Справа № 740/1591/21
Провадження № 2/740/739/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 жовтня 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., за участі секретаря судового засідання Носилевської О.В.,

представника позивача-адвоката Квацба Р.Д.,

представника відповідача-адвоката Серкіна К.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Транс Лайн Груп, про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору,- ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство Страхова Компанія ПЗУ Україна,

встановив:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ Транс Лайн Груп про стягнення 100000 грн. моральної шкоди, що була завдана працівником ТОВ ОСОБА_2 при використанні джерела підвищеної небезпеки, внаслідок чого спричинена смерть батька позивача ОСОБА_3 .. Позов обгрунтований тим, що 22 грудня 2019 року ОСОБА_2 , який перебував у трудових відносинах із ТОВ Транс Лайн Груп, під час керування автомобілем при виконанні трудових обов`язків, в порушення п.2.3. б, п.10.9. ПДР здійснив наїзд на пішохіда ОСОБА_3 , який внаслідок отриманих тілесних ушкоджень помер. Вироком Ніжинського міськрайонного суду від 27 жовтня 2020 року ОСОБА_2 засуджено за ч.2 ст.286 КК України до 03 років позбавлення волі. Даним вироком стягнуто із ТОВ Транс Лайн Груп на користь рідної сестри позивача ОСОБА_4 100000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди без врахування страхових виплат. Оскільки позивач та ОСОБА_4 були близькими родичами загиблого ОСОБА_3 , то кожен з них має право на відшкодування шкоди. У разі недостатності страхової виплати особа, яка застрахувала свою відповідальність, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою. Моральна шкода полягає у тривалих дешевних стражданнях, пов`язаних із втратою батька, порушенням нормальних життєвих зв`язків через неможливість відновлення втрати члена родини, через аморальне ставлення та ігнорування особи, яка за законом несе відповідальність за спричинену шкоду, у висловленні співчуття, виконання обов`язку по відшкодуванню завданої шкоди. Просить позов задовольнити.

Згідно відзиву від 05 травня 2021 року директор ТОВ Транс Лайн Груп Лавріченко М.М. позов не визнає з посиланням на те, що на момент ДТП цивільна відповідальність водія була застрахована. Об`єктивний розмір збитку не перевищує ліміту відповідальності страховика, а тому саме страховик повинен бути належним відповідачем по справі, ТОВ разом із винуватцем в кримінальному провадженні може нести відповідальність лише в разі недостатності страхового відшкодування. Позивач раніше не звертався із вимогою про відшкодування моральної шкоди, зокрема під час досудового розслідування. Обставини спричинення моральної шкоди позивачем зазначені формально.

Ухвалою суду від 06 липня 2021 року під час підготовчого провадження до участі у справі залучено в якості третьої особи ПрАТ СК ПЗУ Україна.

Ухвалою суду від 10 серпня 2021 року за результатами підготовчого провадження справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Квацба Р.Д. позов підтримав, пояснивши, що позивач, як син ОСОБА_3 , має право на відшкодування моральної шкоди. Страховою компанією на користь ОСОБА_4 виплачено 50076 грн. моральної шкоди та виплачено матеріальну шкоду. До страхової компанії позивач з вимогою сплати страхового відшкодування не звертався. Позивач раніше не звертався, оскільки чекав вирішення кримінальної справи в апеляційному та касаційному порядку. Позивач в усній формі звертався до відповідача щодо відшкодування шкоди.

Представник відповідача адвокат Серкін К.Ю. в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що страхова компанія в межах ліміту відповідальності несе відповідальність перед позивачем, яким моральна шкода обгрунтована формально.

Представник ПрАТ СК ПЗУ Україна, Шимко М.А., як треті особи, в судове засідання не з`явились без повідомлення причин, клопотання про відкладення судового розгляду відсутні.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Ніжині Чернігівської області.

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2020 року, який набрав законної сили згідно ухвали Чернігівського апеляційного суду від 21 січня 2021 року, ОСОБА_2 засуджено за ч.2 ст.286 КК України до 03 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 02 роки, також стягнуто із ТОВ Транс Лайн Груп на користь потерпілої ОСОБА_4 , яка є дочкою ОСОБА_3 , при частковому задоволенні позову 100000 грн. моральної шкоди.

Даним вироком встановлено слідуюче.

ОСОБА_2 22 грудня 2019 року в 10-32 год., знаходячись на прилеглій території біля будинку №16 по вул.Батюка м.Нiжина Чернігівської області, розпочинаючи рух заднiм ходом автомобілем марки «IVECO Dai1y 35С14», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вжив належних заходів для забезпечення безпеки дорожнього руку при pyci заднім ходом, не залучивши для цього iнших ociб, виїхав на проїзну частину вул.Батюка м.Нiжина та рухаючись заднiм ходом у напрямку перехрестя з пл.Заньковецької, стежачи за дорожньою обстановкою проявив неуважність, внаслiдок чого навпроти будинку №16 по вул.Батюка м.Нiжина, в порушення п.2.3. б) ПДР, п.10.9. ПДР здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який переходив проїзну частину з права наліво відносно напрямку руку автомобіля, в сторону будинку АДРЕСА_1 .

У результаті дорожньо-транспортної пригодив пішохід ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, які в комплексі відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням його смерті.

ОСОБА_2 під час дорожньо-транспортної пригоди 22 грудня 2019 року виконував обов`язки водія ТОВ Транс Лайн Груп, керуючи автомобілем IVECO DAILY 35C14, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно наказу про службове відрядження №387 від 18 грудня 2019 року та подорожнього листа вантажного автомобіля від 18 грудня 2019 року для влаштування дорожньої розмітки в м.Ніжині в період з 21 по 22 грудня 2019 року.

Потерпілою ОСОБА_4 під час судового розгляду пред`явлений цивільний позов до ТОВ Транс лайн груп, третя особа-обвинувачений ОСОБА_2 , про стягнення 249924 грн. моральної шкоди внаслідок смерті батька ОСОБА_3 , спричиненої працівником ОСОБА_2 при використанні джерела підвищеної небезпеки.

Згідно полісу №АМ/9293660 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів: страховик-ПрАТ СК ПЗУ Україна; строк дії з 00-00 год. 16 квітня 2019 року до 15 квітня 2020 року; страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю,-200000 грн., майну-100000 грн., розмір франшизи 2000 грн.; страхувальник-ТОВ НПО Сварог; забезпечений транспортний засіб-автомобіль IVECO DAILY 35.10, номерний знак НОМЕР_1 ; дата укладення договору 15 квітня 2019 року.

При вирішенні у кримінальному провадженні цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 судом також враховано, що перехід проїзної частини дороги ОСОБА_3 здійснений поза межами пішохідного переходу, при цьому необережність потерпілого є підставою тільки для зменшення розміру відшкодування потерпілому за рахунок володільця джерела підвищеної небезпеки, що передбачено ст.1193 ЦК України.

Дані обставини враховуються судом в порядку ч.ч.5, 6 ст.82 ЦПК України, відповідно до яких обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На заяву ОСОБА_4 від 12 березня 2020 року ПрАТ СК ПЗУ Україна платіжним дорученням від 23 лютого 2021 року на користь останньої сплачено 84821 грн. 30 коп страхового відшкодування.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Спірні правовідносини сторін виникли з приводу відшкодування моральної шкоди внаслідок смерті фізичної особи.

Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

За змістом ст.1167 ЦК України, якщо моральної шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, така моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно положень ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням і зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Таким чином, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, відшкодовується чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим) такої особи, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю, особою, яка на відповідній правовій підставі володіє об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку незалежно від вини такої особи.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

У ч.2 ст.1193 ЦК України визначено, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди,-також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Положення ст.1193 ЦК України про зменшення розміру відшкодування з урахуванням ступеня вини потерпілого застосовуються і в інших випадках завдання шкоди майну, а також фізичній особі, однак у кожному разі підставою для цього може бути груба необережність потерпілого (перебування у нетверезому стані, нехтування правилами безпеки руху тощо), а не проста необачність.

Подані сторонами докази свідчать про відсутність вини та протиправності дій відповідача ТОВ Транс Лайн Груп по події дорожньо-транспортної пригоди 22 грудня 2019 року, внаслідок якої загинув ОСОБА_3 , при цьому у силу закону відповідач несе цивільно-правову відповідальність без вини.

За таких обставин наявні підстави для відшкодування моральної шкоди позивачу, як сину загиблого.

Як зазначено вище згідно полісу №АМ/9293660 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів: страховик-ПрАТ СК ПЗУ Україна; строк дії з 00-00 год. 16 квітня 2019 року до 15 квітня 2020 року; страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю,-200000 грн., майну-100000 грн., розмір франшизи 2000 грн.; страхувальник-ТОВ НПО Сварог; забезпечений транспортний засіб-автомобіль IVECO DAILY 35.10, номерний знак НОМЕР_1 ; дата укладення договору 15 квітня 2019 року.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 3 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема у випадках, передбачених у ст.37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст.3 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) (п.73 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), п.62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №752/16797/14-ц (провадження № 14-80цс19)).

Непред`явлення вимоги до страховика, який має відшкодувати шкоду відповідно до Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є підставою для відмови у позові до особи, яка завдала шкоди. За загальним правилом належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована відповідно до Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є страховик у межах страхової суми, зазначеної у страховому полісі. У разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди як співвідповідач має залучатися до участі у справі завдавач шкоди.

Позов ОСОБА_1 обґрунтований недостатністю страхової виплати, клопотання останнього про залучення до участі у справі страхової компанії, як співвідповідача, під час судового розгляду відсутні.

Пунктом 9.3. ст.9 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100000 грн. на одного потерпілого.

Відповідно до ст.23 даного Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону,- МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами (п.27.3. ст.27 даного Закону).

Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду (п.27.5. ст.27 даного Закону).

Станом на час страхового випадку 22 грудня 2019 року загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) щодо моральної шкоди становить 50076 грн. (4173 грн. мінімальної заробітної плати*12 місяців=50076 грн.), на яку, із врахуванням вимог ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, вимог ОСОБА_1 у цій справі, має також позивач ОСОБА_1 , в даному випадку на 25038 грн., як половину від 50076 грн., які вже виплачені страховою компанією.

У результаті наїзду автомобіля, яким керував водій під час виконання трудових обов`язків із ТОВ Транс Лайн Груп, на ОСОБА_3 , що мало наслідком спричинення його смерті, позивачу, як сину, спричинена моральна шкода, пов`язана із загибеллю рідної для нього людини, що потягло за собою тяжкі вимушені зміни у його житті, відчуття тривожності, при цьому судом враховуються відсутність вини відповідача в настанні смерті ОСОБА_3 , яким також порушені правила дорожнього руху через необережність, і є підставою, із врахуванням вимог розумності та справедливості, для визначення моральної шкоди у розмірі 80000 грн., що перевищує ліміт відповідальності страховика, у зв`язку з чим обсяг відповідальності відповідача обмежений різницею між фактичним розміром завданої моральної шкоди і сумою страхового відшкодування, в даному випадку 54962 грн. (80000 грн.-25038 грн.=54962 грн.).

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 54962 грн..

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлюється в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При зверненні до суду із позовом ОСОБА_1 підлягав сплатити судовий збір у розмірі 1000 грн. (100000/100=1000), при цьому останній звільнений від сплати судового збору відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір, згідно якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Враховуючи часткове задоволення позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню 908 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 141, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Транс Лайн Груп, місцезнаходження-14007, м.Чернігів, вул.Кільцева, 5, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України-35884094, на користь ОСОБА_1 , місце проживання в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , 54962 (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн. у відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Транс Лайн Груп, місцезнаходження-14007, м.Чернігів, вул.Кільцева, 5, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України-35884094, в дохід держави 908 (дев`ятсот вісім) грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя В.Олійник

Повне рішення суду складене 04 жовтня 2021 року.