У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року

м. Харків

справа № 638/15015/21

провадження № 2-з/638/453/21

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Яковлевої В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах Харківської міської ради, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілана 2014», ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Клопотова Станіслава Давидовича, Державний реєстратор Зоткін Сергій Володимирович, про скасування державної реєстрації прав, припинення права власності та зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

28 вересня 2021 року Мироненко Олексій Олексійович, який діє в інтересах Харківської міської ради, звернувся до суду з позовною заявою про скасування державної реєстрації прав, припинення права власності та зобов`язання вчинити певні дії .

28 вересня 2021 року ОСОБА_1 , який діє в інтересах Харківської міської ради, подана заява про забезпечення позову у вищевказаній справі.

Заява мотивована тим, що Інспекцією з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради під час здійснення заходів самоврядного контролю виявленого факт розміщення на земельній ділянці біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 тимчасових споруд.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по АДРЕСА_1 право власності на торговельний павільйон № НОМЕР_1 - громадський будинок літ. «А-1», загальною площею 26,3 кв. м, торгівельний павільйон № НОМЕР_2 - громадський будинок літ. «А-1», загальною площею 18,4 кв.м, 11 вересня 2020 року зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі довідок № 753159 від 09 вересня 2020 року та на підставі технічних паспортів б/н від 08 вересня 2020 року, виданих ФОП ОСОБА_3 та договорів купівлі-продажу № 133 від 14 травня 2014 року та № 48 від 10 лютого 2014 року (первинна реєстрація).

У подальшому згідно з актом приймання-передачі нерухомого майна № 1533 від 22 червня 2021 року ОСОБА_2 передав спірне майно до ТОВ «Мілана-2014», директором якого, (під час відчуження), був ОСОБА_2 .

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно торгівельний павільйон № НОМЕР_1 - громадський будинок літ. «А-1» по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта 101) та торгівельний павільйон № НОМЕР_2 - громадський будинок літ. «А-1» по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта 101) на праві приватної власності належить ТОВ «Мілана -2014» () на підставі акту приймання-передачі № 1533 від 22 червня 2021 року.

Державну реєстрацію права власності на підставі вказаного акту проведено 22 червня 2021 року державним реєстратором Зоткіним Сергієм Володимировичем (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 58870633 від 22 червня 2021 та № 58870328 від 22 червня 2021).

Відповідно до інформації Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради (лист від 16 листопада 2020 № 7142/0/605-20) будь-які дії з питань викладених у листі Департаменту від 21 жовтня 2020 № 16748/0/226-20 Департаментом містобудування та архітектури не вчинялися.

Згідно з інформації Департаменту земельних відносин Харківської міської ради (лист від 20 листопада 2020 № 9062/0/225-20) договір оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 на оформленні не перебуває. Рішень щодо продажу земельних ділянок за запитуваними параметрами Харківською міською радою не приймалось.

Відповідно до інформації відділу у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківської області (лист від 17 листопада 2020 № 2752/116-20) станом на 29 грудня 2012 у відділі не обліковуються правовстановлюючі документи на право власності або користування на земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

Інспекцією з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту територіального контролю Харківської міської ради в порядку статті 189 Земельного кодексу України здійснено обстеження земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з Актом обстеження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 інформація про документи, що посвідчують право власності, користування земельною ділянкою, площею, орієнтовно 0,0210 га за адресою: АДРЕСА_1 не обліковуються.

Обстеженням на місцевості встановлено, що на земельній ділянці площею, орієнтовно, 0,0210 га, за адресою: АДРЕСА_1 , розташовані торгівельні павільйони, право власності на які зареєстровані за ОСОБА_2 (торгівельні павільйони № № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ) та за ОСОБА_4 (торгівельні павільйони № № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , 4)

Вказана земельна ділянка не огороджена, використовується для розміщення тимчасових споруд (торгівельні павільйони для продажу продуктів харчування, алкогольних напоїв та табачних виробів) для здійснення підприємницької діяльності.

В реєстрі будівельної діяльності, розміщеному на офіційному вебсайті Держархбудінспекції України («www.dabi.gov.ua»), який містить відповідну інформацію стосовно документів, що надають право на виконання будівельних робіт та прийняття об`єкта в експлуатацію з травня 2011 року, відсутня інформація щодо об`єктів за вищевказаною адресою.

Після проведення первинної реєстрації права власності на спірні об`єкти здійснено відчуження вказаного майна шляхом укладення акту приймання-передачі нерухомого майна № 1533 від 22 червня 2021 з ТОВ «Мілана-2014». Державну реєстрацію права власності на підставі вказаного акту проведено 22 червня 2021 року державним реєстратором Зоткіним С.В. (рішення № 58870633 від 22 червня 2021 та № 58870328 від 22 червня 2021 року).

Вивчивши порядок та підстави проведення вищеперерахованих реєстраційних дій щодо об`єктів нерухомого майна торговельні павільйони № № 5,6 громадський будинок літ. «А-1» по АДРЕСА_1 , а також дослідивши зміст документів електронних реєстраційних справ (реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна: 101, 101) вбачається, що рішення приватного нотаріуса ХМНО Клопотова С.Д. № 54008034 від 11 вересня 2020 року та № 54007382 від 11 вересня 2020 року прийняті з порушення вимог Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», на підставі неналежних документів, протиправно проведено державну реєстрацію в Державному реєстрів речових прав на нерухоме майно права власності на тимчасові споруди.

Після проведення первинної реєстрації права власності на спірні об`єкти, ОСОБА_2 здійснено відчуження вказаного майна шляхом укладення акту приймання-передачі нерухомого майна № 1533 від 22 червня 2021 року з «Мілана 2014» ().

Державну реєстрацію права власності на підставі вказаного акту проведено 22 червня 2021 року державним реєстратором Зоткіним Сергієм Володимировичем (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 58870633 від 22 червня 2021 року та № 58870328 від 22 червня 2021 року.

Оскільки вказаний спір виник з приводу протиправного виникнення прав на об`єкт нерухомого майна, а подальше його відчуження наступним добросовісним набувачам зробить неможливим виконання рішення суду, позивач вважає, що дізнавшись про подання Харківською міською радою відповідного позову можуть здійснюватися дії щодо відчуження вказаного об`єкту нерухомого майна з метою використання аргументів стосовно добросовісного набувача під час розгляду вищевказаного позову та ухилення від настання наслідків, передбачених рішенням суду.

Також оскільки відповідач у справі «Мілана 2014» () є власником спірного нерухомого майна, то він має всі можливості вільно розпоряджатися спірним майном, тобто може в будь-який час укласти правочин та відчужити спірне майно третім особам, що негативно вплине на їх права у майбутньому, а у подальшому призведе до необхідності залучення їх до участі у справі, визнання цивільно-правових угод недійсними, а також скасування відповідних рішень державних реєстраторів про реєстрацію речових прав на це спірне майно, що в цілому негативно вплине на строки розгляду справи по суті та затягуванню процесу. Крім того, це порушить права і свободи особи, яка придбає спірне майно.

Вищезазначена позиція міської ради в повній мірі узгоджується з висновками Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду викладеними в постанові від 19.02.2021 у справі № 643/12369/19 року.

Крім того, такі види забезпечення позову є співмірними із заявленими вимогами, оскільки накладення арешту на торговельні павільйони № № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 - громадський будинок літ. «А-1» по АДРЕСА_1 , лише обмежує право відповідачів на відчуження нерухомого майна, проте не позбавляє відповідача права користування та володіння ним, носить тимчасовий характер та не порушує права інших осіб.

Зустрічне забезпечення пропонує не застосовувати.

У зв`язку із чим, просить забезпечити позовну заяву Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілана 2014», ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Клопотова Станіслава Давидовича , Державний реєстратор Зоткін Сергій Володимирович заборонити ОСОБА_2 та ТОВ «Мілана-2014» ( ) шляхом ( відчуження, дарування, продажу застави та ін.) щодо торгівельного павільйону № НОМЕР_1 громадський будинок літ. «А-1» по АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер об`єкта 101).

Заборонити ОСОБА_2 та ТОВ «Мілана-2014» ( ) у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії ( відчуження, дарування, продажу застави та ін.) щодо торгівельного павільйону № НОМЕР_2 громадський будинок літ. «А-1» по АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер об`єкта 101).

Дослідивши матеріали заяви, суд доходить таких висновків.

Відповідно до статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини першої статті 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» суддя, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем, пересвідчитися, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Конституційний Суд України неодноразово вказував на необхідність забезпечення основного завдання правосуддя ефективного поновлення в правах. Так, в пункті 9 рішення від 30 січня 2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 Конституційний Суд України зазначає, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під час оцінки такої співмірності необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення об`єму заявлених вимог, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та, що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як свідчать матеріали справи, 28 вересня 2021 року ОСОБА_1 , який діє в інтересах позивача, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати рішення державного реєстратора Клопотова Станіслава Давидовича № 54008034 від 11 вересня 2020 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на торгівельний павільйон № НОМЕР_1 - громадський будинок літ. «А-1», загальною площею 26,3 кв.м по АДРЕСА_1 та припинити ОСОБА_2 право приватної власності на вказаний торгівельний павільйон; скасувати рішення державного реєстратора Клопотова Станіслава Давидовича № 54007382 від 11 вересня 2020 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на торгівельний павільйон № НОМЕР_2 - громадський будинок літ. «А-1», загальною площею 18,4 кв.м по АДРЕСА_1 та припинити ОСОБА_2 право приватної власності на вказаний торгівельний павільйон; визнати недійсним та скасувати акт приймання-передачі № 1533 від 22 червня 2021 року торгівельного павільйону № НОМЕР_1 - громадський будинок літ. «А-1» по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта 101) та торгівельного павільйону № НОМЕР_2 - громадський будинок літ. «А-1» по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта 101) ОСОБА_2 до статутного капіталу ТОВ «Мілана-2014» (); скасувати рішення державного реєстратора Зоткіна Сергія Володимировича № 58870328 від 22 червня 2021 року про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Мілана-2014» () на торгівельний павільйон № НОМЕР_1 громадський будинок літ. «А-1», загальною площею 26,3 кв. м по АДРЕСА_1 та припинити ТОВ « Мілана -2014» () право приватної власності на вказаний торгівельний павільйон; скасувати рішення державного реєстратора Зоткіна Сергія Володимировича № 58870633 від 22 червня 2021 року про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Мілана -2014» () на торгівельний павільйон № НОМЕР_2 - громадський будинок літ. «А-1», загальною площею 18,4 кв. м по АДРЕСА_1 та припинити ТОВ «Мілана-2014» () право приватної власності на вказаний торгівельний павільйон; зобов`язати ОСОБА_2 та ТОВ «Мілана-2014» () звільнити самовільно зайняту земельну ділянку від павільйонів № № 5, 6 - громадський будинок літ. «А-1» по АДРЕСА_1 , з приведенням її у придатний для використання стан.

Також позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони ОСОБА_2 та ТОВ «Мілана-2014» ( ) у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії (відчуження, дарування, продажу застави та ін.) щодо торгівельного павільйону № НОМЕР_2 громадський будинок літ. «А-1» по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта 101).

Предметом позову у даній справі є скасування державної реєстрації прав, припинення права власності та зобов`язання вчинити певні дії, а саме, зобов`язати ОСОБА_5 та ТОВ «Мілана 2014» - звільнити самовільно зайняту земельну ділянку від павільйонів № НОМЕР_1 , 6 громадський будинок літ. «А-1» по АДРЕСА_1 , з приведенням її у придатний для використання стан.

Тобто реально існує спір з приводу протиправного виникнення прав на об`єкт нерухомого майна.

Тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити в майбутньому виконання можливого рішення про задоволення позовних вимог. Такі заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами та наявні підстави припускати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому в разі задоволення позовних вимог.

Водночас заходи забезпечення не порушують права та інтереси інших осіб.

Предмет позову у даній справі взаємопов`язаний із заявленим позивачем заходом забезпечення позову.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд доходить висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Як передбачено положеннями частини сьомої статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною третьою статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суд

у х ва л и в :

Заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах Харківської міської ради, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілана - 2014», ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Клопотова Станіслава Давидовича, Державний реєстратор Зоткін Сергій Володимирович, про скасування державної реєстрації прав, припинення права власності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони ОСОБА_2 та ТОВ «Мілана - 2014» () у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії (відчуження, дарування, продажу застави та ін.) щодо торгівельного павільйону № НОМЕР_1 громадський будинок літ. «А-1» по АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер об`єкта 101).

Заборонити ОСОБА_2 та ТОВ «Мілана - 2014» () у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії ( відчуження, дарування, продажу застави та ін.) щодо торгівельного павільйону № НОМЕР_2 громадський будинок літ. «А-1» по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта 101) до набрання законної сили рішенням суду, що буде мати характер остаточного.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Дзержинський районний суд м. Харкова, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 29 вересня 2021 року.

Суддя В. М. Яковлева