Справа № 439/1623/21
Провадження №2/439/566/21
УХВАЛА

24 вересня 2021 року м. Броди

Суддя Бродівського районного суду Львівської області Бородійчук О.І., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Старости Мар`яна Івановича про забезпечення позову у справі за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Старости Мар`яна Івановича до Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг», треті особи без самостійних вимог: Бродівський відділ державної виконавчої служби у Золочівському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

Представник позивача адвокат Староста Мар`ян Іванович звернувся в суд з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг», треті особи без самостійних вимог: Бродівський відділ державної виконавчої служби у Золочівському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом із позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, у якій просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 28 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрованим в реєстрі за № 245030, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» грошових коштів в сумі 36933,00 (тридцять шість тисяч дев`ятсот тридцять три) гривні 00 копійок до набрання законної сили рішенням у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Суддя, вивчивши матеріали справи та заяви про вжиття заходів забезпечення позову, вважає її такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 6 частини першоїстатті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

При цьому, забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Як вбачається із роз`яснень даних у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Пунктом п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий напис нотаріуса є видом виконавчого документу і, як передбачено ст. 90 Закону України «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 зазначено, що «застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову».

Судом встановлено, що 28 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис за № 245030 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» 36933,00 (тридцять шість тисяч дев`ятсот тридцять три) гривні 00 копійок. 06 вересня 2021 року постановою головного державного виконавця Бродівського районного відділу державної виконавчої служби у Золочівському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мартин Каміли Михайлівни відкрито виконавче провадження ВП № 66699242 з приводу примусового виконання виконавчого напису від 28 червня 2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М.

Проаналізувавши матеріали за заявою про забезпечення позову, беручи до уваги те, що між сторонами існує спір з приводу існування заборгованості та її розміру, а також законності вчинення виконавчого напису нотаріуса, забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса прямо передбачено чинним законодавством і є співмірним із позовними вимогами, які заявник пред`явив до суду та приватним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса, в рамках якого вчиняються виконавчі дії, а тому в разі невжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб матиме місце можливість виконання виконавчого напису нотаріуса, який може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у судовому порядку, що призведе до порушення майнових прав та охоронюваних законом інтересів позивача та може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду в разі задоволення позову.

Враховуючи наведені обставини, виходячи із засад розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, з урахуванням забезпечення збалансованості інтересів сторін, суддя вважає, що заяву про вжиття заходів забезпечення позову слід задовольнити .

Керуючись ст. 149-153, 154, 261, 352-354 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Задоволити заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Старости Мар`яна Івановича про забезпечення позову у справі за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Старости Мар`яна Івановича до Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг», треті особи без самостійних вимог: Бродівський відділ державної виконавчої служби у Золочівському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 28 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрованого в реєстрі за № 245030, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» грошових коштів в сумі 36933,00 (тридцять шість тисяч дев`ятсот тридцять три) гривні 00 копійок до набрання законної сили рішенням у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Копію ухвали направити учасникам справи для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст.157ЦПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Строк пред`явлення до виконання ухвали відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» три роки з наступного дня після її прийняття.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи, відповідно до ст. 158 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, або в порядку та строки, передбачені ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя О. Бородійчук