Номер провадження: 22-ц/813/4029/21
Головуючий у першій інстанції Єршова Л. С.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2021 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2019 року у складі судді Єршової Л.С.,

в с т а н о в и в:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка є двоюрідною сестрою позивача. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме однокімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 50.7 кв.м., житловою площею 20 кв.м. Через відсутність відомостей про смерть ОСОБА_4 до весни 2018 року з причин того, що позивач не спілкувався з родичами через агресію з боку Росії, що сталася у 2014 році, поганий стан здоров`я, похилий вік, переживання через смерть сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 лише у 2018 році, але йому було запропоновано звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вважає, що факт того, що він є двоюрідним братом померлої ОСОБА_4 , встановлено рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що враховуючи що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.08.2014 встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був двоюрідним братом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , то відповідно й його рідний брат ОСОБА_1 також є двоюрідним братом спадкодавця. Апелянт зазначив, що сама по собі необізнаність про наявність заповіту не може бути поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, але у будь-якому разі причини, за яких особа не була обізнана про наявність спадщини на її користь, підлягають встановленню з огляду на конкретні обставини справи та не можуть бути безумовною підставою для відмови у визначенні додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідач та третя особа в судове засідання 14.09.2021 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Враховуючи, що справа тривалий час перебуває на розгляді в суді та матеріали справи містять необхідні докази для її вирішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін, які не з`явилися в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно ст. 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріали справи свідчать, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Першою одеською державною нотаріальною конторою 26.01.2013 за заявою ОСОБА_6 заведено спадкову справу №24/2013 після смерті ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 помер та після його смерті відкрилась спадщина.

За заявою ОСОБА_2 , яка є дружиною ОСОБА_5 Золотоніською міською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №38/2014.

13.08.2014 рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області встановлено, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , був двоюрідним братом ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Визнано право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 57,6 кв. м., житловою площею 36,1 кв. м., за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом посвідченим у приватного нотаріуса Золотоніського міського нотаріального округу Співак М.А. від 18 вересня 2013 року, реєстр №711 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 . Визнано право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 50,7 кв. м., житловою площею 20 кв. м., яка належала ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом посвідченим у приватного нотаріуса Золотоніського міського нотаріального округу Співак М.А. від 18 вересня 2013 року, реєстр №711 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 .

14.05.2018 до Першої одеської нотаріальної контори від ОСОБА_1 надійшла заява про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Першою одеською державною нотаріальною конторою 18.05.2018 листом повідомлено позивача про неможливість оформлення права на спадщину після смерті ОСОБА_4 у зв`язку з пропуском ним 6-місячного строку для її прийняття.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальним правилом положення про спадкування права на спадщину виникає в день відкриття спадщини.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що визначено статтями 1220, 1222, 1270 ЦК України.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом та за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її згідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що встановлено ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі N 381/4482/16-ц (провадження N 61-12844св18).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Апеляційний суд звертає увагу, що рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними, у визначеному законом порядку, та дослідженими в судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні, та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження позовних вимог в частині доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем разом із позовною заявою були подані докази того, що позивач знаходився на стаціонарному лікуванні з 23.01.2013 по 27.02.2013, з 03.10.2014 по 27.11.2014, з 05.08.2015 по 02.09.2015, з 15.12.2016 по 18.01.2017. Позивач вказує, що перебуваючи на стаціонарному лікуванні, в рекомендаціях лікаря зазначено далекі відстані долати протипоказано.

Однак, як зазначалося вище, спадкодавець померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , останній раз позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 15.12.2016 по 18.01.2017, проте до нотаріуса звернувся у квітні 2018 року.

Отже позивач не був позбавлений можливості звернутися з заявою про прийняття спадщини засобами поштового зв`язку до та після періоду свого стаціонарного лікування.

Крім того, позивач зазначає, що продовжує лікуватися як в стаціонарах так і амбулаторно, що не завадило йому звернутися більш ніж через 5 років після смерті спадкодавця до нотаріальної контори щодо отримання спадкового майна.

Не може бути поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини переживання з причини смерті сина позивача, який помер майже за п`ять місяців до смерті спадкодавця.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що за встановлених обставин справи, наданих позивачем доказів на підтвердження поважності причин пропущення строку на подання заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців після смерті ОСОБА_4 , відсутні підстави дійти висновку, враховуючи дату смерті спадкодавця 13.01.2013, а звернення з заявою позивачем здійснено лише у квітні 2018 року, що протягом такого тривалого періоду часу позивач постійно хворів та не міг подати заяву про прийняття спадщини.

Правова позиція, висловлена Верховним Судом у справі N362/5972/18 у постанові від 16.12.2020, яка є обов`язковою для всіх судів, також вказує, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як необізнаність особи щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Апеляційний суд не може погодитись із доводами скаржника, що не спілкування позивача зі спадкодавцем внаслідок тривалої хвороби, в подальшому початок агресії з боку Росії, у зв`язку з чим припинився зв`язок з родичами, які проживають на Україні, а також необізнаність спадкоємця про факт смерті ОСОБА_4 є поважними причинами, так як вважає, що позивач мав можливість дізнатись та отримати інформацію щодо свого родича й за допомогою засобів поштового чи телефонного зв`язку, а тому вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як судом не визнаються вказані ним обставини, як непереборні труднощі, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Враховуючи, що вимога про встановлення факту родинних відносин позивача зі спадкодавцем є похідною від вимоги про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, суд першої інстанції за вказаних обстави дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

З цих підстав не підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги про те, що відмова у його встановленні суперечить іншому встановленому факту щодо його брата. Відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини не дає підстав для висновку, що встановлення факту родинних відносин зумовлює для ОСОБА_5 набуття спадкових прав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 28.09.2021.

Головуючий:

Судді: