Справа № 569/3721/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Семенюк Ю.О.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду міста Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,в якому просить визнати за ним право власності на 67/100 частини земельної ділянки з кадастровим номером :01:029:0155 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0543 га за адресою АДРЕСА_1 у зв`язку набуттям права власності на 67/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, на підставі договору дарування від 14 грудня 2013 року, реєстровий № 1032.

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , просить суд визначити розмір частки ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:029:0155 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0543 га за адресою АДРЕСА_1 ; припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:029:0155 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0543 га за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 07.04.2021 року провадження у вищевказаній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.05.2021 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Постановлено подальший розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 29.06.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не з`явився. 09.09.2021 року подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Проти задоволення зустрічного позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. 19.05.2021 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зустрічний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Проти задоволення первісного позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, повдомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд встановив, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:029:0155 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0543 га за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та, ОСОБА_3 , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №380571 від 01 червня 2006 року.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна, на вказаній земельній ділянці розташоване домоволодіння, що належить праві спільної часткової власності ОСОБА_1 в розмірі 67/100 частки, ОСОБА_2 в розмірі 26/100 частки та ОСОБА_3 в розмірі 7/100 частки (а.с.9-11).

14 грудня 2013 року ОСОБА_2 подарував ОСОБА_1 належних йому 67/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від 14 грудня 2013 року, реєстровий № 1032 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 14634044 від 14.12.2013 року.

Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно із ч.1 ст.368 ЦК України спільна власності двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч.1 ст.369 ЦК).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічні положення містить і стаття 370 ЦК України щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Згідно з положеннями ст.89 Земельного кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Крім того, згідно із п. г ч.1 ст.87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду.

Відповідно до ч.4 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Пленум Верховного Суду України у п.21 постанови № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснив, що якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

У зв`язку із набуттям права власності на 67/100 частини житлового будинку на підставі договору дарування від 14.12.2013 року до ОСОБА_1 перейшло право власності на земельну ділянку, на якій розміщений житловий будинок, пропорційно до розміру його частки у праві власності на житловий будинок, а для попереднього власника ОСОБА_2 таке право припинилося.

Згідно з ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Беручи до уваги, що житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований на спірній земельній ділянці, належить співвласникам на праві спільної часткової власності, частки кожного співвласника у праві спільної власності на земельну ділянку є пропорційними до часток у праві власності на домоволодіння.

За змістом ст.392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Таким чином, оскільки визнання відповідачами позову не суперечать закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, іншого способу захисту прав позивачів немає, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 200, 206, 259, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визначити розмір частки ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:029:0155 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0543 га за адресою АДРЕСА_1 пропорційно до розміру його частки у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями - у розмірі 93/100.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 67/100 частки земельної ділянки з кадастровим номером :01:029:0155 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0543 га за адресою АДРЕСА_1 у зв`язку із припинення права власності на 67/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими на ній.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 67/100 частини земельної ділянки з кадастровим номером :01:029:0155 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0543 га за адресою АДРЕСА_1 у зв`язку набуттям права власності на 67/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, на підставі договору дарування від 14 грудня 2013 року, реєстровий № 1032.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:029:0155 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0543 га за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2

Суддя І.О.Гордійчук