н/п 2/490/128/2021 Справа № 490/308/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого -судді Гуденко О.А.

при секретарі - Волошиній Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення в натурі частки домоволодіння зі спільної часткової власності в окремий цілий об`єкт,

В С Т А Н О В И В:

15 січня 2021 року позивачка звернулася до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки в натурі у її власність 60/100 часток домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 в окремий об`єкт нерухомого майна у складі : житловий будинок літер Б, загальною площею 96,9 кв.м., житловою площею 62,3 кв.м., що складається з приміщень "5-3" житлова 24,2 кв.м., "5-4" кухня 12,3 кв.м., "5-І" коридор 4,0 кв.м, "5-ІІ" коридор 2,4 кв.м., "7-1" - кухня 7,1 кв.м., "7-2" коридор 6,7 кв.м., "7-3" житлова 13,3 кв.м., "7-4" житлова 19,1 кв.м., "7-6" житлова 5,7 кв.м., "7-ІІІ" коридор 2,1 кв.м. та надвірні споруди : сарай літер В.

В обґрунтування позову посилалася на те, що на підставі судових рішень ій належить 60/100 часток зазначеного домоволодіння. У її фактичному користуванні знаходиться житловий будинок літер Б-1 та сарай літер В, що складає 60/100 часток домоволодіння та відповідає її ідеальній частці. В цілому домоволодіння складається з житлового будинку літер "А-1", житлового будитнку літер "Б-1" з господарськими будівлями та спорудами , а саме : сарай літер В, сарай літер И, гараж літер П", огорожа 1/6, № 2-4, 6,8, споруда 1/6, № І, ІІ.

Іншими співвласниками домоводіннями за вказаною адресою є ОСОБА_3 - 8/100 часток, ОСОБА_4 ( помер у 2004 році) та ОСОБА_2 - по 16/100 часток за кожним.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 19.01.2021 року вищезазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження по справі.

Протокольною ухвалою суду від 01.07.2021 року закрито підготовче првадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, дослідивши матеріали цивільних справ № 490/831/14-ц та № 490/3451/15-ц , які зберігаються в архіві Центрального районного суду м.Миколаєва, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

На підставі рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 30.06.2015року по справі №490/3451/15-ц (з подальшим виправленням описок ухвалою суду) за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 визнано право власності на 33/100 часток та на 11/100 часток вказаного будинку після смерті батька ОСОБА_5 . На підставі рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 03.04.2014 року по справі №490/831/14-ц (з подальшим виправленням описок ухвалою суду) за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_1 визнано право власності на 16/100 часток вказаного будинку після смерті батька ОСОБА_5 .

Право власності ОСОБА_1 , зареєстровано в установленому законом порядку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Як вбачається з технічного паспорту КП ММБТІ від 12.09.2016 року на домоволодіння АДРЕСА_1 - житловий будинок літер Б є окремою спорудою з окремим входом , як і сарай літер В.

Згідно довідки КП ММБТІ та Акту від 30.06.2016 рік, безпосередньо у користувача ОСОБА_1 знаходяться житловий будинок літер Б, загальною площею 96,9 кв.м. та житловою площею 62,3 кв.м., та сарай літер В , що складає (16/100+33/100+11/100) часток в домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками є ОСОБА_3 , - 8/100 часток , ОСОБА_4 - 16/100 часток та ОСОБА_2 - 16/100 часток.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За цією адресою зареєстрований син померлого - співвласникОСОБА_2 .

Рішенням Виконавчого комітету Миколаївської Міської Ради від 12.08.20165 р. № 739 «Про зміну та надання адрес і внесення змін до рішень виконкому міської ради» частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , надано нову адресу: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності або інші речові права на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровані.

Відповідно до Висновку № 125-082 від 22.10.2018 року судової будівельно-технічної ескпертизи судового ескперта ОСОБА_7 , за заявою ОСОБА_1 існує технічна можливість виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна - 60/100 частка житлового будинку по АДРЕСА_1 відповідно до ідеальних часток співвласників та враховуючи певний порядок користування житловим будинком та надвірними спорудами , що склався. Так, у корситування співвласника ОСОБА_1 з ідеальною часткою 60/100 часток пропонується виділити житловий будинок одноповерховий літер Б-1 з прибудовою літер "б" , загальною площею 96,9 кв.м., житловою площею 62,3 кв.м., у складі приміщень "5-3" житлова 24,2 кв.м., "5-4" кухня 12,3 кв.м., "5-І" коридор 4,0 кв.м, "5-ІІ" коридор 2,4 кв.м., "7-1" - кухня 7,1 кв.м., "7-2" коридор 6,7 кв.м., "7-3" житлова 13,3 кв.м., "7-4" житлова 19,1 кв.м., "7-6" житлова 5,7 кв.м., "7-ІІІ" коридор 2,1 кв.м. та надвірні споруди : сарай літер В.

Реальна частка складає 51/100 часток , розрахунок грошової компенсації не здійснюється , оскільки розбіжність між ідеальною часткою співвласника 60/100 часток та реальною часткою , яка є на час проведення експертизи у ОСОБА_1 , утворилася у зв`язку з виділом частки домоволодіння співвласників у окрему адресу з наданням кожному нової адреси : АДРЕСА_3 - 115/6.

За технічними показниками у користуванні ОСОБА_1 знаходиться ізольований житловий будинок , будь-які роботи по переобладнанню не потрібні.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Згідно з вимогами ст. ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Порядок користування спільною частковою власністю визначаєтьсяглавою 26 ЦК Україниз урахуванням інтересів усіх її учасників. Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі.

Відповідно дост. 358 ЦК Україниправо спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідност. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдають істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Відповідно дороз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.6постанови «Про практику застосуванняс удами законодавства,що регулює право приватної власності громадянна жилий будинок» від 04жовтня 1991р.№7 з наступними змінами та доповненнями, виділ у натурі часток жилого будинкуможливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом.

Відповідно дост. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.ст.2,3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав нанерухоме майно та їх обтяжень"державна реєстрація речових правна нерухомемайно таїх обтяжень(далі-державна реєстраціяправ)-офіційне визнання і підтвердження державою фактівнабуття,зміни або припинення речовихправ на нерухоме майно,обтяжень такихправ шляхомвнесення відповідних відомостей до Державного реєструречових правна нерухомемайно.Речові правана нерухомемайно таїх обтяження,що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядкустатті 364 ЦК Україниправо спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінністатті 181 ЦК України.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі - Інструкція).

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

У відповідності до пунктів 54, 56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене шляхом виділення окремого о`бєкта нерухомого майна із складу нерухомого майна, що складається з двох або більше обєктів, проводиться за умови наявності технічної можливості такого виділу та можливості використання майна як самостійного обєкта цивільних правовідносин.

Для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом виділу внатурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються, зокрема, договір про виділ унатурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду.

Отже, суд при наявності порушеного права та вирішенні такого спору повинен встановлювати обставини технічної можливості виділу майна та можливості його використання як самостійного обєкта цивільних відносин.

Пунктами 1.2, 3.10, 3.11 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18 червня 2007 року, передбачено, що виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна), який готує суб`єкт господарювання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18) зроблено висновок, що «відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності».

Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачі визнали позов і наданими позивачем належними та допустимим доказами підтверджена технічна можливість виділу в натурі належній позивачкці частки у спільному нерухомому майні - суд вважає за можливе задовольнити позов.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати сплачені при подачі позову.

Керуючись ст.ст.12,81,141,206, 259-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення в натурі частки домоволодіння зі спільної часткової власності в окремий цілий об`єкт - задовольнити.

Виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 належні ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) 60/100 часток, що складаються з: житловий будинок літер Б, загальною площею 96,9 кв.м., житловою площею 62,3 кв.м., у складі приміщень "5-3" житлова 24,2 кв.м., "5-4" кухня 12,3 кв.м., "5-І" коридор 4,0 кв.м, "5-ІІ" коридор 2,4 кв.м., "7-1" - кухня 7,1 кв.м., "7-2" коридор 6,7 кв.м., "7-3" житлова 13,3 кв.м., "7-4" житлова 19,1 кв.м., "7-6" житлова 5,7 кв.м., "7-ІІІ" коридор 2,1 кв.м. та надвірні споруди : сарай літер В.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Гуденко