справа № 278/523/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2021 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Татуйка Є.О. за участю секретаря Петровської Ю.Р., розглянув цивільну справу за заявою ТзОВ "Виробнича компанія "Технопак" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Демецька Світлана Леонідівна, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про переведення прав і обов`язків покупця та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ТзОВ "Виробнича компанія "Технопак", третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Демецька Світлана Леонідівна про визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

ТзОВ "ТЕХНОПАК" звернулось із позовом, яким просило перевести права та обов`язки покупця за договором купівлі - продажу. В обґрунтування заявленого представники позивача повідомили суду наступне. Довіритель є орендатором майна, що придбано відповідачами за зустрічним позовом, а отже мають переважне право на його купівлю (а.с.2 - 6 т.1).

ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом, яким просив визнати недійсним укладений між ТзОВ "ТЕХНОПАК" та ОСОБА_7 договір оренди, як такий, який підроблений. Звідси будь-яких прав позивача за первісним позовом порушені не були і у задоволенні первісного позову слід відмовити (а.с.200 - 207 т.1).

В судовому засіданні заявлені вимоги сторони обопільно підтримали та просили суд їх задовольнити.

Заслухав пояснення учасників розгляду, проаналізував надані ними матеріали, а також показання свідків та висновок судової експертизи, судом встановлено наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини.

1 серпня 2014 року між ФОП ОСОБА_8 та ТзОВ "Виробнича компанія "Технопак" укладено договір оренди нежитлових приміщень загальною площею 552,5 м.кв. за адресою АДРЕСА_1 (а.с.10-12 т.1).

Протягом жовтня - листопада 2016 року сторони даного правочину, як йдеться у листах, обмінювались листами, погоджували кошторис та приймали/передавали в оренду приміщення за однойменним актом, приймались виконані роботи (а.с.13-19 т.1).

Інформаційна довідка з державного реєстру речових прав на нерухоме майно свідчить про те, що виробничий корпус 1, 2 загальною площею 552,5 кв.м., що за адресою АДРЕСА_1 , що на земельній ділянці з кадастровим номером :01:000:0583 відповідно до договору купівлі - продажу від 1 березня 2017 року перейшов у спільну часткову власність ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.20 - 23, 93 - 94, 129 - 136 т.1).

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.33,50,51 т.1).

Станом на 9 квітня 2020 року вартість 1/2 частини виробничого корпусу (приміщення 1,2) загальною площею 552,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 становить 820 тисяч гривень (а.с.106 т.1).

30 червня 2021 року у справі проведено судову почеркознавчу експертизу висновком у якій за № 3214/20-25/1615-1624/21-25 зазначено наступне. Підписи від імені ОСОБА_8 :

- у графах "Орендодавець" у Договорі оренди нежитлових приміщень від 01 серпня 2014 року, укладеному між ОСОБА_8 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Технопак" щодо оренди об`єкту нерухомого майна загальною площею 552,5 м2: приміщення цегельного заводу, а саме будівлі виробничого корпусу приміщення 1 - площею 530,4 м2, та приміщення 2 - площею 22,1 м2, недобудовану яму відстійника для пульпи площею 60 м2 та інші необхідні для обслуговування/використання об`єкти, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

- у графі "Один екземпляр отримав" у Листі ТОВ "ВП "Технопак" від 18.10.2016 року №161018/1;

- у графі "Один екземпляр отримав" у Листі ТОВ "ВП "Технопак" від 19.10.2016 року

№161019/1;

- у графі "Один екземпляр отримав" у Листі ТОВ "ВП "Технопак" від 24.11.2016 року

№161124/1;

- у графі "ОРЕНДОДАВЕЦЬ" в Акті приймання-передачі об`єкту оренди за договором оренди нежитлових приміщень від 01 серпня 2014 року від 1.11.2016 року;

- у графі "Керівник підприємства (організації) замовника" у Договірній ціні на будівництво будівельні роботи, що здійснюється в 2016 році;

- у графі "Замовник ОСОБА_8 " в Акті №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року - виконані не ОСОБА_8 , а іншою особою.

Свідки допитані судом повідомили суду наступну інформацію. Між позивачем за первісним позовом та померлим власником майна ніякого договору не укладалось і, звідси, ніяких ремонтних та підготовчих будівельних робіт не проводилось з 2014 рік по день слухання даної справи. Навпроти, після користування померлим спірними приміщеннями, укладено договір купівлі - продажу з позивачами за зустрічним позовом. Будь-якого майна позивача за первісним позовом на території придбаного комплексу не було після укладення правочину щодо відчудження майна померлим.

Судом, в ході розгляду справи, витребовувались чисельні інші матеріали необхідні для проведення експертизи і які не мають відношення до предмету спору за обома позовами у зв`язку із чим такі матеріали не досліджувались та їм аналіз не надавався у даному судовому рішенні.

Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України.

Наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється. Наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання (ст. 777 ЦК України).

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ст. 203 ЦПК України).

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ст. 215 ЦК України).

Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення первісного позову та обґрунтованість зустрічного позову з огляду на наступне.

Досліджені та зазначені раніше у даному рішенні докази, суд вважає, беззаперечно вказують на те, що надані на дослідження ТзОВ "ТЕХНОПАК" договір та супутні матеріали підроблені і не мають будь-якої сили, а відтак відсутні правові підстави стверджувати про порушення прав первісного позивача, які б вимагали застосування процедури судового захисту у обраний спосіб. За таких обставин, первісний позов задоволеним бути не може і відхиляється судом. Доказів, які б давали навіть сумніватись у правильності такого рішення суду позивачем за первісним позовом надано не було. Також, суд погоджується з доводами представника позивача за зустрічним позовом і вважає їх правильними щодо того, що правових підстав для переведення прав та обов`язків покупця не існує, адже предмет договору купівлі - продажу та оренди різний. Так, позивач за первісним позовом отримав фактично в оренду приміщення загальною площею 20 кв.м., в той час коли договір щодо відчудження майна укладений щодо приміщень (декількох будівель) загальною площею 552,5 кв.м. Адреса розташування таких об`єктів обох правочинів різна. Дані обставини, суд вважає, є окремою та самостійною підставою для відмови у задоволенні первісного позову.

Керівник ТзОВ "ТЕХНОПАК" будучи належним чином та неодноразово повідомлений про необхідність явки у судове засідання для дачі показань, як свідок не з`явився. У зв`язку із такими діями представники позивача за зустрічним позовом зняли дане питання з розгляду суду, адже подальший безрезультатний виклик не давав позитивного результату та лише б затягував розгляд справи.

Зустрічний позов підлягає до повного задоволення з огляду на наступне. Так, досліджені письмові докази, наявні підроблені документи щодо укладення правочину оренди приміщень та показання свідків у своїй сукупності свідчать про те, що навіть фактично не існувало орендування спірних приміщень у зазначений період. Згадувані раніше норми матеріального закону у сукупності із фактичними обставинами справи дають достатні підстави суду стверджувати про недійсність договору між ТзОВ "ТЕХНОПАК" та ОСОБА_8 щодо оренди приміщень, оскільки він фізично не укладався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні первісного позову відмовити.

Зустрічний позов задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди нежитлових приміщень від 1.08.2014 року, укладений між ОСОБА_8 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Технопак" (м. Житомир, шосе Київське, 131, ) щодо оренди об`єкту нерухомого майна - приміщення цегельного заводу, а саме - будівлі виробничого комплексу - приміщення 1, загальною площею 530,4 кв.м. та приміщення 2, загальною площею 22,1 кв. м., недобудовану яму відстійника для пульпи площею 60 кв.м. та інші необхідні для обслуговування/використання об`єкти, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне рішення виготовлене 21 вересня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Євген Татуйко