Справа № 263/2989/21
Провадження № 2/263/1362/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 вересня 2021 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючої судді Хараджа Н.В., при секретарі Зарудній А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) по виплаті аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою, уточненою під час судового розгляду. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17.12.2010 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , . ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісяця, починаючи з 02.11.2010 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 28.04.2021 року розмір заборгованості по виконавчому листу за період з січня 2019 року по березень 2021 року розмір заборгованості по сплаті аліментів складає 132 916,07 грн. Тому з огляду на положення ч. 1 ст. 196 СК України просить стягнути з відповідача на її користь пеню в розмірі 122 601, 63 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31 березня 2021 року по справі призначено підготовче судове засідання.

27.05.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого він частково визнав позовні вимоги, а саме не заперечував проти стягнення з нього на користь позивачки пеню у розмірі 22 317,24 грн., яка виникла за період з 01.01.2019 по 30.01.2021. В обґрунтування відзиву зазначив, що обґрунтовуючи позов позивачка зазначає, що відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 15.02.2021, складеного заступником начальника відділу Центрального ВДВС у м. Маріуполі Східного МРУ МЮ (м.Харків), розмір заборгованості по виконавчому листу за період з 01.01.2019 по 31.01.2021 складає 97 704,31 грн та просить стягнути за період 01.01.2019 по 30.01.2021 пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 97 704,31 грн. Проте, з розрахунку заступника начальника відділу Центрального ВДВС у м. Маріуполі Східного МРУ МЮ (м. Харків) вбачається, що за період з січня 2019 року по січень 2021сума аліментів яка була нарахована та повинна була бути сплачена становить 54 404,00 грн., ним за період з січня 2019 року по січень 2021 року сплачено 32 086,76 грн., що вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів доданого позивачем до позову та квитанцій на суму 15262,00 грн., які він додає до позову. Таким чином, по виконавчому листу за період з січня 2019 року по січень 2021 року ОСОБА_2 нарахована сума аліментів 54 404,00 грн. ним за вказаний період сплачено аліментів 32 086,76 грн., отже 54 404,00 грн. 32086,79=6 грн. = 22 317,24 грн. Проте, ОСОБА_1 у розрахунку заборгованості по пені наведеному у позові зазначає 97 704,31 грн., але вказана сума заборгованості не за період за який позивач просить стягнути пеню. Аліменти ним періодично сплачувались, проте у розрахунку цього не зазначено, так на ім`я ОСОБА_1 було зроблено поштові перекази: 31.08.2020 на суму 5100,00 грн., 07.10.2020 на суму 5081,00 грн., 11.11.2020 на суму 5081,00 грн. Таким чином, аналізуючи вищенаведене зазначив ,що розрахунок заборгованості по пені наведений у позові невірний, адже розмір заборгованості зазначений у позові не відповідає дійсності. Також зазначив, що у 2019 та 2020 роках він тривалий час хворів, що унеможливлювало сплачувати аліменти, адже усі кошти йшли на лікування, а заробітна плата у той час була маленька. На теперішній час він тимчасово не працевлаштований, у зв`язку з чим в нього виникли труднощі зі сплати аліментів на утримання дітей.

30.06.2021 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на запит. Відповідно до якої представник позивача та позивачка просили суд задовольнити уточнену позовну заяву у повному обсязі. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого 28.05.2021 державним виконавцем Центрального ВДВС у м. Маріуполі Східного МРУ МЮ (м. Харків) за період з січня 2019 року по квітень 2021 року складає 139 086,74 грн. Таким чином, з дати подачі позову відповідачем не вживаються жодні заходи щодо погашення заборгованості по аліментам у утримання своїх синів. Відповідно до вищевказаних двох розрахунків державного виконавця з вересня 2020 року аліменти не сплачуються та позивачкою не отримуються. Розрахунок заборгованості по аліментам, зроблений відповідачем у своєму відзиві, не зрозумілий та не підтверджується розрахунком або довідкою державного виконавця, на примусовому виконанні у якого знаходиться АСВП 45810708. Станом на зараз відповідач аліменти синам не сплачує, заборгованість по аліментах не погасив ні в повному обсязі ,ні частково, продовжує уникати зустріч із дітьми, будь-яку матеріальну допомогу з дня подачі позову дітям також не надає. Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 27.04.2021 року, яку відповідач додав до свого відзиву на позову, вбачається, що Відповідач тимчасово був непрацездатним, мав побутову травму. Проте, ОСОБА_2 є особою працездатного віку, інвалідність у нього відсутня, доказів, які б підтверджували обставини про його неможливість офіційного працевлаштування, не надано. В той же час, син відповідача ОСОБА_5 , хворіє на алергічний риніт, гіпертонічну хворобу, має тахікардію, йому необхідні ліки та медичне обстеження, на теперішній час син готується до вступу у ВНЗ, станом на зараз батько в цьому жодним чином не допомагає. З дати призначення аліментів батько постійно мав заборгованість за сплатою аліментів. У листопаді 2019 року відповідач звернувся з позовом до позивачки , Центрального ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області про зняття арешту з рахунку, на який нараховується заробітна плата та з кредитного рахунку та про повернення незаконного утриманих грошових коштів у розмірі 6858,75 грн. Так, рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 09.04.2020 року позовні вимоги було задоволено частково, скасовано арешт, накладений постановою державного виконавця Центрального ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області Воробйова В.В. від 01.08.2019 року у виконавчому провадженні № 45810708 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1948/2010, виданого 17.12.2010 Жовтневим районним судом м. Маріуполя на кошти, що містяться на зарплатному рахунку. У задоволенні інших вимог відмовлено. 27.06.2021 позивачка отримала лист від 18.06.2021 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області про наявність кримінального провадження за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України щодо притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 за тривалу несплату аліментів.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 07 липня 2021 року підготовче судове засідання закрито на справу призначено до розгляду.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, на задоволенні позову наполягали у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2ст.247ЦПКУкраїни фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом -ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24.12.2012 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано.

Відповідно до виконавчого листа №2-19481/2010, виданого 17.12.2010 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у 1/3 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 02.11.2010 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Відповідно до повідомлення про надання державної допомоги сім`ям з дітьми ОСОБА_1 було призначено державну допомогу у зв`язку з ухиленням батька від сплати аліментів з01.06.2015 по 30.11.2015.

Відповідно до інформації про виконавче провадження від 05.03.2021 року, номер виконавчого провадження № 45810708: постановою про відкриття виконавчого провадження від 11.12.2014 року ВП №45810708 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-19481/2010 виданим 17.12.2010 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя з примусового виконування вищевказаного рішення суду; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.12.2014 року ВП №45810708 накладений арешт на все нерухоме майно ОСОБА_2 ; постановою про передачу виконавчого провадження від 10.04.2018 року Лівобрежним ВДВС м. Маріуполь матеріли ВП № 45810708 передані до Центрального ВДВС м. Маріуполь за місцем мешкання, боржника, у зв`язку з повідомленням з ТОВ ТПГ «Евростроймайстер» що боржник не працює, утримань не було; постановою про прийняття виконавчого провадження від 02.06.2018 року ВП № 45810708 прийнято виконавче провадження з примусового виконання за виконавчим листом №2-19481/2010 Центральним ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області; постановами державного виконавця Центрального ВДВС від 31.07.2018 року: встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортним засобом, встановлено тимчасове обмеження боржника у праві полювання, встановлено тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та оголошеною зброєю, пристроями вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами посмертної дії.

Відповідно до квитанцій про поштові переведення відповідач ОСОБА_2 сплачував аліменти на утримання дітей: 31.08.2020 на суму 5100,00 грн., 07.10.2020 на суму 5081,00 грн., 11.11.2020 на суму 5081,00 грн.

З виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого вбачається, що ОСОБА_2 у періоди з 14.01.2019 по 29.01.2019, з 30.01.2019 по 12.02.2019, з 13.05.2019 по 20.06.2019, з 05.05.2020 по 30.05.2020, 15.09.2020 по 22.09.2020, з 26.11.2020 по 18.12.2020 перебував на лікарняних.

Відповідно до довідки про середню заробітну плату (дохід) від 09.12.2019 ОСОБА_2 за період з червня по листопад мав заробітну плату у розмірі 32 023,50 грн.

З довідки про участь батьків учня 4-А класу у шкільному житті дитини № 421 від 10.12.2019, виданою «Гімназією зі структурним підрозділом початкової школи № 1» батько ОСОБА_2 контакту зі школою, де вчиться дитина, не підтримує, з вчителями не спілкується.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 28.04.2021 року, складеного державним виконавцем Центрального ВДВС у м. Маріуполь Східного МРУ МЮ (м. Харків), розмір заборгованості по виконавчому листу № 2-19481/2010 від 17.12.2010 року, за період з січня 2019 року по березень 2021 року розмір заборгованості по сплаті аліментів складає 132 916,07 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 28.05.2021 року, складеного державним виконавцем Центрального ВДВС у м. Маріуполь Східного МРУ МЮ (м. Харків), розмір заборгованості по виконавчому листу № 2-19481/2010 від 17.12.2010 року, за період з січня 2019 року по квітень 2021 року розмір заборгованості по сплаті аліментів складає 139 086,74 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 квітня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Центрального ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області та ОСОБА_6 про зняття арешту з рахунку, на який нараховується заробітна плата та з кредитного рахунку та про повернення незаконно утриманих грошових коштів, було задоволено частково. Скасовоано арешт, накладений постановою державного виконавця Центрального ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області Воробйова В.В. від 01.08.2019 року у виконавчому провадженні № 45810708 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1948/2010, виданого 17.12.2010 Жовтневим районним судом м. Маріуполя на кошти, що містяться на зарплатному рахунку. У задоволенні інших вимог відмовлено.

Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 294-62 та протоколу ультразвукового дослідження ОСОБА_3 хворіє на алергічний риніт, гіпертонічну хворобу, має тахікардію.

З листа Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області № 3084,101/2021 від 18.06.2021 вбачається, що в секторі дізнання Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області знаходиться кримінальне провадження № 0001336 від 04.06.2020 відносно ОСОБА_2 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України

Згідно з ч.1ст.8 Закону України "Про охорону дитинства"кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 12 даного Закону передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч.1,2 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками,одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені,але не більше 100відсотків заборгованості. Уразі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду,заходів,передбачених частиною чотирнадцятою статті 71Закону України "Про виконавче провадження",максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання,передбачених частиною чотирнадцятою статті71Закону України "Про виконавче провадження". Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Також суд не бере до уваги заперечення представника відповідача щодо обрахунку розміру заборгованості по сплаті аліментів відповідно до довідки державного виконавця, оскільки згідно з аналізу норм діючого законодавства, даний обрахунок здійснено до вимог чинного законодавства. Крім того, даний обрахунок не було оскаржено ані в виконавчій службі, ані в судовому порядку.

Визначаючи розмір неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача, суд враховує Правову позицію Верховного Суду в справі 362/4462/16 від 20.07.2020 року, за якою Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі N 333/6020/16-ц (провадження N 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі N 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі N 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі N 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі N 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Судом встановлено, що відповідач за період з 01.01.2019 року по 31.03.2021 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 122 601,63 грн., зазначене підтверджується довідкою державного виконавця про обрахунок заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів та квитанціями про сплату аліментів за жовтень та листопад 2020 року та не спростовано стороною відповідача.

Позивачкою надано суду обрахунок розміру пені за заборгованістю по сплаті аліментам, який був перевірений судом, та відповідає нормам чинного законодавства та правовій позиції Верховного Суду, а також суд враховує те, що стороною відповідача не було надано обрахунку розміру пені за заборгованістю по сплаті аліментам та механізму здійснення даного обрахунку.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що відповідачем не у повному обсязі сплачувалися аліменти на утримання неповнолітніх дітей, враховуючи суми щомісячної заборгованості та перевіривши вищезазначений розрахунок, суд дійшов висновку, що неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2019 року по 28.04.2021 року складає 182 012,32 грн.

Оскільки розмір пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, то з відповідача слід стягнути суму пені, рівнозначну розміру заборгованості, тобто з відповідача в користь позивача підлягає стягненню 122 601,63 грн.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.141 ЦПК України.

Відповідно до положень ч.1ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок, від сплати якого позивачка звільнена при пред`явленні позову.

Щодо стягнення витрат за надання правничої допомоги.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога у даній справі надавалася позивачу адвокатом Ігнатенко Світланою Валентинівною на підставі договору №02/2021 від 03.03.2021 року. Згідно наданого акту наданих правових (правничих) послуг сума гонорару за надання правничої допомоги становить 3000,00 грн. та складається з: 900 грн. складання позовної заяви, 900 грн. складання заяви про збільшення позовних вимог, 1200 грн. представництво у суді. Факт отримання гонорару у готівковій формі підтверджується відповідною довідкою від 27.07.2021.

Суд враховує, що при визначенні суми відшкодування витрат за надання правничої допомоги суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада від 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний характер.

Суд враховує, що справа розглядалася у порядку загальнопозовного провадження , тому з врахуванням складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); ціни позову; реального часу, необхідного для виконання таких послуг, суд приходить до висновку, що заявлені витрати за надання правничої допомоги в розмірі 3000,00 грн. підлягають частковому задоволенню, оскільки як вбачається з матеріалів справи представник позивача не здійснювала представництво у Жовтневому районному суді м. Маріуполя, отже заявлені правові послуги стягненню не підлягають.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведений факт понесення витрат на правову допомогу у розмірі 1800гривень, через що вказані витрати мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 155, 180, 182, 192, 195, 196 СК України, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-83, 141, 200, 206, 263-265, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) по виплаті аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2019 року по 31.03.2021 року у сумі 122 601,63 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 800 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір на користь держави в сумі 908 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Ігнатенко Світлана Валентинівна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ЗП 001356 від 31.07.2017, адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя: Н.В.Хараджа