Справа № 263/3910/21
Провадження № 2/263/1496/2021
28 вересня 2021 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Соловйова О.Л., при секретарі Кирилюк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі майна, яке знаходиться в спільній частковій власності та визнання права власності,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить виділити в натурі нерухоме майно, а саме: 4/10 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі права власності та складається з житлового будинку літ. Б-1, сіней літ. Б-1, жилою площею 32,2 кв.м, кухні літ. Л, вбиральні літ.Е, огорожі №1, 1/2 воріт№2; припинити право спільної часткової власності на 4/10 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , що належало позивачу на підставі договору дарування від 24.05.2003, а також визнати право власності на виділене майно. В обгрунтування позову посилаються, на те, що вона на підставі договору дарування є власником 4/10 частини домоволодіння АДРЕСА_1 . Власником 6/10 частки вищевказаного майна є: ОСОБА_2 . Належна позивачу частка домоволодіння обладнана окремим входом, і не має ніяких комунікаційних прив`язок до приміщень відповідача, тобто кожен з них користується своєю частиною будинку незалежно один від одного. Згідно висновку експерта № 4-д за результатами будівельно-технічного дослідження від 05.03.2021 експерта ОСОБА_3 виділ 4/10 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку літ. Б-1, сіней літ. Б-1, жилою площею 32,2 кв.м, кухні літ. Л, вбиральні літ.Е, огорожі №1, 1/2 воріт№2 в натурі можливий. Наразі виникла необхідність виділити частку із майна в цілу частину. Так, протягом всього часу вони користується своєю часткою спірного будинку окремо від відповідачів. Крім того, дана частина відокремлена, а тому вважають, що її виділення можливе, оскільки ніякої прив`язки, в тому числі і технічної, до частин відповідачів дане приміщення не має, а тому її виділ не порушуватиме чиїхось прав. Отже, на підставі вищезазначеного з метою захисту прав позивача, як власника, а також з метою реалізації їх права вільного володіння, користування та розпорядження часткою нерухомого майна, змушена була звернутися до суду.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день слухання був повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутністю або відзив суду не надав, про причини неявки не повідомив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у їх відсутність.
Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до технічного паспорту на домоволодіння АДРЕСА_1 , виготовленого 21 травня 2003 року, спірні 4/10 частин домоволодіння складаються з житлового будинку літ. Б-1, сіней літ. Б-1, жилою площею 32,2 кв.м, кухні літ. Л, вбиральні літ.Е, огорожі №1, 1/2 воріт№2 (а.с.9-11).
Відповідно до договіру дарування домоволодіння від 24.055.2003, ОСОБА_1 є власником житлового будинку літ. Б-1, сіней літ. Б-1, жилою площею 32,2 кв.м, кухні літ. Л, вбиральні літ.Е, огорожі №1, 1/2 воріт№2, що складає 4/10 частин домоволодіння номер АДРЕСА_1 , що також підтверджується відповідним Витягом про державну реєстрацію за № 1505910 від 17.09.2003 права власності на нерухоме майно (а.с.7-8).
Згідно із висновком експерта №4-д від 05 березня 2021 року, виконаного судовим експертом Новіковим В.С., можливий виділ у натурі 4/10 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , а саме житлового будинку літ. Б-1, сіней літ. Б-1, жилою площею 32,2 кв.м, кухні літ. Л, вбиральні літ.Е, огорожі №1, 1/2 воріт№2 (а.13-14).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №224092137 від 15.09.2020, домоволодіння АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить: ОСОБА_2 6/10 частки; ОСОБА_1 4/10 частки. (а.с.12)
Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, передбачено статтею 364 ЦК України.
Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (частини перша-третя статті 364 ЦК України).
При виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має виділятися окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.
Системний аналіз статей 181, 183, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток з нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено відокремлений об`єкт нерухомого майна, який за розміром відповідатиме розміру частки співвласника у праві власності.
У разі, якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то, з урахуванням конкретних обставин, такий виділ можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.
Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18 червня 2007 року.
Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) в окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.
Судом, у відповідності до висновку експертного дослідження від 05 березня 2021 року, який жодною із сторін не спростований, установлено технічну можливість виділу ОСОБА_1 у натурі частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку літ. Б-1, сіней літ. Б-1, жилою площею 32,2 кв.м, кухні літ. Л, вбиральні літ.Е, огорожі №1, 1/2 воріт№2., між нею і іншим співвласником відповідачем.
Отже, за наявності технічної можливості виділу позивачу конкретних приміщень у житловому будинку та врахувавши, що співвласники своїм правом не скористалися та позиції щодо такого виділу не висловили, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог і здійснення виділу у натурі та припинивши право спільної часткової власності на указане домоволодіння.
Приписами частини 3 статті 364 ЦК України передбачено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
У зв`язку з викладеним, оскільки суд дійшов висновку про виділ позивачці її частки майна, що є правовою підставою для припинення права спільної часткової власності на це майно, враховуючи, що у цьому випадку позивачка набуває право власності на виділене майно, керуючись приписами ст. 13 Закону України «Про держану реєстрацію речових прав не нерухоме майно та їх обтяжень», п. 54 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, з метою недопущення порушення положень ст. 317 ЦК України, суд вважає, що вимоги про визнання за позивачем права власності на окрему житлову будівлю також підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 15, 16, 181, 183, 358, 364 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 7681, 84, 89, 158, 263265,280 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі майна, яке знаходиться в спільній частковій власності та визнання права власності, задовольнити.
Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в натурі з спільної часткової власності об`єкт нерухомості, а саме: 4/10 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності та складається з житлового будинку літ. Б-1, сіней літ. Б-1, жилою площею 32,2 кв.м, кухні літ. Л, вбиральні літ.Е, огорожі №1, 1/2 воріт№2.
Припинити право спільної часткової власності на 4/10 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі договору дарування домоволодіння від 24.05.2003 року.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку літ. Б-1, сіней літ. Б-1, жилою площею 32,2 кв.м, кухні літ. Л, вбиральні літ.Е, огорожі №1, 1/2 воріт АДРЕСА_2 , як на окремий, виділений в натурі самостійний об`єкт нерухомого майна.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя О.Л.Соловйов