Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

21 вересня 2021 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Суходольського О.М.

з участю секретаря Культенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що предметом даної позовної заяви є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 51326, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною 24 травня 2021 р. на підставі Кредитного договору №389721 від 22.02.2018 року.

Згідно з вищевказаним виконавчим написом, стягнення заборгованості складає 43216грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 1500грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 41716грн. та за вчинення нотаріусом виконавчого напису - 750,00 грн.

Постановою від 24 червня 2021 року старшим державним виконавцем Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Велікановою К.С., було відкрито виконавче провадження № 65883512 з примусового виконання виконавчого напису № 51326 вчиненого 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області, Грисюк Оленою Василівною.

Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Позивач стверджує, що ніколи не мала та не має жодної заборгованості перед ТОВ «Веллфін»,а у приватного нотаріуса Грисюк О.В. об`єктивно були відсутні підстави для вчинення виконавчого напису. Вказує, що звернулася до поліції з заявою про вчинення злочину, яка зареєстрована та розслідується у кримінальному провадженні №0001893 від 09.07.2021 року.

Позивач, посилаючись на норми законодавства та судової практики просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 51326 від 24.05.2021 р., який вчинено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, на підставі Кредитного договору №389721 від 22.02.2018 року.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 29.07.2021 року відповідачу був наданий строк, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідач у визначений судом термін відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав.

Від третьої особи приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною письмових пояснень щодо суті справи не надходило. Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 29.07.2021 року судом було витребувано належним чином завірену копію нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 51326 від 24.05.2021 р. за клопотанням представника позивача адвоката Бабіч Т.Г., однак дана ухвала суду приватним нотаріусом не виконана, на адресу суду повернувся конверт без вручення, причина повернення адресат відмовився.

Суд, дослідивши докази з точки зору допустимості та належності, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 51326, яким звернено стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» за кредитним договором 389721 від 22.02.2018 року в розмірі 43216грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 22.02.2018 року по 01.03.2020 року. Сума заборгованості складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 1500,00 грн. та простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 41716грн. За вчинення виконавчого напису з ОСОБА_1 також підлягає до стягнення 750,00 грн. на користь стягувача за вчинення виконавчого напису.

Відповідно до указаного виконавчого напису позивач є боржником за Кредитним договором 389721 від 22.02.2018 року, укладеним з ТОВ «Веллфін».

На підставі даного виконавчого напису нотаріуса 24.06.2021 року старшим державним виконавцем Черкаського РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Велікановою К.С. відкрито виконавче провадження ВП № 65883512 про стягнення з позивача на користь відповідача боргу у загальному розмірі 43966грн. та виконавчий збір у розмірі 4396,60грн.

Ухвалою суду від 29.07.2021 року витребувано належним чином завірену копію нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 51326 від 24.05.2021 р., однак дана ухвала суду приватним нотаріусом залишена без виконання.

Відповідно до положень ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених Законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року, зареєстрованого в МЮУ 22 лютого 2012 року за № 282/20595, - нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172.

Згідно п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ №1172 від 29 червня 1999 року, для одержання виконавчого напису при стягненні заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку.

Як встановлено судом, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

У Постанові ВСУ від 23.01.2018 року в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що заборгованість у позивача перед ТОВ «Веллфін», зазначена у написі, є безспірною. Наведені обставини також вказують на те, що існування заборгованості, зазначеної нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірною, оскільки позивач звернувся одразу до суду після відкриття виконавчого провадження та заперечив існування боргу, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості за виконавчим написом, а як встановлено судом заборгованість не є безспірною, тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір в сумі 908,00 гривень, тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача ТОВ «Веллфін» на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 908,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 51326 від 24.05.2021 року, який вчинено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» (юридична адреса вул. Героїв Севастополя, 48, м. Київ, 03061, ) на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції або безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. М. Суходольський