Справа № 645/4096/21
Провадження № 2-о/643/760/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2021 р. cуддя Московського районного суду м. Харкова Довготько Т.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Четверта міська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаною заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини на 08.02.2020року за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що постановою від 27.05.2021року, державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Т.М. Каліберда було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи відмову неможливістю встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем та пропуском строку для прийняття спадщини. Разом з тим, як зазначає заявник, з померлим ОСОБА_3 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 18.01.1992року. За весь період шлюбу вона з померлим чоловіком ОСОБА_3 весь час проживала разом. Встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, необхідно для оформлення прав на спадкове майно.

Дослідивши вказану заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження по справі слід відмовити, з наступних підстав.

Згідно ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження; окремого провадження. Ч.7 - Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5);

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Із заяви ОСОБА_1 , вбачається, що вирішення вимог про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне заявнику для прийняття спадщини після смерті її чоловіка, тобто встановлення даного факту напряму пов`язане з наступним вирішенням спору про право, який належить розглядати у позовному провадженні.

Спір про право пов`язаний виключно з порушенням або оспорюванням суб`єктивного права, тобто коли відсутнє порушення права, то не може бути також і спору про право цивільне. Звернення особи за судовим захистом у такому випадку зумовлюється неможливістю здійснити своє право через неможливість його довести відповідному органу (РАГСу, нотаріусу та ін.) або громадянам та на підставі її впевненості в існуванні права. Характерним для справ окремого провадження є положення, коли звернення особи до суду зумовлюється неможливістю здійснити своє право через недоведеність певної юридичної обставини, з існуванням якої закон надає особі відповідні права. Якщо у справі беруть участь заінтересовані особи, які позитивно ставляться до встановлення даного факту у суді, спір про право не може виникнути.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними (п.2Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Таким чином, беззаперечно встановлено наявність спору про право на спадщину.

Заявником додано до заяви постанову державного нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Т.М. Каліберда від 27.05.2021 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини та неможливістю встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем.

Суд звертає увагу заявника, що Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Спори про спадкування підлягають розгляду судами виключно у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в тому числі через відсутність підтвердження родинних відносин, пропуску строку звернення до нотаріуса, не підтвердження прийняття спадщини, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Однак, з наданої до суду заяви вбачається наявність спору щодо підтвердження права заявника на спадщину після померлого ОСОБА_3 , а отже дане питання повинно вирішуватись в порядку позовного провадження, з залученням всіх можливих спадкоємців до участі у справі та з`ясування наявності чи відсутності їх заперечень щодо вимог заявника, в тому числі представника територіальної громади ( в разі відсутності спадкоємців).

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що з поданої до суду заяви вбачається спір про право, у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно відмовити, роз`яснивши право звернення з позовом в загальному порядку з дотриманням правил підсудності.

Керуючись ч.4 ст. 315 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Четверта міська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Роз`яснити заявнику право звернення до суду з позовом на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Довготько Т.М.