СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-о/759/1721/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Войтенко Ю.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , поданої її представником адвокатом Очкур Кристиною Іванівною, зацікавлена особа: Святошинський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що вищевказану заяву необхідно залишити без руху за таких підстав.

Відповідно до ст.4 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 317 ЦПК України визначено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Зокрема, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (частина 1 даної статті).

Чинне законодавство України не містить визначення терміну «родичі», однак системний аналіз норм цивільного, сімейного та кримінального права, дозволяють зробити висновок, що родичі - це особи, які походять одна від іншої, або від спільного пращура, яких зв`язує кровна спорідненість, особи, які перебувають у шлюбі, усиновлювачі або опікуни.

Зокрема, ст. 1260 ЦК України прирівнює усиновлювачів та усиновлених з родичами за походженням у разі спадкування за законом; статтями 1261-1265 ЦК України встановлюється п`ять черг спадкування в залежності від ступеню рідства, за виключенням четвертої черги спадкування. В статті 1265 ЦК України зазначається, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Стаття 2 СК України регулює особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому. Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням. Отже, даною нормою Сімейного кодексу розмежовані поняття «члени сім`ї» та «інші родичі».

Згідно із статтею 3 КПК України близькі родичі та члени сім`ї - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Однак, заявницею не надано суду документи, що підтверджують родинний зв`язок між нею та померлим ОСОБА_2 .

З матеріалів заяви вбачається, що вимоги про встановлення факту смерті ОСОБА_2 стосуються прав та інтересів малолітнього сина померлого - ОСОБА_3 , який є родичем померлого в розумінні ст. 317 ЦПК, однак заявником жодним чином у заяві не вказується про те, що остання є законним представником неповнолітнього та діє в його інтересах.

Окрім того, ч. 3 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно ч.1 ст.316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Приписами статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання особи повинно бути зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно ст.6 ч.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» за зверненням громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території або переселилися з неї, за місцем їх перебування оформляються і видаються органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, довідки, що підтверджують місце їх перебування. Такі довідки видаються громадянам у день звернення на підставі паспорта громадянина України чи іншого документа, до якого згідно із Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" вносяться відомості про реєстрацію місця проживання, та письмової заяви, в якій зазначається адреса, за якою громадянину може бути вручена офіційна кореспонденція. При цьому відомості (відмітка) про місце перебування такої особи не вносяться до її паспорта.

Відтак, заявнику слід надати докуменнти на підтвердження виконання вимог ст. 317 ЦПК, при цьому, заяву має бути подано за місцем проживання заявника.

У відповідності до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185, ст. 258 - 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , поданої її представником адвокатом Очкур Кристиною Іванівною, зацікавлена особа: Святошинський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті- залишити без руху надавши заявнику строк у десять днів з дня отримання ним ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Роз`яснити заявнику, що у випадку не виконання вимог даної ухвали в строк, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Войтенко