Справа № 308/6734/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.05.2021 вказана позовна заява залишена без руху, із зазначенням недоліків які слід усунути, для чого позивачам було надано строк, а саме три дні з моменту отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Так, в ухвалі було вказано на те що зі змісту позовної заяви вбачається що позивач звернувся до суду із заявою про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 300 000 грн. та моральної шкоди в розмірі 100 000 грн.

При цьому позивач мотивує вказані вимоги тим, що незаконними діями ОСОБА_4 , яка перебуваючи на посаді начальника управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 366 КК України, а саме складання та внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, спричинила тяжкі наслідки, потерпілому ОСОБА_3 .

Позивач вказує, що в результаті вчинення протиправних дій ОСОБА_4 , а саме дій щодо незаконного відчуження землі на якій знаходився належний йому гараж, в подальшому був знищений в результаті чого позивачу було завдано матеріальні та моральні збитки (внаслідок знищення гаража).

До матеріалів позовної заяви додано копію ухвали про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 366 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно змісту вказаної ухвали в такій не вказано, що належний позивачу гараж було знищено, і що це стало наслідком протиправних дій саме відповідача та не зазначено розмір завданої шкоди в сумі вказаній в позовній заяві.

Позивачу було вказано на те що шкода, заподіяна потерпілому, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, за умови, що дії цієї особи були неправомірними, знаходяться в причинному зв`язку із заподіянням шкоди, та встановлено вину зазначеної особи.

Таким чином, звертаючись із позовом про відшкодування шкоди позивачу слід обґрунтувати, зазначити підстави з яких встановлюється винність відповідача у вчиненні протиправних дій, а також причинно-наслідковий зв`язок між вчиненими діями та завданням шкоди позивачу (матеріальної та моральної).

При цьому, розмір матеріальної та моральної шкоди який просить позивач стягнути із відповідача має бути обґрунтований належними та допустимими доказами.

Так, позивачу було вказано на необхідність надання до суду належної якості докази на підтвердження понесених ним витрат (вартості) пов`язаних із будівництвом гаражу.

Окрім того, в ухвалі про залмшенян позовної завяи без руху було вказано і на те, що документи подані позивачем в додатку до позовної заяви не завірені належним чином.

Згідно трекінгу поштового відправлення позивач отримав листа із ухвалою про залишення позовної заяви без руху 12.06.2021, станом на 05.10.2021, недоліки на які вказано в ухвалі від 31.05.2021 про залишення позовної заяви без руху не усунуто.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

При цьому, право кожної особи на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод чи інтересів слід розуміти у праві такої особи на подання відповідних документів та доказів, певне обґрунтування позовних вимог у тій мірі, в якій вона вважає за необхідне, оскільки одним із визначальних принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, а особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Аналіз судової практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (справа «Мушта проти України», заява №8863/06, рішення від 18.11.2010, пункти 37-38; Справа "Golder v. The United Kingdom", заява №4451/70, рішення від 21.02.1975, пункт 38).

Відповідно ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

В даному випадку позивач, отримавши ухвалу суду про залишення позову без руху та будучи обізнаний із встановленим судом строком для усунення недоліків позовної заяви міг, усунути вказані у ній недоліки, або скористатися своїм правом на подання клопотання про продовження вказаного строку.

Зазначені в ухвалі недоліки не є суто формальними, оскільки перешкоджають дотримання судом приписів ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, у зв`язку з тим, що позивачем недоліки, на які було вказано судом в ухвалі від 31.05.2021 року про залишення позовної заяви без руху, не усунуто, то в силу наведеної ч. 3 ст. 185 ЦПК України позовна заява підлягає визнанню неподаною та має бути повернута.

При вирішенні питання про повернення позивачеві його заяви, судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Також, вважаю за необхідне повідомити позивача, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 258-260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи,якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення) безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош