КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року місто Київ

Апеляційне провадження № 22-вк/824/180/2021

Справа № 824/152/21

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Желепи О.В.

при секретарі - Міщенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву «АЛКОДІС ЕсА» (ALKODIS SA) про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного арбітражного суду при Міжнародній торгівельній палаті у справі №25515/НВН від 19 травня 2021 року за позовом «АЛКОДІС ЕсА» (ALKODIS SA) до ТОВ «АГАТ-А» про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

12 липня 2021 року до Київського апеляційного суду, в порядку ст. 476 ЦПК України, надійшла заява «АЛКОДІС ЕсА» (ALKODIS SA) про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного арбітражного суду при Міжнародній торгівельній палаті у справі №25515/НВН від 19 травня 2021 року за позовом «АЛКОДІС ЕсА» (ALKODIS SA) до ТОВ «АГАТ-А» про стягнення заборгованості у сумі 577 954,80 євро, а також передбачені законодавством України проценти, нараховані на суму 577 954,80 євро в розмірі 3% річних (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України) з 15 квітня 2020 року до дня фактичного здійснення платежу. Арбітражний Суд стягнув з відповідача на користь позивача 115 000,00 доларів США в рахунок встановлених Арбітражним Судом арбітражних витрат та 63 954,87 євро в рахунок витрат на правову допомогу та інших витрат. Рішення набрало законної сили 19 травня 2021 року.

В обґрунтування поданої заяви заявником зазначено, що 09 січня 2020 року «АЛКОДІС ЕсА» (ALKODIS SA) (далі - «Стягувач» або«Покупець») та Товариство з обмеженою відповідальністю «АГАТ-А» (далі - «Боржник» або«Продавець») (разом - «Сторони») уклали контракт №А08609 (далі - «Контракт»). Відповідно до умов Контракту Сторони домовилися про купівлю-продаж біоетанолу (Державний стандарт України 7166:2010) ЄС 15376:2014 з відходів цукрового буряка (далі «Товар»).

Вказує, що стаття 12 Контракту містить арбітражну угоду між Сторонами наступного змісту:

«будь-який спір, що виникає між сторонами з-за цього або у зв`язку з цією угодою, включаючи, але не обмежуючись цим, будь-яке питання щодо його існування, дійсності чи припинення, має бути розглянуто та остаточно вирішене арбітражем за правилами Міжнародної торгової палати, які правила вважаються включеними. Місцем арбітражу є Париж. Мова арбітражу - англійська.

Трибунал складається з одного арбітра, призначеного МТП, якщо суперечка не перевищує 300 000 доларів США, і трьох арбітрів, якщо суперечка суми перевищує 300 000 доларів США, одного повинна висувати кожна сторона, а третього - з двох висунутих кандидатур.

Будь-яка ухвала, винесена в такому арбітражі, є остаточною та обов`язковою для сторін цього Договору, і рішення щодо неї можуть бути прийняті в будь-якому суді, який має юрисдикцію. Єдиний закон про продаж та Уніфікований закон про утворення (Гаазькі конвенції 1964р.) та Конвенція Організації Об`єднаних Націй про міжнародний продаж товарів (Віденська конвенція 1980 р.) не застосовуються до цього договору.»

Між Сторонами виник спір щодо ціни Товару і порядку розрахунків, який був переданий на розгляд до Міжнародного арбітражного суду при Міжнародній торгівельній палаті (далі «Арбітражний Суд») відповідно до арбітражної угоди між Сторонами.

19 травня 2021 року Арбітражний Суд в складі трьох арбітрів постановив остаточне Рішення у справі № 25515/НВН (далі - «Рішення») в м. Париж, Франція. Суд зобов`язав відповідача сплатити позивачу 577 954,80 євро, а також передбачені законодавством України проценти, нараховані на суму 577 954,80 євро в розмірі 3% річних (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України) з 15 квітня 2020 року до дня фактичного здійснення платежу, сплатити позивачу 115 000,00 доларів США в рахунок встановлених Арбітражним Судом арбітражних витрат, сплатити позивачу 63 954,87 євро в рахунок витрат на правову допомогу та інших витрат.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 липня 2021 року було відкрито провадження у справі за заявою «АЛКОДІС ЕсА» (ALKODIS SA) про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного арбітражного суду при Міжнародній торгівельній палаті у справі №25515/НВН від 19 травня 2021 року за позовом «АЛКОДІС ЕсА» (ALKODIS SA) до ТОВ «АГАТ-А» про стягнення заборгованості.

05 серпня 2021 року Київським апеляційним судом направлено відповідачу ( боржнику) копію заяви «АЛКОДІС ЕсА» (ALKODIS SA) про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного арбітражного суду при Міжнародній торгівельній палаті у справі №25515/НВН від 19 травня 2021 року та надано у місячний термін до 26 серпня 2021 року подати можливі заперечення щодо цієї заяви.

26 серпня 2021 року у строк визначений судом від представника ТОВ « АГАТ-А» надійшло заперечення на заяву «АЛКОДІС ЕсА» (ALKODIS SA) про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного арбітражного суду при Міжнародній торгівельній палаті у справі №25515/НВН від 19 травня 2021 року, в яких зазначає, що заявлені «АЛКОДІС ЕсА» вимоги у заяві про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного арбітражного суду при Міжнародній торгівельній палаті у справі №25515/НВН від 19 травня 2021 року не відповідають підставі звернення (диспозитивній частині Арбітражного рішення) і не можуть бути задоволені, тому наявні підстави для відмови передбачені частиною першою статті 478 ЦПК України. В запереченнях також зазначено, що спір вирішувався не на підставі договору, основна сума боргу стягнута, як безпідставно набуте майно, а тому боржник, вважав, що Арбітражний суд не мав права розглядати спір. що є підставою для відмови у визнанні вказаного рішення.

В судових засіданнях представник «АЛКОДІС ЕсА» (ALKODIS SA) Блінов Є.В, повністю підтримав доводи заяви та просив її задовольнити.

Представники ТОВ «АГАТ-А»: Маркусь М.І. та Чернікова О.С, ,в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В. , пояснення учасників справи, вивчивши та дослідивши заяву разом з доданими до неї матеріалами, суд дійшов висновку про те, що заява АЛКОДІС ЕсА» (ALKODIS SA) про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного арбітражного суду при Міжнародній торгівельній палаті у справі №25515/НВН від 19 травня 2021 року підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.3 ст.475 ЦПК України заява про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, протягом трьох років з дня прийняття рішення міжнародним комерційним арбітражем.

Судом встановлено, що 09 січня 2020 року «АЛКОДІС ЕсА» (ALKODIS SA) (далі - «Стягувач» або «Покупець») та Товариство з обмеженою відповідальністю «АГАТ-А» (далі - «Боржник» або «Продавець») (разом - «Сторони») уклали контракт №А08609 (далі - «Контракт»). Відповідно до умов Контракту Сторони домовилися про купівлю-продаж біоетанолу (Державний стандарт України 7166:2010) ЄС 15376:2014 з відходів цукрового буряка (далі «Товар»).

Між Сторонами виник спір щодо ціни Товару і порядку розрахунків, який був переданий на розгляд до Міжнародного арбітражного суду при Міжнародній торгівельній палаті (далі «Арбітражний Суд») відповідно до арбітражної угоди між Сторонами.

19 травня 2021 року Арбітражний Суд в складі трьох арбітрів постановив остаточне рішення у справі № 25515/НВН (далі - «Рішення») в м. Париж, Франція, за позовом Стягувача до Боржника про стягнення заборгованості.

Відповідно до рішення, та долученого до заяви перекладу, Арбітражний Суд вирішив зобов`язати відповідача сплатити позивачу заборгованість у сумі 577 954,80 євро, а також передбачені законодавством України проценти, нараховані на суму 577 954,80 євро в розмірі 3% річних (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України) з 15 квітня 2020 року до дня фактичного здійснення платежу.

Склад арбітражного суду також зобов`язує відповідача сплатити на користь позивача 115 000,00 доларів США в рахунок встановлених Арбітражним Судом арбітражних витрат та 63 954,87 євро в рахунок витрат на правову допомогу та інших витрат.

Статтею 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно з ч.1 ст.82 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання та виконання рішень, визначених у ст.81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Порядок розгляду і вирішення заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу визначені у Главі 3 Розділу ІХ ЦПК України «Визнання та виконання рішень іноземних судів, міжнародних комерційних арбітражів в Україні, надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів».

Відповідно до ч.1 ст.474 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У разі якщо визнання та виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше (ч.2 ст.474 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 476 ЦПК, до заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу заявником додано:

1. оригінал належним чином засвідченого арбітражного рішення або нотаріально завірена копія такого рішення з засвідченим перекладом». На виконання зазначеного положення до цієї Заяви додається копія Рішення завірена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарасовою Юлією Петрівною, із засвідченим перекладом Рішення, що підлягає примусовому виконанню (Додаток 1).

2. оригінал арбітражної угоди або нотаріально завірена копія такої угоди». На виконання зазначеного положення до цієї Заяви додається копія контракту № А08609, укладеного Сторонами 9 січня 2020 року, завірена нотаріусом Брюсселя Алексісом Леммерлінгом [Alexis Lemmerling] за номером , де міститься арбітражна угода у формі арбітражного застереження (Додаток 2). З огляду на те, що арбітражна угода викладена українською мовою, Стягувач не надає засвідчений переклад арбітражної угоди, а тільки нотаріально завірений переклад нотаріального посвідчення та апостилю контракту №А08609.

3. документ, що підтверджує сплату судового збору, до цієї Заяви долучено відповідну квитанцію про сплату судового збору (Додаток 3).

4. копії заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу відповідно до кількості учасників судового розгляду.

5. довіреність або інший документ, що підтверджує повноваження особи на підписання заяви». До цієї Заяви долучені ордер, виданий Адвокатським об`єднанням «Етерна Ло» на представництво інтересів Стягувача адвокатом Бліновим Є.В., свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю Блінова Є.В. та належним чином засвідчена копія договору № LS/20/05/21 від 7 липня 2021 року (Додатки 4, 5, 7).

Надаючи перелічені вище документи, Стягувач виконав вимоги ст. 476 ЦПК.

Посилання в судовому засіданні на те, що наданий суду переклад рішення був неналежним чином завірений. а тому суд не може надавати дозвіл на його виконання є безпідставне та не ґрунтується на вимогах Закону.

Крім того, визнання та виконання арбітражних рішень регулюється також Конвенцією про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (Нью-Йорк), яка набрала чинності для України з 08 січня 1961 року.

Конвенція про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року встановлює, що кожна Договірна Держава визнає арбітражні рішення як обов`язкові і приводить їх до виконання згідно з процесуальними нормами тієї території, де запитується визнання і приведення у виконання цих рішень, на умовах, викладених у нижченаведених статтях Конвенції.

Статтею 4 Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року передбачено, що для визнання і приведення у виконання рішення іноземного арбітражного суду сторона, яка просить про таке визнання і виконання, при подачі відповідного прохання надає: a) належним чином засвідчений оригінал арбітражного рішення або належним чином завірену копію такого; б) оригінал арбітражної угоди або її належним чином засвідчену копію. Якщо арбітражне рішення або угода викладені не офіційною мовою тієї країни, де порушене клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, також надається переклад цих документів на офіційну мову. Переклад засвідчується офіційним чи присяжним перекладачем чи дипломатичною або консульською установою.

Судом встановлено, що при зверненні до суду із заявою про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Міжнародній торгівельній палаті у справі №25515/НВН від 19 травня 2021 року заявником було дотримано вимог процесуального закону України щодо строків звернення із заявою та вимог Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року і ЦПК України щодо переліку документів, які повинні подаватися одночасно з такою заявою.

Згідно зі ст.5 Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, у визнанні і приведенні у виконання арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тієї сторони, проти якої воно спрямовано, лише у разі, якщо ця сторона надасть компетентній владі за місцем порушеного клопотання про визнання і приведення рішення у виконання докази того, що: a) сторони в арбітражній угоді, за принципами застосовуваного до них закону, в будь-якій мірі були недієздатними або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а за відсутності вказівки про таке підпорядкування, згідно із законом країни, де рішення було винесено, або б) сторона, проти якої винесено рішення, не була належним чином повідомлена про призначення арбітра або про арбітражний розгляд або з інших причин не могла подати свої пояснення, або c) вказане рішення винесено у спорі, не передбаченому або не підпадаючому під дію положень арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, або містить висновки з питань, що виходять за межі арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, з тим, однак, що у разі, якщо висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або застереженням, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою або застереженням, то та частина арбітражного рішення, яка містить висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або арбітражним застереженням в договорі, може бути визнана і виконана, або д) склад арбітражного органу або арбітражний процес не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї країни, де мав місце арбітраж, або е) рішення ще не стало остаточним для сторін або було скасовано або призупинено його виконання компетентною владою країни, де воно було винесено, або країни, закон якої застосовувався. У визнанні та приведенні у виконання арбітражного рішення може бути також відмовлено, якщо компетентна влада країни, в якій порушується клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, дійде висновку, що: a) об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законами цієї країни, або б) визнання і приведення у виконання цього рішення суперечать публічному порядку цієї країни.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Статтею 478 ЦПК України та ст.36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо:

1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або

б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте, якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж;

ґ) рішення ще не стало обов'язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або

2) якщо суд визнає, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Відповідно до вищенаведених правових норм обов`язок доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача.

Судом встановлено, що арбітражне застереження в договорі не визнане недійсним, рішення не суперечить арбітражному застереженню в договорі, склад міжнародного комерційного арбітражу відповідав угоді між сторонами, рішення вже стало обов`язковим для сторін, не було скасовано та його виконання не зупинено судом.

Доводи заперечень боржника з приводу того, що спір, який вирішувався не передбачено арбітражною угодою з огляду на те, що суд мотивував своє рішення тим, що відповідно до ст. 1212 ЦК України боржник за всатановлених обставин, має повернути переплачені кошти, як безпідставно набуте майно, тобто застосував позадоговірні норми, суд не приймає, з огляду нате, що дослідивши зміст рішення іноземного суду, Київський апеляційний суд встановив, що ухвалюючи рішення суд виходив з відсутності підстав для задоволення позову боржника про визнання угоди недійсною, не виконання її умов боржником, а як додатковий мотив обгрунтування зазначив, що в Українському законодавстві існує норма, яка також передбачає повернення коштів в разі, якщо підстава для їх набуття відпала.

Крім того, суд виходить з того, що в арбітражній угоді передбачено, що:«будь-який спір, що виникає між сторонами з-за цього або у зв`язку з цією угодою, включаючи, але не обмежуючись цим, будь-яке питання щодо його існування, дійсності чи припинення, має бути розглянуто та остаточно вирішене арбітражем за правилами Міжнародної торгової палати, які правила вважаються включеними. Місцем арбітражу є Париж. Мова арбітражу - англійська. Тобто, судом був вирішений спір, розгляд якого був обумовлений арбітражним застереженням.

Також судом враховується, що боржник брав участь в розгляді спору в іноземному суді, приймав участь у формуванні складу суду, та в процесі жодного разу не заявляв, що спір не підсудний тому іноземному, суду, який його вирішив.

Судом не встановлено, що відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу, або визнання і виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Відповідно до ч.1 ст.479 ЦПК України за результатими розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Якщо в рішенні міжнародного комерційного арбітражу суму стягнення зазначено в іноземній валюті або валютах, який розглядає це клопотання, вказує в своїй ухвалі суму стягнення у валюті, зазначеній в рішенні міжнародного комерційного арбітражу, а за заявою стягувача суд визначає суму стягнення в національній валюті України за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали (ч.6 ст.479 ЦПК України).

Оскільки рішенням міжнародного комерційного арбітражу суму стягнення зазначено в іноземній валюті та стягувач не звертався із заявою про визначення суми стягнення в національній валюті України за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали, то суд зазначає в ухвалі суму стягнення у валюті, вказаній у рішенні міжнародного комерційного арбітражу.

З огляду на те, що судом не встановлено підстав для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Міжнародній торгівельній палаті у справі №25515/НВН від 19 травня 2021 року, заява АЛКОДІС ЕсА» (ALKODIS SA) про визнання та надання дозволу на виконання даного рішення підлягає задоволенню.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи боржника, що в заяві про надання дозволу, стягувач некоректно виклав зміст перекладу, ухваленого ріщшення, відповідно до якого суд зобов`язував боржника сплатити суми, а не стягував їх, як просить заявник у своїй заяви.

Вказані доводи повністю підтверджені, офіційним перекладом рішення, долученим до заяви стягувача, зробленим перекладачем Зарічнюк Ю.С., а також перекладом, долученим боржником в судовому засіданні 27 вересня 2021 року, зробленим перекладачем Любченко Віктором, відповідно до яких суд ухвалив рішення яким:

склад арбітражного суду зобов`язав відповідача сплатити позивачу 577 954,80 євро, а також передбачені законодавством України проценти, нараховані на суму 577 954,80 євро в розмірі 3% річних (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України) з 15 квітня 2020 року до дня фактичного здійснення платежу, сплатити позивачу 115 000,00 доларів США в рахунок встановлених Арбітражним Судом арбітражних витрат, сплатити позивачу 63 954,87 євро в рахунок витрат на правову допомогу та інших витрат.

Суд вважає, що в ухвалі суду про визнання та надання дозволу на виконання рішення іноземного суду, його зміст має бути викладений у точній відповідності з перекладом.

Суд враховує також лист роз`яснення перекладача Зарічнюк Ю.С., відповідно до якого, остання зазначила, що вищенаведений переклад є буквальним перекладом з англійської мови.

Разом з тим, суд не може врахувати пояснення перекладача в частині того, що з врахуванням того, яке правове значення для стягувача має рішення, коректним перекладом буде не зобов`язати сплатити, а стягнути, оскільки такий висновок є правовим і не узгоджується з іншим офіційним перекладом, наданим боржником.

Також суд враховує, що відповідно до позову стягувача, останній також просив зобов`язати відповідача повернути йому надмірно сплачені кошти за товар, а тому дозвіл на виконання має бути наданий, саме за тим перекладом, який зробили два експерти та який наведений вище, та узгоджується зі змістом заявлених позовних вимог.

Посилання представника стягувача на те, що в судовій практиці неодноразово ухвалювались рішення про надання дозволу на виконання рішень іноземних судів, в яких зазначалось про стягнення боргу, навіть в тому випадку, коли в перекладах писалось зобов`язати сплати, так як це ідентичні поняття, колегія суддів не приймає, оскільки з наданих прикладів не вбачається, що з цього приводу між сторонами виникав спір під час вирішення клопотання про надання дозволу на виконання рішення іноземного суду, та саме такі доводи наводились боржником як підстави для відмови у видачі виконавчого листа та відмови у наданні дозволу на виконання.

Відповідно, слід видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Міжнародній торгівельній палаті у справі №25515/НВН від 19 травня 2021 року за позовом «АЛКОДІС ЕсА» (ALKODIS SA) до ТОВ «АГАТ-А» про зобов`язання ТОВ «АГАТ-А» сплатити на користь «АЛКОДІС ЕсА» (ALKODIS SAу суми 577 954,80 євро, а також передбачених законодавством України процентів, нарахованих на суму 577 954,80 євро в розмірі 3% річних (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України) з 15 квітня 2020 року до дня фактичного здійснення платежу, 115 000,00 доларів США в рахунок встановлених Арбітражним Судом арбітражних витрат та 63 954,87 євро в рахунок витрат на правову допомогу та інших витрат.

Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з ТОВ «АГАТ-А» на користь «АЛКОДІС ЕсА» (ALKODIS SA) підлягають стягненню судові втирати: судовий збір у розмірі 1135,00 грн.

Керуючись ст.ст.141, 268, 474, 477, 479, 482 ЦПК України суд,-

у х в а л и в:

Заяву «АЛКОДІС ЕсА» (ALKODIS SA) про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного арбітражного суду при Міжнародній торгівельній палаті у справі №25515/НВН від 19 травня 2021 року задовольнити частково.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання рішення Міжнародного Арбітражного суду при Міжнародній торгівельній платі, яким зобов`язано відповідача сплатити позивачу 577 954,80 євро, а також передбачені законодавством України проценти, нараховані на суму 577 954,80 євро в розмірі 3% річних (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України) з 15 квітня 2020 року до дня фактичного здійснення платежу, 115 000,00 доларів США в рахунок встановлених Арбітражним Судом арбітражних витрат, 63 954,87 євро в рахунок витрат на правову допомогу та інших витрат.

Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного арбітражного суду при Міжнародній торгівельній палаті у справі №25515/НВН від 19 травня 2021 року про зобовязання ТОВ «АГАТ-А» (адреса місцезнаходження: Україна, Вінницька обл., Гайсинський р-н., м. Гайсин, вул. Станційна, 1, ) сплатити на користь «АЛКОДІС ЕсА» (ALKODIS SA) ( місцезнаходження: Бельгія, м. Брюсель, бульвар ДЮ Соуверейн, 100 бте 9, В-1170, ідентифікаційний код: 0438.048.535, поштова дареса: 01001, м. Київ, пл.. Спортивна, буд. 1А) заборгованості в сумі 577 954,80 євро, а також передбачені законодавством України проценти, нараховані на суму 577 954,80 євро в розмірі 3% річних (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України) з 15 квітня 2020 року до дня фактичного здійснення платежу та 115 000,00 доларів США в рахунок встановлених Арбітражним Судом арбітражних витрат та 63 954,87 євро в рахунок витрат на правову допомогу та інших витрат.

Стягнути з ТОВ «АГАТ-А» (адреса місцезнаходження: Україна, Вінницька обл., Гайсинський р-н., м. Гайсин, вул. Станційна, 1, ) на користь «АЛКОДІС ЕсА» (ALKODIS SA) ( місцезнаходження: Бельгія, м. Брюсель, бульвар ДЮ Соуверейн, 100 бте 9, В-1170, ідентифікаційний код: 0438.048.535, поштова дареса: 01001, м. Київ, пл.. Спортивна, буд. 1А) судовий збір у розмірі 1135 грн. 00 коп.

Ухвала суду може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Верховного Суду через Київський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 01 жовтня 2021 року.

Суддя: