КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України

29 вересня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,
суддів: Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,
за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 квітня 2021 у справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання умов договору недійсним,

УСТАНОВИВ:

у жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про поворота виконання рішення, яка обґрунтована тим, що постановою Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 30 травня 2017 року у частині задоволення позовних вимог публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення відсотків за користування овердрафтом та прострочені відсотки за користування у розмірі 1 288,24 грн. скасовано. У задоволенні позову публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення відсотків за користування овердрафтом та прострочених відсотків за користування у розмірі 1 288, 24 грн. - відмовлено.

Постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року справа № 369/10748/16-ц, провадження № 61-32399св18 набрала законної сили, однак ПАТ «Укргазбанк» відмовляється у добровільному порядку виконувати дану постанову та повертати кошти у розмірі 1 288,24 грн., стягнуті у порядку примусового виконання рішень (виконавчого провадження) з ОСОБА_1 за частково скасованими судовими рішеннями.
Крім того, з ОСОБА_1 був примусово стягнутий судовий збір сплачений ПАТ «Укргазбанк» в розмірі 1378 грн., однак постановою Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні позову банку на суму 1 288,24 грн., що становить 38,3 % та підлягає поверненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог, ч. 1 ст. 141 ЦПК України.
Посилаючись на викладені обставини, заявник просила зобов`язати ПАТ «Укргазбанк» повернути кошти у розмірі 1288, 24 грн., стягнуті у порядку примусового виконання рішень (виконавчого провадження ВП №56232450) з ОСОБА_1 ; прийняти рішення яким зобов`язати виконавчу службу Києво-Святошинського району повернути надмірно стягнутий судовий збір за виконавчим провадженням ВП №56232450; прийняти рішення, яким зобов`язати ПАТ «Укргазбанк» повернути кошти, стягнуті у порядку примусового виконання рішень (виконавчого провадження ВП №56232450) з ОСОБА_1 у частині судового збору сплаченого ПАТ «Укргазбанк» в розмірі 1378 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог тобто 61,7%.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 квітня 2021 року в задоволенні заяви відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права та постановити ухвалу про задоволення заяви про поворот виконання рішення у справі №369/10748/16-ц, а також постановити ухвалу, у якій зобов`язати Казначейську службу повернути ОСОБА_1 суму стягнутого виконавчого збору у розмірі 181,51 грн., сплаченого при примусовому виконанні скасованого рішення по даній справі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що рішення суду яке було в подальшому скасовано, примусово виконане, що підтверджується оригіналом квитанції доданою до заяви від 22 жовтня 2020 року сплачено 5513,15 грн. призначення платежу: погашення боргу згідно виконавчого провадження, а отже усі вимоги встановлені згідно із ч.6 ст.444 ЦПК України при поданні заяви про поворот виконання рішення(з доповненнями) були виконані.

Крім того, у заяві про поворот виконання рішення від 22 жовтня 2020 року та доповненнях від 24 лютого 2021 року зазначено повне правове обґрунтування вимог та повний розрахунок коштів, які підлягають поверненню.
У відзиві на апеляційну скаргу представник АБ «Укргазбанк» - Белименко О.В. заперечує проти доводів скарги, посилаючись на їх безпідставність, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 квітня 2021 року залишити без змін.
На обґрунтування відзиву зазначено, що ОСОБА_1 в заяві порушила питання не про повернення сторін виконавчого провадження у попередній стан і повернення їй банком/стягувачем одержаного від виконання рішення в розмірі 1288,24 грн., а про повернення суми виконавчого збору і витрат виконавчого провадження з Державного бюджету України за дії, вчинені державним виконавцем з виконання рішення.
У відзиві звернуто увагу на те, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 фактично змінила свої вимоги.
Крім того, у відзиві вказано, що банк сплатив на користь ОСОБА_1 1219,45 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 9497-5437 від 17 грудня 2020 року.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення, суд першої інстанції виходив із того, що заявницею не доведено вимог заяви.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується.

Частинами 1, 9 статті 444 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини 5 ст. 444 цього Кодексу питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Конституційний Суд України в рішенні від 02 листопада 2011 року (справа № 13-рп/2011) у справі за конституційним зверненням військової частини НОМЕР_1 щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу Україниу взаємозв`язку з положенням пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення,та є способом захисту цих прав у разі отриманнястягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна(виконання дій) відпала.
Таким чином, поворот виконання рішення є способом захисту майнових прав сторони, який не може бути застосований у справах, де предметом спору є немайнові права.
Крім того, поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 23 січня2018 року (справа №203/2612/13-ц).
З матеріалів справи вбачається, що 06 березня 2017 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області позов публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість в розмірі 3 361,23 грн. (три тисячі триста шістдесят одна грн. 23 коп.), (яка складається з заборгованості з овердрафтом 2 072,81 грн., заборгованість за нарахованим відсотками за користування овердрафтом та прострочені відсотки за користування дозволеним овердрафтом 1 288,42 грн.) та судовий збір в розмірі 1378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн.). У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання умов договору недійсними - відмовлено.
03 травня 2017 року ухвалою Апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області залишено без змін.
05 липня 2017 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист у даній справі.
Постановою державного виконавця від 27.04.2018 року відкрито виконавче провадження №56232450 по виконанню виконавчого листа № 369/10748/16-ц, виданого 05.07.2017 року.
Постановою Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 30 травня 2017 року у частині задоволення позовних вимог публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення відсотків за користування овердрафтом та прострочені відсотки за користування у розмірі 1 288,24 грн. скасовано. У задоволенні позову публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення відсотків за користування овердрафтом та прострочених відсотків за користування у розмірі 1 288, 24 грн. - відмовлено.

Згідно квитанції № від 29.08.2018 року ОСОБА_1 сплатила 5 513 грн. 15 коп., однак отримувачем зазначених коштів згідно квитанції є не ПАТ АБ «Укргазбанк», а Державна казначейська служба України.
Доказів, підтверджуючих сплату ОСОБА_1 грошових коштів на рахунок стягувача ПАТ АБ «Укргазбанк» на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області в розмірі 3 361,23 грн. та судового збору в розмірі 1378 грн., до суду надано не було.
Порядок повернення коштів, помилково або надміру сплачених до державного бюджету, передбачений положеннями ст. 45 Бюджетного кодексу України

Враховуючи те, що ОСОБА_1 звернулась до суду з заявоюне про повернення сторін виконавчого провадження у попередній стан і повернення їй стягувачем одержаної сумивід виконання рішення, а про повернення суми виконавчого збору і витрат виконавчого провадження з Державного бюджету України за дії, вчинені державним виконавцем на виконання рішення, судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, відмовивши в задоволенні заяви.
Доказів того, що ОСОБА_1 були сплачені кошти на рахунок стягувача на підставі рішення суду про стягнення заборгованості останньою не надано та в матеріалах справи не міститься.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не було встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першоїі інстанції без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 30 вересня 2021 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Ігнатченко Н.В.