КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Рубан С.М., Кулікової С.В.

при секретарі - Діденку А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 30 листопада 2020 року в справі за скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на бездіяльність приватного виконавця Лановенко Людмили Олегівни, боржник: ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

В червні 2019 року АТ «Універсал Банк» звернувся до суду із скаргою на бездіяльність приватного виконавця Лановенко Л.О.

В обґрунтування поданої скарги заявник вказував, що в межах виконавчого провадження №61547904 виконується виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 , як поручителя, за зобов`язаннями ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №009-2008-2328 від 09.07.2008 р. в розмірі 57960 доларів США.

Зазначений виконавчий лист був виданий 24 квітня 2019 року Солом`янським районним судом м. Києва на підставі рішення від 11 грудня 2018 року.

Крім того, як зазначав стягувач, боржником,з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника,також було передано в іпотеку належну їй квартиру АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що грошових коштів та іншого майна у ОСОБА_1 немає, приватний виконавець мав би звернути стягнення на належний їй об`єкт нерухомого майна - квартиру.

Однак, приватний виконавець не здійснює таких заходів, оскільки в квартирі, серед інших, зареєстрована і неповнолітня дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Приватний виконавець посилається на п. 28 Глави VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, згідно з якою у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування.

Стягувач вважає таку позицію приватного виконавця помилковою, оскільки малолітня дитина була зареєстрована в квартирі вже після передачі квартири в іпотеку, і на таку реєстрацію не було отримано згоди іпотекодержателя. Крім того, на думку стягувача,Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає у виконавця необхідності отримання згоди органу опіки та піклування на реалізацію квартири, в якій зареєстрований неповнолітній.Примусова реалізація квартири з прилюдних торгів не є правочином, а є саме виконанням рішення суду.

Також Банк зазначив, що оскільки власником квартири АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 , а не батьки неповнолітньої ОСОБА_3 , дозвіл органу опіки та піклування на реалізацію квартири також не вимагається.

Посилаючись на те, що виконавець не здійснює заходів щодо примусової реалізації в межах виконавчого провадження №61547904 квартири АДРЕСА_1 , і яка належить боржникові - ОСОБА_1 , просив скаргу задовольнити.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 листопада 2020 року скаргу задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 в межах виконавчого провадження №61547904.

Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. вжити необхідні заходи з метою реалізації в межах виконавчого провадження №61547904 предмету іпотеки - квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , без отримання згоди органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні скарги відмовити.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник Акціонерного товариства «Універсал Банк» заперечував проти апеляційної скарги боржника ОСОБА_1 , вважаючи ухвалу суду законною.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи і це було встановлено судом, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 11.12.2018 р. задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення з них в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №009-2008-2328 від 09.07.2008 р. в сумі 57960 доларів США.

Встановлено, що ОСОБА_1 виступила як фінансовим поручителем за вказаним договором, позичальником у якому є ОСОБА_2 , так і майновим поручителем, передавши в іпотеку банку належну їй квартиру АДРЕСА_1 .

24 квітня 2019 року Солом`янським районним судом м. Києва виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Постановою приватного виконавця від 13.03.2020 відкрито виконавче провадження №61547904 за вказаним виконавчим листом.

Постановами приватного виконавця від 13 березня 2020 року було накладено арешт на кошти боржника, арешт на майно (на рухоме та нерухоме в межах суми).

Постановою приватного виконавця від 13 березня 2020 року було об`єднано виконавче провадження №61547463 та виконавче провадження №61547904 у зведене виконавче провадження №61551310.

14.06.2020 р. приватним виконавцем винесена постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника - земельної ділянки за адресою: Київська область, Сквирський район, с. Пищики.

17.06.2020 р. приватним виконавцем винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно з частиною 2 статті 18 Закону України "Про охорону дитинства" діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей" держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

У пункті 28, розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, визначено, У разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

У справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Приватний виконавець у своїх запереченнях, зокрема, посилається на те, що оскільки у спірній квартирі зареєстрована неповнолітня дитина, на її реалізацію необхідний дозвіл органу опіки та піклування.

Задовольняючи скаргу стягувача, суд першої інстанції виходив з того, що реалізація предмету іпотеки є кінцевою стадією виконання рішення суду, а тому попередній дозвіл органу опіки та піклування на відчуження квартири, право користування якою належить дитині, законом не вимагається. Така згода потрібна при укладенні договору іпотеки, якщо предметом іпотеки мають право користуватись чи володіти діти, а не тоді коли дії по реєстрації місця проживання дітей вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки. Наявність чи відсутність згоди органу опіки та піклування на примусову реалізацію предмета іпотеки не може перешкоджати виконанню судового рішення.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 11.12.2018 р. задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , стягнуто з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №009-2008-2328 від 09.07.2008 р. в сумі 57 960 доларів США, питання щодо звернення стягнення на іпотечне майно судом у даній справі не вирішувалось.

За таких обставин, в даному випадку, на думку колегії суддів, висновок ВерховногоСуду, викладений у постанові від 02.10.2019 року в справі № 754/15589/14-ц (провадження № 61-3066св19), не може бути застосовано, оскільки у зазначеній справі є рішення суду про звернення стягнення на іпотечне майно.

Доводи скарги про те, що малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є дочкою боржника, не спростовує право останньої на користування жилим приміщенням, у якому вона зареєстрована.

Посилання в скарзі на те, що в квартирі, яка є предметом іпотеки, прописана малолітня дитина без згоди на те Банку, не приймаються до уваги, оскільки факт реєстрації боржником в іпотечному майні неповнолітньої особи не впливає на встановлений порядок передачі на реалізацію нерухомого майна, право користування яким мають неповнолітні діти. Стягувач не позбавлений можливості захистити своє порушене право, спричинене порушенням умов Іпотечного договору, у спосіб, встановлений нормами законодавства України. До такого висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 18 грудня 2019 року у справі №755/10564/18.

Отже, враховуючи вимоги Закону України "Про виконавче провадження", Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей", а також положення Інструкції з організації примусового виконання рішень і Порядку реалізації арештованого майна, державний виконавець або приватний виконавець зобов`язаний у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, отримати попередню згоду органу опіки та піклування або відповідне рішення суду.

Ухвалюючи рішення про задоволення скарги АТ "Універсал Банк", суд першої інстанції наведених положень законодавства не врахував та прийшов до помилкового висновку про необхідність задоволення скарги, помилково визнавши протиправною бездіяльність приватного виконавця Лановенко Л.О. щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в межах виконавчого провадження №61547904 та зобов`язавши приватного виконавця вжити необхідні заходи з метою реалізації в межах виконавчого провадження №61547904 предмету іпотеки без отримання згоди органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації.

Крім того, суд першої інстанції не надав належної оцінки запереченням приватного виконавця Києва Лановенко Л.О., із яких вбачається, що приватним виконавцем було здійснено необхідні та можливі дії щодо примусового виконання виконавчого документу, зокрема і дії, спрямовані на передачу на реалізацію іншого нерухомого майна, що належить боржнику.

Враховуючи наведене, ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні скарги Акціонерного товариства «Універсал Банк».

Керуючись ст.ст.367, 374,376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 30 листопада 2020 р. скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні скарги Акціонерного товариства «Універсал Банк» на бездіяльність приватного виконавця Лановенко Людмили Олегівни, боржник ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня виготовлення повної постанови.

Повний текст постанови виготовлений 07 жовтня 2021 року.

Головуючий

Судді: