01.10.2021 Справа № 696/703/21
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

01 жовтня 2021 року суддя Кам`янського районного суду Черкаської області Білопольська Н.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради Черкаській області про визнання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення (будівлі столової) від 20 листопада 2009 року по АДРЕСА_1 , укладеного між ВАТ Кам`янське та ОСОБА_1 , дійсним та визнання права власності на майно, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

Позовна заява подана без додержання вимог Цивільного процесуального кодексу України, а тому підлягала залишенню без руху.

Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 30 липня 2021 року постановлено залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 , копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали суду.

Заявою від 27 вересня 2021 року позивач повідомив суд про усунення недоліків позовної заяви. Однак із змісту заяви позивача та наданих доказів вбачається, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, виходячи з наступного.

Подані позивачем документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно (будівлю столової) та її обтяження. Так, арбітражний керуючий ОСОБА_2 з порушенням ч. 8 ст. 22 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом № 2343-XII від 14 травня 1992 року (чинного на час виникнення спірних правовідносин) здійснив незаконний перерозподіл власності боржника ВАТ Кам`янське шляхом продажу будівлі столової по АДРЕСА_1 , яка належала ВАТ Кам`янське, зазначивши в договорі купівлі-продажу від 20 листопада 2009 року продавцем ВАТ Камянське і печатку ВАТ Кам`янське.

Стаття 98 вказаного Закону про права та обов`язки арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) не передбачає прав арбітражного керуючого щодо відчуження або обтяження нерухомого майна боржника.

Частиною 8 ст. 22 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом № 2343-XII від 14 травня 1992 року, яка регламентує процедуру введення процедури розпорядження майном боржника, встановлено, що керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна вчиняють правочини (укладають договори) щодо: відчуження або обтяження нерухомого майна боржника, в тому числі передачі в оренду, заставу, внесення зазначеного майна до статутного капіталу іншого підприємства або господарського товариства, розпорядження нерухомим майном боржника у будь-який інший спосіб.

Отже, договір купівлі-продажу від 20 листопада 2009 року ВАТ Кам`янське укладений в особі арбітражного керуючого Козюри В.М., який не мав права вчиняти даний правочин.

Позивачем не надано доказів про те, що купівля-продаж майна боржника ВАТ Кам`янське в провадженні у справі про банкрутство відбулася шляхом проведення торгів у формі аукціону, що передбачено ч. 1 ст. 49 Закону України Про відновлення

платоспроможності боржника або визнання його банкрутом № 2343-XII від 14 травня 1992 року.

При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчити договір, її ухилення від такого посвідчення з причин незначної вартості майна, відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення (Закон № 1878-VI від 11 лютого 2010 року).

Матеріали позовної заяви не містять доказів того, що ВАТ Кам`янське ухилилося від нотаріального посвідчення правочину та втрати можливості з будь-яких причин його посвідчити, що є обов`язковими умовами для визнання правочину дійсним на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Позивачем не надано доказів про звернення до продавця ВАТ Кам`янське та його відмову у нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу столової.

Суд не може встановити особу арбітражного керуючого у зв`язку з тим, що до договору купівлі-продажу столової позивачем не додані вказані в договорі ліцензія АВ № 158509 від 20 грудня 2006 року та ухвала господарського суду Черкаської області від 07 лютого 2008 року по справі № 01/2520 про призначення ОСОБА_2 арбітражним керуючим у справі про банкрутство ВАТ Кам`янське.

У клопотанні про витребування документів від господарського суду Черкаської області позивачем не зазначено про вжиті ним заходи для отримання вказаних доказів та (або) причини неможливості самостійно отримати ці докази, що передбачено п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України.

Водночас позивачем не обґрунтовано позовних вимог щодо відповідача із зазначенням, які права позивача були порушені (невизнані, оспорені) відповідачем.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунувнедоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 353-355 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради Черкаській області про визнання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення (будівлі столової) від 20 листопада 2009 року по АДРЕСА_1 , укладеного між ВАТ Кам`янське та ОСОБА_1 , дійсним та визнання права власності на майно, - вважати неподаною і повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Розяснити позивачеві, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду або безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення), а якщо ухвалу суду не було

вручено у день її проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.А. Білопольська