Справа № 505/819/19
Провадження № 2/505/518/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2021 Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Івінського О.О.

секретаря судового засідання Черчел Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 04 березня 2019 року звернувся до Котовського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та просив визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Реєстрація відповідача створює перешкоди у належному йому праві володіння, користування та розпорядження квартирою, заважає отримати субсидію та пільги на сплату житлово-комунальних послуг.

Позивач в судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої просив розглянути справу у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Про судове засідання, відповідач був повідомлений за останнім відомим місцем реєстрації, проте конверт повернувся із зазначенням «Адресат відсутній за вказаною адресою». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Згідно ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, виклик відповідача було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Котовського міськрайонного суду Одеської області, що є належним повідомленням про дату, час та місце проведення судового засідання.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником двокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 25 лютого 2000 року, посвідчений приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Одеської області співун Ф.Й., зареєстровано в реєстрі за № 491.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в даній квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з 14.12.2011.

Факт того, що відповідач у вказаній квартирі не проживає, підтверджується Актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 26.02.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за вказаною адресою, починаючи з січня 2018 року фактично не проживає.

Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Відповідно до цієї норми закону відповідачі зобов`язані були зареєструватись за новим постійним місцем проживання протягом 10 днів з дня переїзду до цього постійного місця проживання.

Тому суд вважає, що реєстрація відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , є формальною, без наміру його фактичного проживання в цій квартирі. Відповідно він втратив право на користування цією квартирою, оскільки добровільно припинив користування вказаною квартирою та переселився на інше місце свого проживання.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Так як судом встановлено, що відповідач в спірному жилому приміщенні відсутній більше року без поважних на те причин, спільним побутом з позивачем не пов`язаний, домовленості між ним та позивачем, як власником житла, щодо порядку використання жилого будинку відсутні, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням і є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за місцем реєстрації.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.О. Івінський

Повне судове рішення складено 07 жовтня 2021 року.