області та з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат з кожного в розмірі по 352 грн, понесені у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції, по 528,60 грн в суді апеляційної інстанції за подання апеляційної скарги та по 4 369,30 грн за проведення експертизи, а всього по 5 249,90 грн з кожного (а.с. 163 в т. 2).

Постановою державного виконавця Верховинського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Жиколяк М.В. від 29.04.2020 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №340/250/18, виданого 09.12.2019 Верховинським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 352 грн, понесених у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції, 528,60 грн в суді апеляційної інстанції за подання апеляційної скарги та 4 369,30 грн за проведення експертизи, а всього 5 249,90 грн, закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із його фактичним повним виконанням (а.с. 162, 172 в т. 2).

Постановою Верховного Суду від 02.06.2021 постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 04.11.2019 скасовано, рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 05.12.2018 залишено в силі, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1 409,60 грн (а.с. 143-151 в т. 2).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Згідно з ч. 9 ст. 444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 10 ст. 444 ЦПК України встановлено, що заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Конституційний Суд України в рішенні від 02.11.2011 №13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що оскільки постанова Івано-Франківського апеляційного суду від 04.11.2019, яка стала підставою для проведення виконавчих дій та фактично виконана боржником ОСОБА_2 шляхом стягнення з неї на користь ОСОБА_1 судових витрат в загальному розмірі 5 249,90 грн, скасована, то заява ОСОБА_2 про поворот виконання вказаної постанови в частині стягнення з неї на користь ОСОБА_1 судових витрат є підставною та такою, що підлягає задоволенню.

Доводи апелянта про те, що скасувавши постанову апеляційного суду та залишивши в силі рішення суду першої інстанції, Верховний Суд не здійснив нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а тому в силу ст. 270 ЦПК України саме суд, що ухвалив рішення, має вирішувати питання про ухвалення додаткового рішення, колегією суддів не беруться до уваги, оскільки в даному випадку постанова Івано-Франківського апеляційного суду від 04.11.2019 в частині стягнення судових витрат уже виконана, а тому повернути стягнуті кошти, які відповідачка сплатила позивачці як компенсацію судових витрат, можна виключно в порядку повороту виконання судового рішення.

Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять підстав для висновку, що оскаржувана ухвала постановлена без додержання норм процесуального права.

З огляду на викладене та з урахуванням положень ст. 375 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 05 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча М.Д. Горейко

Судді: І.В. Бойчук

В.А. Девляшевський

Повний текст постанови складено 06 жовтня 2021 року