КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 824/202/21
№ провадження: 22-вк/824/228/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Слюсар Т.А., за участю секретаря судового засідання Рудик О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Є-РОЗСТРОЧКА» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Арбітражна палата» від 09 серпня 2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Є-РОЗСТРОЧКА» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року до Київського апеляційного суду надійшла заява представника ТОВ «Є-РОЗСТРОЧКА» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Арбітражна палата»від 09 серпня 2021 року.

Посилаючись на те, що рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Арбітражна палата» від 09 серпня 2021 року в добровільному порядку не виконано, представник заявника просить задовольнити заяву та видати виконавчий лист на примусове виконання вищевказаного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст. 483 ЦПК України, питання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.

Встановлено, що між ТОВ «Є-РОЗСТРОЧКА» та ОСОБА_1 укладено договір № 6 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 22 березня 2016 року та у відповідності до п.п. 1.1.,2.1. відповідачу було надано кошти в сумі 20 000 грн (а.с. 3).

Кредит був наданий ОСОБА_1 на строк з 26 травня 2020 року по 26 лютого 2021 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами, виходячи з розрахунку: 3% від загальної суми наданого кредиту; щомісячно - 3% від загальної суми наданого кредиту; щомісячно - 3% річних на фактичний залишок заборгованості протягом строку кредиту, якщо інші строки та ставка процентів не визначені умовами договору.

Відповідно до п. 1.2. договору позичальник зобов`язується використовувати кредит на задоволення споживчих потреб.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Арбітражна палата» від 09 серпня 2021 року у складі одного третейського судді Панчука Ю.А., сформованого у відповідності до ст. 34 Регламенту третейського суду, стягнуто з ОСОБА_1 борг за договором, у сумі 27 941 грн 95 коп., та третейський збір, у розмірі 558 грн 84 коп., на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Є-РОЗСТРОЧКА». (а.с. 2).

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про третейські суди», рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

З матеріалів справи убачається, що ухвалене третейським судом рішення ОСОБА_1 добровільно не виконується, ніяких дій щодо погашення заборгованості не здійснюється.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до частини другої статті 1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути передано будь-який спір, що виникає із цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 6 закону «Про третейські суди» третейські суди в порядку, передбаченому цим законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Наведене дає підстави для висновку про те, що положення пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», які містять заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної установи), поширюються на правовідносини з питань виконання, зміни, розірвання договору споживчого кредиту.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-2074цс15.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) визначено, що дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки Законом України від 03 лютого 2011 року № 2983-VI «Про внесення зміни до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відмежування цивільних правовідносин за участю споживачів від правовідносин за участю інших суб`єктів здійснюється на підставі визначення правової форми їх участі в конкретних правовідносинах, а тому незалежно від предмета і підстав позову та незважаючи на те, хто звертається з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають із споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України, зокрема у постановах: від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1716цс15, від 18 листопада 2015 року у справі № 6-187цс15, від 27 січня 2016 року у справі № 6-2712цс15, з яким у подальшому погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 755/11648/15-ц (провадження № 14-336цс18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно положень ст.486 ЦПК України, суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо: на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом; справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейська угода визнана недійсною; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу; третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі

Закон України «Про третейські суди» містить заборону розгляду третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки)

Отже, справа, у якій прийнято третейським судом рішення, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

За таких обставин, підстави для задоволення заяви ТОВ «Є-РОЗСТРОЧКА» й видачу виконавчого листа, відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 55, 56 Закону України «Про третейські суди», ст.ст. 485- 487 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Є-РОЗСТРОЧКА» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Арбітражна палата» від 09 серпня 2021 року- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду через Київський апеляційний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 04 жовтня 2021 року.

Суддя: