Єдиний унікальний номер: 379/860/21
Провадження № 6/379/38/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Музиченко О. О.,

за участю секретаря судового засідання Бакал О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 подання головного державного виконавця Таращанського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тетяни Дроздівської про оголошення розшуку боржника,

В С Т А Н О В И В:

20.09.2021 до Таращанського районного суду Київської області надійшло подання головного державного виконавця Таращанського відділу ДВС у Білоцерківському районі Тетяни Дроздівської про оголошення розшуку ОСОБА_1 . Подання мотивовано тим, що на виконанні у Таращанському відділі ДВС перебуває виконавче провадження № 61136303 з виконання судового наказу № 379/1325/19, виданого 29.10.2019 Таращанським районним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць, починаючи з 02.10.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 . Під час виконання судового наказу державним виконавцем з метою виявлення доходів боржника та номерів відкритих рахунків зроблено запити до Управління пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України, згідно відповідей - боржник не працює, пенсію не отримує, відкритих рахунків у банківських установах не має, рухоме та нерухоме майно відсутнє. 06.01.2020 державним виконавцем винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України та, шляхом підписання електронним цифровим підписом, направлено на виконання до Державної прикордонної служби. Крім того, 06.01.2020 державним виконавцем винесені постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та внесено відомості щодо ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників. Державним виконавцем на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду. Станом на 15.09.2021 боржник до відділу ДВС не з`являвся, документів про сплату аліментів не надавав, поштова кореспонденція, що адресована за місцем проживання боржника, поверталася. Державним виконавцем з виходом на місце проживання, зазначеному в матеріалах виконавчого провадження, а саме: АДРЕСА_1 , було встановлено, що ОСОБА_1 не зареєстрований та не проживає за вказаною адресою, про що було складено акт державного виконавця від 15.09.2021. Крім того, стягувачка надала рішення суду №379/1322/19, видане 13.01.2020, щодо втрати боржником права користування жилим приміщенням - житловим будинком по АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття з реєстраційного обліку боржника. Від сплати аліментів ОСОБА_1 ухиляється, місце його проживання та роботи не відомі. Прийнятими заходами виявити місце перебування боржника не виявилось можливим. Заборгованість по виконавчому документу станом на 01.09.2021 становить 41640,00 грн. На підставі викладеного просить суд оголосити розшук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

У судове засідання представник Таращанського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області не з`явився, про день, час та місце розгляду подання повідомлені належно /а.с.21/. 29.09.2021 до суду надійшов лист від Таращанського відділу ДВС за підписом начальника Лілії Лисаченко з проханням розглянути дану справу без участі представника відділу /а.с. 23-25/.

Стягувачка ОСОБА_2 та боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явились, про день, час і місце судового засідання повідомлялися належно /а.с.18-20, 22/. Причини їх неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки учасники справи не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що судовим наказом Таращанського районного суду Київської області від 23.10.2019 у справі ЄУН 379/1325/19 провадження № 2-н/379/79/19 стягнуто з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі однієї чверті його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 02.10.2019 /а.с.4/.

03.02.2020 головним державним виконавцем Таращанського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Турлуковською Я.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 61136303) з примусового виконання вказаного судового наказу №379/1325/19 від 29.10.2019. Боржник: ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 /а.с.5/.

З матеріалів, доданих до подання, вбачається, що 02.09.2021 державним виконавцем було зроблено ряд запитів: до Пенсійного фонду України - про осіб-боржників, які отримують пенсії, про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи; до Державної фіскальної служби України - про джерела отримання доходів боржника-фізичної особи, про наявні рахунки боржника; до Міністерства внутрішніх справ України - щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

02.09.2021 у відповідь на параметри запитів інформація щодо боржника ОСОБА_1 у базах даних і реєстрах відсутня /а.с.6-10/.

Також на адресу боржника ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , державним виконавцем 18.02.2020 та 15.01.2021 направлялися поштові відправлення, які повернулися на адресу ДВС з відмітками: адресат не проживає та адресат відсутній за вказаною адресою /а.с.11, 12/.

З акту державного виконавця від 15.09.2021, складеного в АДРЕСА_1 у присутності стягувача ОСОБА_2 , вбачається, що боржник ОСОБА_1 за адресою, вказаною в судовому наказі, а саме: АДРЕСА_1 , не проживає. Майно, на яке можливо звернути стягнення, не виявлено. Зі слів стягувача за даною адресою боржник не проживає більше 3-х років та за рішенням суду від 13 січня 2020 року /ЄУН 379/1322/19 провадження № 2/379/67/20/ боржник втратив право користування житловим приміщенням будинку по АДРЕСА_1 . Місце проживання або перебування боржника на даний час невідомо /а.с.13/.

Будь-яких інших доказів матеріали подання не містять.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Норма частини першої статті 438 ЦПК України передбачає, що розшук боржника оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Розшук майна боржника врегульовано ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», а розшук боржника - ч. 1 ст. 36 даного Закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, державний виконавець здійснює необхідні заходи для своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і в порядку, визначених виконавчим документом.

У свою чергу, згідно ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Організацію розшуку боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

При цьому, згідно ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Таким чином, аналізуючи зазначені вище норми Закону у контексті установлених обставин, суд приходить до висновку, що перш ніж звертатися до суду з поданням про оголошення розшуку боржника державний виконавець самостійно вживає заходів щодо встановлення місця проживання /перебування боржника та розшук майна боржника.

Однак, у цьому випадку судом не встановлено дотримання державним виконавцем визначеної законом періодичності перевірки майнового стану боржника, оскільки подання містить тільки ті запити, які зроблені менш ніж за місяць - 02.09.2021 - до дня звернення до суду /20.09.2021/.

Акт державного виконавця, яким зафіксовано відсутність боржника за адресою, вказаною у виконавчому листі, датований 15 вересня 2021 року, що безпосередньо передує зверненню до суду.

Матеріали подання не містять жодних даних на підтвердження вчинення державним виконавцем протягом півтора року перебування судового наказу на примусовому виконанні виконавчих дій, спрямованих на виявлення майна боржника.

Крім того, звертаючись з поданням про розшук боржника, державним виконавцем до матеріалів подання не додано доказів того, що боржник ОСОБА_1 обізнаний про відкриття виконавчого провадження та здійснення державним виконавцем відносно нього заходів примусового виконання судового наказу.

До матеріалів подання не долучено доказів отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, як то реєстр рекомендованої кореспонденції чи повідомлення про вручення рекомендованого листа ОСОБА_1 , тощо.

Крім того, до подання не додано будь-яких доказів того, що державним виконавцем були вжиті достатні заходи по встановленню фактичного місця проживання чи перебування боржника та розшуку його майна: відсутні дані щодо здійснення запиту до Державної міграційної служби України про реєстрацію місця проживання боржника, до Департаменту інформаційних технологій УМВС України щодо витребування інформації про те, чи перебуває боржник на обліку в органах внутрішніх справ; чи не оголошений він у розшук в рамках кримінального провадження, а також відомості з приводу перебування його в місцях позбавлення волі; витребування інформації з ДРАЦС щодо внесення змін у будь-які актові записи боржника (одруження, зміна прізвища, смерть); витребування інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо наявності у власності будинку, квартири чи земельних ділянок. Державним виконавцем не отримано відомостей щодо перетину кордону боржником.

Такий захід, як привід боржника до державного виконавця, також не застосовувався.

Суд зауважує, що сам по собі факт відсутності боржника за місцем проживання, вказаним у виконавчому документі, не є підставою для оголошення його у розшук, зважаючи оскільки суб`єктом звернення не надано суду достовірних доказів обізнаності боржника про те, що він є учасником виконавчого провадження.

Судом установлено, що боржник не отримував постанови про відкриття виконавчого провадження, а тому, враховуючи той факт, що аліменти стягнуто з ОСОБА_1 за судовим наказом, - твердження про ухилення боржника від стягнення із нього аліментів є передчасним і необґрунтованим.

Те, що боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішення, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі, не може бути вагомими аргументом для застосування такого досить серйозного втручання у його приватне життя, як розшук. Адже такому втручанню має передувати вжиття державним виконавцем всеохоплюючих заходів розшуку майна боржника та встановлення його місцезнаходження за допомогою тих ресурсів (зокрема, реєстрів), що йому надає чинне законодавство.

Тому суд доходить висновку, що організація і здійснення розшуку боржника органами Національної поліції за таких обставин не є пропорційним заходом.

Як наслідок, враховуючи вищевикладене і той факт, що державним виконавцем не надано суду доказів про ухиленням боржника від виконання судового рішення, а так само і того, що вжиті ним заходи на предмет встановлення місця його перебування/проживання були достатніми і вичерпними, у задоволенні цього подання слід відмовити, що не позбавляє державного виконавця права повторного звернення до суду з аналогічним поданням за умови вичерпання всіх передбачених законом заходів, направлених на встановлення місця знаходження боржника та розшуку його майна.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд зазначає, що розшук боржника є істотним втручанням у приватне життя особи у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод ( Рим, 04.ХІ.2950 р.), і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у п.33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України», за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Але у цьому випадку положення Закону України «Про виконавче провадження», надають державному виконавцю досить широкі можливості самостійно встановити місце проживання та/або перебування боржника, здійснити розшук його майна та вжити заходів для виконання судового наказу.

Суд наголошує, що звернення із поданням про розшук боржника є фактично крайнім заходом втручання у приватне життя особи, а тому він може застосовуватись виключно тоді, коли всі інші заходи, здійснені уповноваженою особою, виявились неспроможними досягти установленої законом і прийнятної цілі.

Зважаючи на те, що у даному випадку державним виконавцем не було вжито достатньо передбачених законом заходів для виконання судового рішення, у тому числі, й шляхом направлення запитів на встановлення місцезнаходження хоча майна боржника та його фактичне проживання, а також місця роботи із періодичністю, що встановлена ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає внесення цього подання про розшук боржника передчасним, а тому приходить до висновку про відмову в його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258, 260, 261, 438 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Таращанського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тетяни Дроздівської про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 відмовити.

Копію ухвали направити заявнику та сторонам виконавчого провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п.15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано 29.09.2021.

Суддя Таращанського районного суду Київської області О. О. Музиченко