Дата документу 05.07.2021
Справа № 937/7252/20
Провадження № 2/937/528/21
05 липня 2021 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Редько О.В.,
за участі секретаря судового засідання - Овечкіної Т.Д.,
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області про усунення від права спадкування,
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ.
В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області про усунення від права спадкування.
Позовна заява обґрунтована тим, що позивач - ОСОБА_1 була дружиною ОСОБА_3 разом зі своїм чоловіком вони проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Чоловіка позивач поховала за власний рахунок, замовила та сплатила виготовлення пам`ятнику. Після його смерті відкрилась спадщина на ј частину квартири по АДРЕСА_1 , автомобіль Мерседес - Бенц, модель 815, вантажний фургон, 1998 року випуску, автомобіль Сеат Альтеа XL, загальний легковий хетчбек - В, 2007 року випуску. Позивач проживала та була зареєстрована за вказаною вище адресою разом зі своїм чоловіком на ОСОБА_3 на момент його смерті. Позивач є спадкоємицею першої черги після смерті свого чоловіка. Окрім ОСОБА_1 спадкоємицею за законом першої черги є відповідач - ОСОБА_2 (мати померлого ОСОБА_3 ). В свою чергу, ОСОБА_3 тяжко хворів, мав онкологічне захворювання сечового міхура. Відповідач - ОСОБА_2 не цікавилась долею чина, не надавала йому допомоги. За життя ОСОБА_3 з його матір`ю склались погані відносини, вони не спілкувались, не підтримували родинних відносин. ОСОБА_3 ніде не працював, доходів не отримував, потребував сторонньої допомоги, тому через його безпорадний стан та відсутність поряд близьких та рідних, роль та функцію його доглядальниці виконувала ОСОБА_1
ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ.
Позивач в судове засідання не з`явилась, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Крім того, від позивача на адресу суду надійшли письмові пояснення по справі, в яких позивач зазначає наступне. Позивач - ОСОБА_1 була дружиною ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилась спадщина на автомобілі та ј частини квартири. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом. В 2019 році ОСОБА_3 захворів на онкологічне захворювання сечового міхура. Відповідно до копії виписки із медичної картки хворого № 496 з 04.12.2019 року по 17.12.2019 року ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні із діагнозом: гіпертонічна хвороба 2 ст., гіпертонічне серце, дуже високий фактор ризику, дисметаболічна міокардіопатія СН-1, ожиріння 3, СД тип 2, середньої тяжкості, медикаментозна субкомпенсація, ХОЗЛ-1, еритроциту рація не облікованої етимології. У 2020 році його стан здоров`я стрімко погіршився. Фактично після визначення ОСОБА_3 діагнозу, останні два роки свого життя він знаходився в безпорадному стані та потребував стороннього догляду. Позивач за ним весь цей час доглядала, лікувала. 08.01.2020 року у ОСОБА_3 було онкологічне захворювання. Відповідно до копії довідки № 1593 ОСОБА_3 знаходився на лікуванні в урологічному відділенні № 5 з 18.02.2020 року по 21.02.2020 року із клінічним захворюванням: СТ сечового міхура, КТ - об`ємне новоутворення сечового міхура на стінки в область устія лівого сечоточника, лімфаденопатія. Мати померлого (відповідач) не надавала ні матеріальної, ні фізичної, ні моральної допомоги. За життя ОСОБА_3 він не спілкувався з матір`ю майже п`ять років. На поховання сина також не приходила.
Від представника відповідача Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, місце та час розгляду справи повідомлялась судом належним чином. Про поважність причин неявки суд не повідомила. Заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.
ОСОБА_1 була дружиною ОСОБА_3 . ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , актовий запис 1735 у віці 52 роки.
Після його смерті відкрилась спадщина, а саме: автомобіль SEAT ALTEA XL загальний легковий - загальний хетчбек-В, 2007 року випуску, право власності на яке посвідчено свідоцтвом НОМЕР_2 від 16.03.2019 року, державний номер НОМЕР_3 , також автомобіль MERSEDES-BENZ вантажний фургон, 1998 року випуску, право власності на яке посвідчено свідоцтвом НОМЕР_4 від 01.07.2011 року, державний номер НОМЕР_5 , та ј частина квартири по АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстровано за померлим на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.01.2014 року.
Сторони по справі є спадкоємцями першої черги за законом.
В 2019 році ОСОБА_3 захворів на онкологічне захворювання сечового міхура. Відповідно до копії виписки із медичної карти хворого №496 від 04.12.2019 р. ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні з 04.12.2019 року по 17.12.2019 року із діагнозом: гіпертонічна хвороба 2 ст., гіпертонічне серце, дуже високий фактор ризику, дисметаболічна міокардіопатія СН-1, ожиріння 3, СД тип 2, середньої тяжкості тече, медикаментозна субкомпенсація, ХОЗЛ-1, еритроциту рація необлікованої етимології.
У 2020 році його стан здоров`я стрімко погіршився. Фактично після постановки цього діагнозу ОСОБА_3 останні два роки свого життя знаходився в безпорадному стані та потребував стороннього догляду. Позивачка дружина померлого, відповідно до свідоцтва про шлюб від 11.04.1987 р., серія НОМЕР_6 , актовий запис 409, зареєстровано в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 11.06.1987 р., доглядала за ним. Сплачувала за лікування чоловіка.
Відповідно до копії довідки №1593 ОСОБА_3 знаходився на лікуванні в урологічному відділенні №5 з 18.02.2020 року по 21.02.2020 року із клінічним діагнозом: СГ сечового міхура, КТ- об`ємне новоутворення сечового міхура на стінки в область устья лівого сечоточника, лімфаденопатія.
Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_7 його матір`ю є ОСОБА_4 .
Відповідно до листа Приазовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про що в книзі реєстрації актів про шлюб Богданівської сільської ради Приазовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м.Дніпро) зроблено актовий запис №25 від 19.12.1980 р. свідоцтво про реєстрацію шлюбу НОМЕР_8 від 19.12.1980 р.
Відповідачка - мати, померлого, ні матеріальної, ні фізичної допомоги по догляду за сином не надавала. Вона з сином за його життя, вони давно не спілкувалися, не підтримували родинних відносин, не підтримували стосунки останні 5 років. Про хворобу сина та його тяжкий стан вона знала від родичів, але не бажала навідуватися до нього. Через тяжку хворобу ОСОБА_3 через яку згодом помер, його доглядом займалася тільки його дружина ОСОБА_1 , яка надавала допомогу по догляду за хворим фізично та матеріально.
Після його смерті, ОСОБА_1 , у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.
Відповідно до акту свідків, а саме: ОСОБА_7 , мешкає: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_4 , мешкає: АДРЕСА_2 , підтверджують той факт, що ОСОБА_3 дійсно мешкав разом із своєю дружиною ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 про долю свого сина не цікавилася, не навідувалася до нього ані додому ані лікарню, допомоги не надавала, не підтримувала не фізично, ні матеріально, не приїжджала на похорон.
ОСОБА_3 ніде не працював, доходів не отримував, потребував сторонньої допомоги, тому через його безпорадний стан та відсутність поряд близьких та рідних, роль та функцію його доглядальниці виконувала позивачка - ОСОБА_1 .
Таким чином, ОСОБА_1 протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала, надавала допомогу на лікування ОСОБА_3 , натомість його мати - ОСОБА_2 не цікавилася ані життям, ані станом здоров`я сина. Жодного разу не приїжджала у гості, не телефонувала, не навідувала у лікарні, не допомагала, навіть на похорон не приїхала.
З наданої державним нотаріусом Мелітопольського районної державної нотаріальної контори Лайзорик О.Ф спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що спадкоємцем за законом є ОСОБА_1 . Сини померлого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відмовилися від своїх часток у справі на спадщину на користь матері. Свідоцтво про право на спадщину спадкоємець - ОСОБА_1 отримала.
ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА.
Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже,стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності із ч.2 ст. 1220 ЦК України, є часом відкриття спадщини після її смерті.
За життя спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не складав, відтак, спадкування після смерті останнього повинно відбуватися за законом.
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ст. 1224 ч.5 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буду встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий він, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.
Згідно з роз`ясненнями п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування; факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади); при цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Як спадкоємиця за законом першої черги, позивачка має право на звернення до суду з позовом про відсторонення від спадкування іншого спадкоємця не дивлячись на те, що вона пропустила строк прийняття спадщини.
Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Померлий ОСОБА_3 був онкологічно-хворим. Останні два роки не міг самостійно себе обслуговувати у зв`язку з онкологічним захворюванням та потребував постійної сторонньої допомоги, що підтверджено копією амбулаторної карти, довідкою та актом свідків.
Судом встановлено, що відповідачка ухилялася від надання будь-якої допомоги своєму сину в період його безпорадного стану, хоча знала про хворобу сина і мала можливість піклуватись про нього, що підтверджено актом свідків.
Крім того, судом було встановлено, що позивач надавав матеріальну допомогу чоловіку, з яким вони проживали разом, забезпечувала його матеріально, продуктами харчування, доглядала за ним, у зв`язку з його хворобою.
Таким чином суд вважає, що відповідно до ст.1224 ч.5 ЦК України ОСОБА_2 повинна бути усунута від спадкування за законом у зв`язку з ухиленням від надання допомоги спадкодавцю, який через тяжку хворобу знаходився у безпорадному стані.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області про усунення від права спадкування - задовольнити.
Усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 сина ОСОБА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача, поданою тридцяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає: АДРЕСА_1 , паспорт запис НОМЕР_9 , виданий органом 2318 документ № НОМЕР_10 виданий 16.01.2020 року, ІПН НОМЕР_11 .

Відповідач 1: Костянтинівська сільська рада Мелітопольського району Запорізької області, , адреса: Запорізька обл., Мелітопольський р-н, с. Костянтинівка, вул. Маяковського, буд.165, 72364.

Відповідач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає адреса: АДРЕСА_3.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду

О.В. Редько