Справа № 2-2553/06
Провадження №2/367/5384/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

13 грудня 2006 року Ірпінський міський суд Київської області в

складі головуючої судді Оладько С.І

при секретарі Подолян Л.А

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулись до суду із позовом,в якому вказали,що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який доводиться батьком ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і дідом ОСОБА_2 /

За життя ОСОБА_4 належали на праві власності жилий будинок та земельна ділянка по АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_4 склав заповіт від 29.10.1999 року, посвідчений Ірпінською держнотконторою, згідно якого 6/100 частини будинку, що складається з жилої кімнати 1-12 площею 8.1 кв.м. він заповідав дочці ОСОБА_1 , а інші 94/100 частини будинку, що складаються з приміщень 1-5 житлової кімнати пл.13.0 кв.м., 1-6 житлової кімнати пл.12.5 кв.м., 1-4 житлової кімнати пл.15.6 кв.м., 1-7 коридор пл.4.9 кв.м., 1-1 передпокій пл.11.8 кв.м., 1-2 кухня пл.8.1 кв.м., 1-3 ванна кімната пл.3.8 кв.м., 1-9 коридор пл.3.9 кв.м., 1-10 передпокій пл.10.5 кв.м., 1-11 кухня пл.7.5 кв.м., 1-8 санвузол пл.4.0 кв.м., 1-14 коридор пл.4.4 кв.м., 1-13 житлова кімната пл.13.0 кв.м., 1-15 житлова кімната пл.16.4 кв.м., 1- коридор пл.2.0 кв.м., погріб під «а», ганок, сходи, тамбур, ганок, сарай-гараж «В», сарай «Г», сарай «Ж», вбиральня «Д», погріб «Е», загорожа № 1-2, зливна яма № 3, він заповідав ОСОБА_5 .

Вони-позивачі по справі- своєчасгно прийняли спадщину шляхом подачі заяви до Ірпінської держнотконтори та шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, тому що вони постійно проживають в даному будинку. .

Рішенням Ірпінського міського суду від 1.04.2005 року дочці відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_6 було відмовлено в позові про визнання недійсним заповіту ОСОБА_4 .

Їм також стало відомо, що до Ірпінської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернулась і відповідачка ОСОБА_3 , як дочка спадкодавця. Але поскільки є заповіт від імені ОСОБА_4 , то відповідачка не має права на спадкове майно, тому що вона не є особою, яка має право на обов`язкову частку в спадщині.

Після смерті ОСОБА_4 також була інший спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_7 , яка мала право на обов`язкову частку в спадщині, як непрацездатна дружина спадкодавця, яка також проживала із спадкодавцем на день його смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

За життя ОСОБА_7 склала заповіт від 9.08.2003 року, посвідчений приватним нотаріусом Запісочним О.В., яким вона все своє майно заповідала внучці ОСОБА_8 .

Вона - позивачка ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті бабусі ОСОБА_7 шляхом подачі заяви до Ірпінської держнотконтори.

Але коли вони звернулась до Ірпінської держнотконтори для оформлення спадщини, то виявилось, що на приватизовану земельну ділянку біля будинку площею 692 кв.м. відсутній заповіт, а тому нотаріус відмовилась оформляти спадщину і порекомендувала звернутись до суду, щоб визначити право кожного із спадкоємців на земельну ділянку.

Поскільки право спадкування на жилий будинок переходить за заповітом до позивачів, то і право власності на земельну ділянку біля цього ж будинку також переходить до позивачів в частинах, пропорційно праву власності на будинок, згідно заповіту. Згідно державного акту на право приватної власності на землю від 15.04.2003 року Р№ 1992, земельна ділянка по АДРЕСА_1 передана у власність ОСОБА_4 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд.

Таким чином, враховуючи цільове призначення земельної ділянки, вона повинна успадковуватись особами, які успадковують вказаний жилий будинок за заповітом. Вони вважають , що вказана ділянка не повинна успадковуватись в порядку спадкування за законом.

Отже, ОСОБА_1 має право на 6/100 частини земельної ділянки, а ОСОБА_2 має право на 94/100 частини земельної ділянки.

Просять визнати за ОСОБА_1 право власності на 6/100 частини будинку, що складається з приміщення 1-12 житлової кімнати площею 8.1 кв.м. та 6/100 частини земельної ділянки площею 0,0692 кв.м. по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 ,який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_9 право власності на 94/100 частини будинку, що складаються з приміщень 1-5 житлової кімнати пл.13.0 кв.м., 1-6 житлової кімнати пл.12.5 кв.м., 1-4 житлової кімнати пл.15.6 кв.м., 1-7 коридор пл.4.9 кв.м., 1-1 передпокій пл.11.8 кв.м., 1-2 кухня пл.8.1 кв.м., 1-3 ванна кімната пл.3.8 кв.м., 1-9 коридор пл.3.9 кв.м., 1-10 передпокій пл.10.5 кв.м., 1-11 кухня пл.7.5 кв.м., 1-8 санвузол пл.4.0 кв.м., 1-14 коридор пл.4.4 кв.м., 1-13 житлова кімната пл.13.0 кв.м., 1-15 житлова кімната пл.16.4 кв.м., 1-коридор пл.2.0 кв.м., погріб під «а», ганок, сходи, тамбур, ганок, сарай-гараж «В», сарай «Г», сарай «Ж», вбиральня «Д», погріб «Е», загорожа № 1-2, зливна яма № 3, та 94/100 частини земельної ділянки площею 0,0692 кв.м. по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 ,який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 ,яка є також представником ОСОБА_2 та її законний представник ОСОБА_10 позов підтримали та просять його задоволити.

Відповідачка ОСОБА_11 в судове засідання не зявилась,про день слухання справи належним чином повідомлена,тому відповідно до ст. 224 ЦПК України суд проголошує по справі заочне рішення.

Суд,заслухавши пояснення учасників процесу,вивчивши матеріали справи,вважає позов таким,що підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено,що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який доводиться батьком ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і дідом ОСОБА_2 /дошлюбне прізвище ОСОБА_12 /.

Наведене підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.14), а факт родинних відносин підтверджується свідоцтвами про народження та про одруження (а.с.13,15-16).

За життя ОСОБА_4 належали на праві власності жилий будинок та земельна ділянка по АДРЕСА_1 .

Наведене підтверджується витягом з реєстру прав на нерухоме майно та державним актом на право приватної власності на землю від 15.04.2003 року (а.с. 19-20).

За життя ОСОБА_4 склав заповіт від 29.10.1999 року, посвідчений Ірпінською держнотконторою, згідно якого 6/100 частини будинку, що складається з жилої кімнати 1-12 площею 8.1 кв.м. він заповідав дочці ОСОБА_1 , а інші 94/100 частини будинку, що складаються з приміщень 1-5 житлової кімнати пл.13.0 кв.м., 1-6 житлової кімнати пл.12.5 кв.м., 1-4 житлової кімнати пл.15.6 кв.м., 1-7 коридор пл.4.9 кв.м., 1-1 передпокій пл.11.8 кв.м., 1-2 кухня пл.8.1 кв.м., 1-3 ванна кімната пл.3.8 кв.м., 1-9 коридор пл.3.9 кв.м., 1-10 передпокій пл.10.5 кв.м., 1-11 кухня пл.7.5 кв.м., 1-8 санвузол пл.4.0 кв.м., 1-14 коридор пл.4.4 кв.м., 1-13 житлова кімната пл.13.0 кв.м., 1-15 житлова кімната пл.16.4 кв.м., 1- коридор пл.2.0 кв.м., погріб під «а», ганок, сходи, тамбур, ганок, сарай-гараж «В», сарай «Г», сарай «Ж», вбиральня «Д», погріб «Е», загорожа № 1-2, зливна яма № 3, він заповідав ОСОБА_5 .

Наведене підтверджується копією заповіту (а.с.11).

Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р) позивачі по справі прийняли спадщину шляхом подачі заяви до Ірпінської держнотконтори та шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, тому що вони постійно проживають в даному будинку. Наведене підтверджено копією спадкової справи з Ірпінської держнотконтори (а.с.48-55).

Рішенням Ірпінського міського суду від 1.04.2005 року дочці відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_6 було відмовлено в позові про визнання недійсним заповіту ОСОБА_4 .

Наведене підтверджується копією рішення суду (а.с. 9-10).

Як вбачається із матеріалів спадкової справи , до Ірпінської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернулась і відповідачка ОСОБА_3 , як дочка спадкодавця. Але поскільки є заповіт від імені ОСОБА_4 , то відповідачка не має права на спадкове майно, тому що вона не є особою, яка має право на обов`язкову частку в спадщині.

Після смерті ОСОБА_4 також була інший спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_7 , яка мала право на обов`язкову частку в спадщині, як непрацездатна дружина спадкодавця, яка також проживала із спадкодавцем на день його смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

За життя ОСОБА_7 склала заповіт від 9.08.2003 року, посвідчений приватним нотаріусом Запісочним О.В., яким вона все своє майно заповідала внучці ОСОБА_8 .

Позивачка ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті бабусі ОСОБА_7 шляхом подачі заяви до Ірпінської держнотконтори, що підтверджено копією спадкової справи (а.с.40-47).

В судовому засіданні також було встановленого земельна ділянка по АДРЕСА_1 була приватизована ОСОБА_13 ,що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю (а.с.20) і заповіт відносно вказаної замельної ділянки не складався,в звязку з чим Ірпінська держнотконтора відмовила позивачам у видачі свідоцтв про право власності на спадщину.

Відповідно до ч.З ст.1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності на земельну ділянку, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ст.120 ч.4 ЗК України при переході права власності на будинок право на земельну ділянку переходить пропорційно вартості частини будинку.

Поскільки право спадкування на жилий будинок переходить за заповітом до позивачів, то і право власності на земельну ділянку біля цього ж будинку також переходить до позивачів в частинах, пропорційно праву власності на будинок, згідно заповіту. Згідно державного акту на право приватної власності на землю від 15.04.2003 року Р№ 1992, земельна ділянка по АДРЕСА_1 передана у власність ОСОБА_4 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд.

Таким чином, враховуючи цільове призначення земельної ділянки, вона повинна успадковуватись особами, які успадковують вказаний жилий будинок за заповітом.

Отже, ОСОБА_1 має право на 6/100 частини земельної ділянки, а ОСОБА_2 має право на 94/100 частини земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

З огляду не вищевикладене,суд вважає позов обгрунтованим та таким,що підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст. 524-527,534,548,549 ЦК України в ред.1963 року, 1216- 1222, 1225, 1233,1234, 1247, 1248, 1268-1270 ЦК України, ст.120 ч.4 ЗК України,- керуючись ст.ст. 3,10,60,213-218 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 6/100 частини будинку, що складається з приміщення 1-12 житлової кімнати площею 8.1 кв.м. та 6/100 частини земельної ділянки площею 0,0692 кв.м. по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 ,який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_9 право власності на 94/100 частини будинку, що складаються з приміщень 1-5 житлової кімнати пл.13.0 кв.м., 1-6 житлової кімнати пл.12.5 кв.м., 1-4 житлової кімнати пл.15.6 кв.м., 1-7 коридор пл.4.9 кв.м., 1-1 передпокій пл.11.8 кв.м., 1-2 кухня пл.8.1 кв.м., 1-3 ванна кімната пл.3.8 кв.м., 1-9 коридор пл.3.9 кв.м., 1-10 передпокій пл.10.5 кв.м., 1-11 кухня пл.7.5 кв.м., 1-8 санвузол пл.4.0 кв.м., 1-14 коридор пл.4.4 кв.м., 1-13 житлова кімната пл.13.0 кв.м., 1-15 житлова кімната пл.16.4 кв.м., 1-коридор пл.2.0 кв.м., погріб під «а», ганок, сходи, тамбур, ганок, сарай-гараж «В», сарай «Г», сарай «Ж», вбиральня «Д», погріб «Е», загорожа № 1-2, зливна яма № 3, та 94/100 частини земельної ділянки площею 0,0692 кв.м. по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 ,який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути перглянуте судом,що його ухвалив,за письмовою заявою відповідача.Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження на протязі 10 днів із послідуючою подачею апеляційної скарги на протязі 20 днів або шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,але апеляційна скарга не була подана у строк,встановлений ст. 294 ЦПК України,рішення суду набирає законної сили після закінчення цього сроку.У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: