головуючий у суді І інстанції Юзькова О.Л.
УХВАЛА

15 липня 2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Писана Т.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 11 січня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , особа дії, якої оскаржуються: Державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмак Олександр Олександрович, стягувач: ОСОБА_2 на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 11 січня 2021 року скаргу ОСОБА_1 , особа дії, якої оскаржуються: Державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмак Олександр Олександрович, стягувач: ОСОБА_2 на дії державного виконавця повернуто заявнику.

Не погоджуючись із указаною ухвалою ОСОБА_1 31 березня 2021 звернувся до суду із апеляційною скаргою.

Згідно з вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його (її) складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Таким чином, останній строк оскарження ухвали припадає на 26 січня 2021 року, тому скаржником пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Скаржником безпосередньо у апеляційній скарзі порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 11 січня 2021 року у якій ОСОБА_1 зазначає, що копію оскаржуваної ухвали він не отримав а дізнався про неї з Єдиного державного реєстру судових рішень 25 березня 2021 року.

Отже, скаржником пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції з поважних причин, що є підставою для його поновлення.

Однак, із апеляційної скарги убачається, що вона не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України, оскільки не оплачена судовим збором. У апеляційній скарзі скаржник ОСОБА_1 вказує, що справляння судового збору за подання скарг, що подаються до суду, не зазначених у ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», не передбачено, наприклад за подання в рамках справи скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця.

Разом з тим, такі доводи є помилковими виходячи із наступного.

В обгрунтування своїх доводів скаржник ОСОБА_1 посилається на постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 січня 2018 року у справі №565/256/15-ц, у якій було визнано помилковим висновок апеляційного суду про необхідність сплати судового збору за оскарження ухвали, постановленої за результатом розгляду скарги на дії державного виконавця

Аналогічний висновок був висловлений постановою Верховного Суду у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року у справі №589/6044/2013, від якого Велика Палата Верховного Суду у постанові 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15 визнала за необхідне відступити

У своїй постанові від 30 січня 2019 року у справі №755/10947/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Про усталеність судової практики з порушеного питання свідчать висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі №660/612/16-ц (провадження № 14-19цс18), у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі №752/7347/16-ц (провадження № 61-10168сво18), у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2019 року у справі № 753/12383/16 (провадження № 61-34248св18), що полягають у наступному.

У розділі VII ЦПК України та в Законі України «Про судовий збір» не передбачено необхідності сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС позивачем, який є стягувачем. Таке розуміння існуючого механізму правового регулювання ґрунтується на тому, що виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду, а позивачем уже сплачено судовий збір при зверненні до суду з позовом, або він мав пільги зі сплати такого збору.

Одночасно частиною другою статті 3 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення від сплати судового збору за звернення з апеляційною чи касаційною скаргою на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця, такий об`єкт справляння судового збору у зазначеній нормі відсутній.

Крім того, статтею 5 Закону України «Про судовий збір», яка передбачає пільги зі справляння судового збору для певних осіб за визначеними категоріями справ чи процесуальних дій, не передбачені пільги щодо сплати судового збору за подання апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Так, перелік заяв і скарг, за подання яких не справляється судовий збір, наведений у частині другій статті 3 Закону України «Про судовий збір», і в цьому переліку відсутні скарги щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби. Водночас у частині другій статті 4 вказаного Закону не встановлено ставки судового збору за подання скарг на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби.

Проте підпунктом 9 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на всі ухвали суду без винятку.

Отже, вирішуючи питання про необхідність сплати судового збору при оскарженні даної ухвали суду слід враховувати позицію Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі №915/955/15, згідно з якою положення підпунктом 9 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» щодо сплати судового збору при оскарженні ухвали суду стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких були постановлені відповідні ухвали.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на дату подання апеляційної скарги становить 454 грн.

Судовий збір має бути сплачено за наступними реквізитами:

отримувач коштів ГУК у м.Києві/Соломян.р-н/22030101;

Код за ;

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП);

МФО банку 899998;

Рахунок отримувача UA0026010;

Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Документи, що підтверджують сплату суми судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналі.

Відповідно до вимог частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За наведених обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 11 січня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , особа дії, якої оскаржуються: Державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмак Олександр Олександрович, стягувач: ОСОБА_2 на дії державного виконавця залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що в разі не усунення у встановлений термін недоліків апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Т.О. Писана