Справа № 752/2668/20
Провадження № 2/752/1863/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02.03.2021 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі:

головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.

за участю секретаря - Воробйова І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить договір поруки № SR-302/004/2008 від 10.01.2008, укладений між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та Акціонерне товариство «ОТП Банк») визнати припиненим з 31.03.2011.

В обґрунтування позову позивач вказував, що 10.01.2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № ML-302/004/2008. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором 10.01.2008 між Банком та ОСОБА_1 укладено договір поруки № SR-302/004/2008. Позивач отримав вимогу від відповідача 30.08.2010 про дострокове погашення боргу, тому вважає, що Банк відповідно до ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання та був зобов`язаний пред`явити позов до позивача як до поручителя протягом 6 місяців, починаючи з 30.09.2010, чого ним не було зроблено. Таким чином, позивач вважає, що договір поруки припинений з 31.03.2011.

За наведених обставин, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02.03.2020 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, свого представника не направив. Будь-яких заяв та клопотань не надав.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, своїх представників не направили. Будь-яких заяв та клопотань не надали.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх наявними у справі письмовими доказами, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за наступних підстав.

Відповідно до статті 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.3. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Судом встановлено, що 10.01.2008 між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та Акціонерне товариство «ОТП Банк») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № ML-302/004/2008.

Відповідно до вказаного договору сума кредиту становить 187800 доларів США зі строком повернення до 10.01.2030. Кредитні кошти видавалися на придбання нерухомого майна, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором 10.01.2008 між Банком та ОСОБА_1 укладено договір поруки № SR-302/004/2008.

Пунктом 1.1. договору поруки передбачено, що поручитель зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов`язань.

Відповідно до п. 1.2. договору поруки поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою виконання боргових зобов`язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно.

Згідно п. 3.1. договору поруки у випадку невиконання боржником боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором, кредитор має право звернутись до поручителя з вимогою про виконання боргових зобов`язань в повному обсязі чи в частині.

Обов`язок поручителя виконати боргові зобов`язання виникає при отриманні від кредитора відповідної вимоги. Така вимога вважається отриманою поручителем, якщо кредитор надіслав її поштою за адресою, вказаною у цьому договорі. Для дійсності вимоги кредитор не зобов`язаний надавати поручителю підтвердження невиконання боргових зобов`язань боржником.

Пунктом 4.1. договору поруки № SR-302/004/2008 від 10.01.2008 передбачено, що цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором.

Непред`явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обов`язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов`язанням. Звернення до суду після спливу передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку є підставою для відмови в позові у зв`язку з припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя.

Строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові в позові у разі звернення до суду. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов`язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений вказаним приписом, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін.

Тому і право кредитора, і обов`язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, у тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року справа № 604/156/14-ц, провадження № 14-644цс18, постанові Верховного Суду від 16.09.2019 року справа № 201/8164/16-ц, провадження № 61-28479св18.

Керуючись положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України можна зробити висновок про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців (якщо інший строк не передбачений договором поруки) з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем).

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 1519/2-3165/11, провадження № 14-219цс19.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Сторони кредитного договору встановили дію договору до остаточного виконання сторонами зобов`язань і строки виконання зобов`язань за щомісячним погашенням платежів.

За умовами Договору кредиту № ML-302/004/2008 від 10.01.2008 року, виконання якого забезпечено договором поруки № SR-302/004/2008 від 10.01.2008 року, повернення кредиту зі сплатою відсотків підлягало щомісячно рівними частками з січня 2008 року до 10.01.2030 року.

Договором поруки SR-302/004/2008 від 10.01.2008 року не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного виконання всіх вимог кредитного договору, забезпечених порукою (п. 4.1. договору поруки).

Отже, станом на 07.02.2020 року, тобто на дату пред`явлення поручителем - позивачем у справі вимог про припинення договору поруки, порука могла бути припиненою лише в частині певних щомісячних платежів, а не в цілому.

Проте, позивач не відмежовує припинення договору поруки щодо частини платежів та, відповідно, не зазначає, щодо яких саме платежів минув строк, в межах якого кредитор міг пред`явити до нього як до поручителя вимоги про стягнення заборгованості. Позивач вважає, що договір поруки припинився не в частині певних місячних платежів, а щодо всього грошового зобов`язання.

26.08.2010 Банк, застосувавши п. 1.9.1 кредитного договору, направив вимоги на адреси позичальника ОСОБА_2 вих. № 22-2/728890 та поручителя ОСОБА_1 вих. № 22-2/728892, в яких вимагав дострокового виконання (протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги) боргових зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі, шляхом сплати заборгованості за кредитом: суми кредиту в розмірі 186032,565 доларів США, суми процентів за користування кредитом в розмірі 13973,87 доларів США, суми пені за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 7090,38 грн, суму штрафів у розмірі 75 грн.

Зазначена вимога була отримана ОСОБА_1 30.08.2010.

Позивачем надано копію заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.12.2011, яким вирішено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнуто солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором ML-302/004/2008 від 10.01.2008 у розмірі 1715084,13 грн, з якої: 1482548,96 грн, що еквівалентно курсу НБУ 186032,52 доларів США - залишок заборгованості за кредитом, 194975,22 грн, що еквівалентно по курсу НБУ 24465,79 доларів США- заборгованість із сплати відсотків, 37559,95 грн, що еквівалентно по курсу НБУ 4713,08 доларів США - сума пені. Стягнуто із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Банк» в рівних частках судовий збір у розмірі 1700,00 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн.

Разом з тим, судом встановлено, що надане позивачем вищевказане рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.12.2011 № 2-3415/11, не набрало законної сили.

Окрім того, на думку суду, надіслання повідомлення про необхідність погашення заборгованості не є підставою для висновку про те, що кредитор скористався передбаченим ч. 2 ст. 1050 ЦК України правом вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів і що строк виконання основного зобов`язання настав.

В справі наявна копія позовної заяви про стягнення заборгованості, пред`явлена банком до позивача та третьої особи 22.03.2017 року, однак, навіть у разі існування між сторонами спору про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, підстави для визнання поруки припиненою в цілому щодо всіх платежів у будь-якому разі будуть відсутні, так як за умовами кредитного договору щомісячні платежі складають період з січня 2008 року до 10.01.2030 року, і порука не може бути припинена на майбутнє, тобто щодо платежів, обов`язок сплати яких ще не настав.

В справі відсутні докази погашення кредиту та сплати процентів, розрахунку заборгованості, тощо. Позивач припинити поруку в частині певних платежів не просить. В даній справі відсутні докази для припинення поруки з 31.03.2011.

За таких обставин, суд, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Таким чином, суд, встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Ю.Ю. Мазур