Номер провадження 22-ц/804/2120/21
У Х В А Л А

про відкриття апеляційного провадження

19 липня 2021 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Мальованого Ю.М.

суддів Корчистої О.І., Папоян В.В.,

вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10 грудня 2020 року у справі № 234/13636/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (суддя першої інстанції Заборський В.О.), -

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2020 року Краматорським міським судом Донецької області ухвалено рішення, яким частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

30 червня 2021 року відповідачем ОСОБА_1 на вказане судове рішення засобами поштового зв`язку подано апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами справи надійшла до Донецького апеляційного суду 14 липня 2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно із ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення проголошено 10 грудня 2020 року.

Таким чином, апеляційну скаргу на вказане рішення відповідач мав подати в строк до 09 січня 2021 року.

Відповідачем апеляційна скарга подана засобами поштового зв`язку 30 червня 2021 року з пропуском строку на апеляційне оскарження.

До апеляційної скарги заявником додано клопотання, в якому порушується питання про поважність причин пропуску строку подання апеляційної скарги та поновлення вказаного строку. При цьому, відповідач зазначає, що копія оскаржуваного рішення ним отримана у посилці, яку надіслали йому родичі з м. Краматорська до ДУ «Бердянська виправна колонія (№77)» 20 квітня 2021 року. Крім того, посилається на те, що у зв`язку з залученням до праці з 23 квітня 2021 року, його робочий день триває з 08.00 год. до 20.00 год., у вихідні дні він залучався до робіт з благоустрою колонії і виконання обов`язкових заходів передбачених розпорядком дня для засуджених, він фактично був позбавлений вільного часу. Після його звернення до заступника начальника установи з соціально-психологічної роботи з спецконтингентом лише 20 та 21 червня 2021 року йому було надано вільний час для складання апеляційної скарги. Вважає, що він пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин просить задовольнити його клопотання.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно ч. 3 вказаної статті строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Оскільки апеляційну скаргу відповідачем подано 30 червня 2021 року з пропуском строку на апеляційне оскарження визначеного законом, наявні підстави для визнання поважними причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10 грудня 2020 року та поновлення вказаного строку на підставі ч. 3 ст. 354 ЦПК України.

Крім того, відповідно п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення справляється судовий збір.

Порядок сплати судового збору визначено ст. 6 вказаного Закону. На підтвердження сплати судового збору надається документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до п/п 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Позивачем ОСОБА_2 позовну заяву з вимогами майнового характеру подано до Краматорського міського суду Донецької області у вересні 2020 року. Позовні вимоги судом задоволені частково у розмірі 20 000 грн. 00 коп. Відповідачем оскаржується рішення суду першої інстанції в цій частині.

Відповідно ч. 4 ст.6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Згідно ч. 1, п/п 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 14 листопада 2019 року № 294-IХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2020 року встановлено у розмірі 2 102 гривні.

Тобто, за подання позовної заяви з позовними вимогами майнового характеру з ціною позову 20 000 грн. 00 коп. сплаті підлягав судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. (20 000,00 х 1%, але не менше 2 102 х 0,4).

Враховуючи зазначене, за подання апеляційної скарги на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10 грудня 2020 року відповідачем ОСОБА_1 підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 261 грн. 20 коп. (840,80 х 150%).

Відповідачем судовий збір у зазначеному розмірі не сплачено. Натомість, до апеляційної скарги ним додано заяву, в якій, вказує на те, що з 20 грудня 2020 року він відбуває покарання у вигляді позбавлення волі в Бердянські виправній колонії № 77, обмежений у своїх правах і в тридцяти денний строк з дня вручення йому копії оскаржуваного рішення не мав можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги. Посилаючись на положення ст. 136 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Вирішуючи заявлене клопотання апеляційний суд виходить з наступного.

Однією з основних засад судочинства відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного перегляду справи.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з практикою ЄСПЛ у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують, апеляційні або касаційні суди, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

ЄСПЛ, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в п. 1 ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Україна, як учасниця зазначеної Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії» від 26 липня 2011 року, «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру чи звільнення від його сплати є майновий стан сторони у справі (тобто як позивача, так і відповідача).

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням. Підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути достатньо аргументовані.

Звертаючись до апеляційного суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, заявник посилаючись на обмеження прав засуджених та заборону зберігати та використовувати грошові кошти, просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення.

Дотримуючись принципу цивільного судочинства щодо забезпечення права на апеляційний перегляд справи, вважаю, що клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги підлягає задоволенню.

Апеляційна скарга за своєю формою і змістом відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження відсутні.

На час вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження будь-яких заяв чи клопотань від відповідача до апеляційного суду не надійшло.

Керуючись ст.ст. 359, 360, 361 ЦПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання відповідача ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити відповідачу ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10 грудня 2020 року у справі № 234/13636/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Задовольнити клопотання відповідача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідачу ОСОБА_1 відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10 грудня 2020 року до ухвалення судового рішення у справі.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10 грудня 2020 року у справі № 234/13636/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Зупинити дію рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10 грудня 2020 року у справі № 234/13636/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження направити всім учасникам справи.

Копію апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 направити позивачу ОСОБА_2 , надати йому строк для подання відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі до 02 серпня 2021 року.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частин 3, 4 статті 360 ЦПК України до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Судді: