Справа № 333/6827/21
Провадження № 2-о/333/241/21
РІШЕННЯ

Іменем України

01 жовтня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Кулик В.Б.,

присяжних Ланько Н.В.,

Штаундінгер А.В.,

за участю секретаря судового засідання Христової Н.К.,

прокурора Полєжаєвої В.В.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

лікаря-психіатра Хасабової І.І.,

законного представника ОСОБА_2 ,

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у режимі відеоконференції, цивільну справу за заявою медичного директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради Судовської Т.Г. про госпіталізацію у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Медичний директор КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР Судовська Т.Г звернулась до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_3 , посилаючись на те, що остання перебуває під наглядом психіатра з 2004 року з приводу параноїдної шизофренії. Неодноразово лікувалась стаціонарно з кататоно-гебефренною, афективно-маячною, галюцинаторно-маячною симптоматикою. ОСОБА_3 є особою з інвалідністю II групи за психічним захворюванням. Остання виписка відбулася 30.09.2021 року. Згідно з заяви чоловіка ОСОБА_3 ОСОБА_2 , стан дружини змінився одразу після виписки: «Поводить себе вкрай неадекватно, кидається на мене та дитину, погрожує життям, постійно розмовляє сама з собою, несе маячні ідеї.

У зв`язку з чим була викликана бригада швидкої медичної допомоги. 01.10.2021 о 02:30 ОСОБА_3 доставлена в приймальне відділення КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, оглянута черговим лікарем-психіатром приймального відділення, який кваліфікував стан, як загострення тяжкого психічного розладу з агресивними діями. Госпіталізована у примусовому порядку як особа, яка виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих.

01.10.2021 о 09.00 оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що пацієнтка страждає тяжким психічним розладом у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу. Галюцинаторно-параноїдний синдром з агресивними висловлюваннями (по відношенню до чоловіка та дитини). Враховуючи реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку до оточуючих, внаслідок тяжкого психічного розладу, та згідно зі ст. ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусова госпіталізація доцільна. Лікування можливе тільки в умовах закладу з надання психіатричної допомоги.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву.

Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_3 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Лікар психіатр у судовому засіданні зазначила, що пацієнтка страждає тяжким психічним розладом у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу. Галюцинаторно-параноїдний синдром з агресивними висловлюваннями (по відношенню до чоловіка та дитини). Враховуючи реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку до оточуючих, внаслідок тяжкого психічного розладу, та згідно зі ст. ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусова госпіталізація доцільна. Лікування можливе тільки в умовах закладу з надання психіатричної допомоги.

ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти примусової госпіталізації.

Законний представник ОСОБА_2 у судовому засіданні просив суд винести рішення про госпіталізацію його дружини ОСОБА_3 до психіатричного закладу у примусовому порядку, пояснивши, що дружина після виписки з лікарні поводить себе неадекватно, агресивно відноситься до нього та дитини, він не може залишати з нею дитину наодинці. Також зазначив, що через короткотривалий час лікування у психіатричному закладі, який був нещодавно змінений законодавством, його дружина не може отримати лікування у необхідному обсязі, у зв`язку з чим це вже четверта її госпіталізація у цьому році.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, його законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Згідно з заяви ОСОБА_2 , останній просить госпіталізувати ОСОБА_3 у зв`язку із погіршенням її психічного стану з моменту виписки 30.09.2021 року, остання веде себе вкрай неадекватно, кидається на нього та дитину, кричить, постійно розмовляє сама з собою.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів від 01.10.2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає тяжким психічним розладом у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу. Галюцинаторно-параноїдний синдром з агресивними висловлюваннями (по відношенню до чоловіка та дитини). Враховуючи реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку до оточуючих, внаслідок тяжкого психічного розладу.

Згідно з ч. 2-4 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.

При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону.

Оскільки хвора становить небезпеку для себе та оточуючих, згоду на лікування не дала, їй рекомендовано примусову госпіталізацію згідно зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Отже, зважаючи на досліджені судом обставини справи, а саме те, що компетентною комісією лікарів-психіатрів у ОСОБА_3 виявлено психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром з агресивними висловлюваннями, а також встановлення фактів про те, що хвора становить небезпеку для себе та оточуючих, пояснень інших учасників, суд доходить остаточного висновку, що наявні обов`язкові з огляду на ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» підстави для ухвалення рішення про надання особі психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди, така госпіталізація є доцільною та відповідає її інтересам, тому заяву слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 263-265, 293-294, 341-342 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву медичного директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради Судовської Т.Г. про госпіталізацію у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до психіатричного закладу Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 6.

Відповідно до ст. 342 ЦПК України дане рішення є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.10.2021 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик

Присяжні Н.В. Ланько

А.В. Штаудінгер