Справа № 562/2949/14-ц
провадження №6/562/77/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"23" вересня 2021 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судового засідання Парфенюк Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача, -

в с т а н о в и в :

У поданій заяві представник просить замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в справі №562/2949/14-ц.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що відповідно до укладеного договору відступлення прав вимоги за кредитним договором від 19 лютого 2018 року заявник набув усіх прав кредитора з примусового виконання рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості. Оскільки заявник не є стороною в справі, тому не має законних підстав звернутися в органи ДВС для звернення до виконання рішення суду. Заміна сторони правонаступником можлива і після закриття виконавчого провадження у зв`язку з його виконанням.

Просить розгляд заяви провести за відсутності представника заявника.

В запереченнях на заяву про заміну стягувача ОСОБА_1 зазначає, що підстави для задоволення заяви відсутні, оскільки судове рішення про стягнення з нього заборгованості на користь ПАТ «Дельта Банк» в лютому 2018 року виконано та всі кошти, передбачені до стягнення за виконавчим документом, сплачені, у тому числі витрати на виконавче провадження. 20 лютого 2018 року виконавче провадження закрито, а тому у заявника не можуть існувати будь-які процесуальні питання, пов`язані із захистом його прав та інтересів, що могли виникнути у зв`язку з повним виконанням судового рішення.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, їх неявка згідно ч.3 ст.442 ЦПК не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

З`ясувавши обставини та дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст.510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.514 ЦК України).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частин 1, 2 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Установлено, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27 листопада 2014 року, що набрало законної сили, позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором №001-28503-210613 від 21 червня 2013 року в сумі 76554 грн. 61 коп. та 765 грн. 55 коп. судових витрат.

31 березня 2015 року після набрання судовим рішення законної сили стягувачу ПАТ «Дельта Банк» видано виконавчий лист, за яким відкрито виконавче провадження №48699734 з примусового стягнення заборгованості.

19 лютого 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір №242/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, за яким банк відступив новому кредитору належні банку права вимоги до позичальників, зокрема, за кредитним договором №001-28503-210613 від 21 червня 2013 року щодо позичальника ОСОБА_1 .

З повідомлення Здолбунівського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 20 вересня 2021 року вбачається, що в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем борг з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» стягнуто в повному обсязі, у зв`язку з чим 20 лютого 2018 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №48699734 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», кошти перераховано стягувачу платіжним дорученням №358 твід 27 лютого 2018 року.

Пункт 9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Наслідком закінчення виконавчого провадження є те, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац 2 ч.1 ст.40 Закону України "Про виконавче провадження").

З правових висновків, викладених в пунктах 6.11, 6.12, 6.15 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року в справі №911/3411/14 вбачається, що «після закінчення виконавчого провадження не виключається можливість подальшого руху справи як в межах перегляду рішення суду (апеляційний, касаційний перегляд, перегляд за нововиявленими або виключними обставинами), так і в межах виконання рішення суду (поворот виконання, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), а також у зв`язку із судовим контролем за виконанням рішення суду.

Тож навіть після закінчення виконавчого провадження у учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них.»

В такому випадку особа, яка вважає себе правонаступником позивача/стягувача та бажає набути та реалізувати існуючі процесуальні права, притаманні позивачу/стягувачу (на оскарження судового рішення та/або постанови державного виконавця, подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), може заявити про заміну сторони у справі, ініціювавши відкриття відповідної стадії процесу. Саме після відкриття однієї зі стадій процесу і можуть бути досліджені обставини та подані на їх обґрунтування докази щодо правонаступництва у спірних правовідносинах (п.6.19 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року).

На даний час виконавче провадження №48699734 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №001-28503-210613 від 21 червня 2013 року завершено у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідну стадію цивільного процесу для реалізації притаманних позивачу прав на оскарження судового рішення чи постанов державного (приватного) виконавця заявник не ініціював і таких вимог не заявляв.

За таких обставин наявності повного фактичного виконання рішення суду та відсутність відкритого провадження з однієї зі стадій процесу суд погоджується з доводами ОСОБА_1 , що заявник не довів обставин, які б підтверджували наявність у нього процесуальних питань, пов`язаних із захистом прав та охоронюваних інтересів, що могли виникнути у зв`язку з повним виконанням судового рішення.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що заява ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони стягувача є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.258-260, 352-354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди ( п.п.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в редакції, що набрала чинності 15 грудня 2017 року).

Суддя: