Справа №: 164/1169/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2021 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Невара О.В.,

при секретарі Шумік О.І.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Колківської селищної ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до Копиллівської сільської ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтували тим, що їх тітка ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ще за свого життя 18 грудня 2000 року склала заповіт, який було посвідчено Копиллівською сільською радою Маневицького району Волинської області, згідно якого все належне їй майно вона заповіла позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Спадщину після смерті ОСОБА_3 позивачі своєчасно у визначений законом термін прийняли, подавши відповідні заяви в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяв про відмову від спадщини вони не подавали. Інших спадкоємців, які у визначений законом термін вчинили будь-які дії, які свідчать про прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_3 , ні за законом, ні за заповітом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивачі не мають можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просили суд визнати за ними в рівних частках в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , після реорганізації - с. Копилля Луцького району Волинської області, які належали ОСОБА_3 .

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 23 вересня 2021 року первісного відповідача - Копиллівську сільську радуМаневицького району Волинської області було замінено належним відповідачем - Колківською селищною радою Луцького району Волинської області.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в поданій до суду заяві, просила визнати за нею та ОСОБА_2 в рівних частках в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , після реорганізації - с. Копилля Луцького району Волинської області, які належали ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_2 , представник відповідача - Колківської селищної ради Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач ОСОБА_2 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Колківської селищної ради Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явився, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, подав до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 селищна рада не заперечує, просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Заслухавши думку позивача ОСОБА_1 , враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача ОСОБА_2 та представника відповідача - Колківської селищної ради Луцького району Волинської області.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК, ч. 1, 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 являлася власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , після реорганізації - с. Копилля Луцького району Волинської області. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ще за свого життя 18 грудня 2000 року остання склала заповіт, який було посвідчено Копиллівською сільською радою Маневицького району Волинської області, згідно якого все належне їй майно вона заповіла позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Позивачі у встановлений законом термін фактично прийняли спадщину, подавши відповідні заяви в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяв про відмову від спадщини вони не подавали. Інших спадкоємців, які у визначений законом термін вчинили будь-які дії, які свідчать про прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_3 , ні за законом, ні за заповітом на вказане спадкове майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно у позасудовому порядку позивачі не мають можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом заповіту від 18 грудня 2000 року, посвідченого Копиллівською сільською радою Маневицького району Волинської області та зареєстрованого в реєстрі за № 83, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 27 грудня 2005 року, довідки Копиллівської сільської радиМаневицького району Волинської області б/н, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 грудня 2020 року, витягу з погосподарської книги № 1 за 2016-2020 роки Копиллівської сільської ради Маневицького району Волинської області, технічного паспорта на будинковолодіння по АДРЕСА_1 , постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 995/02-31 від 16 грудня 2020 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , являючись спадкоємцями за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , після реорганізації - с. Копилля Луцького району Волинської області, які належали ОСОБА_3 , фактично набули право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках.

Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1233, 1235, 1269-1270, 1296 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відповідно за кожною окремоправо власності на Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, що знаходяться по АДРЕСА_1 , після реорганізації - с. Копилля Луцького району Волинської області, які належали ОСОБА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя районного суду О.В. Невар