Справа № 559/2334/21
Провадження № 2-н/559/381/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року місто Дубно Рівненська область

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В. ознайомившись із заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,-

ВСТАНОВИВ:

До Дубенського міськрайонного суду Рівненської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

За вимогами пункту третього частини третьої статті 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного у письмовій (в тому числі в електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи до заяви про видачу судового наказу заявником доданий типовий договір, який не підписаний боржником та не містить індивідуальних даних боржника.

Крім того, згідно даних, які містяться у заяві про видачу судового наказу та інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Рівненській області, боржник ОСОБА_1 мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Також з заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявник просить стягнути заборгованість за електричну енергію, яка постачалась за адресою: АДРЕСА_2 .

Матеріали справи не містять доказів того, що будинок АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_1 . Також матеріали не містять доказів того, що між ТзОВ «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» та ОСОБА_1 було укладено договір про постачання електричної енергії за адресою:

АДРЕСА_3 розділу XVII Закону України Про ринок електричної енергії», встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Однак, примірника підписаної боржником заяви-приєднання, повернутої заявнику, яка б свідчила про приєднання ОСОБА_1 до умов договору постачання універсальних послуг споживачам, заявником суду надано не було, як не надано і підтверджуючих доказів сплати саме споживачем ОСОБА_1 рахунку заявника (постачальника) за спожиту електричну енергію, що могло б свідчити фактом згоди споживача про приєднання до умов договору, а доданий до заяви розрахунок за електроенергію боржника лише фіксує розмір заборгованості, визначений заявником, та жодним чином не може оцінюватися, як такий, що ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі.

З огляду на викладене, посилання заявника на акцептування боржником ОСОБА_1 публічного договору постачання універсальних послуг шляхом оплати (в тому числі часткової) вартості спожитої електричної енергії, не приймаються судом до уваги, оскільки обставина оплати боржником, як споживачем, вартості електричної енергії не підтверджена заявником належними та допустимими доказами.

Крім того, заявником не було додано до заяви про видачу судового наказу письмових доказів направлення споживачу ОСОБА_1 письмової претензії про сплату заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 10 740,94 грн. та відповідно, отримання нею вказаної вимоги або причини не вручення її останній.

Таким чином, суд вважає, що заявником не надано належних доказів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 161, 163, 165, 258 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом 15 днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали можуть подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії .

Суддя Р.В. Ралець