ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

25.08.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи: 500/4618/16-ц

Апеляційне провадження №22-з/813/237/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого -Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів Сєвєрової Є.С., Вадовської Л.М.,

за участю секретаря Кузьмук А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року у справі за позовом акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 червня 2019 року позовну заяву АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитом в розмірі 87 557, 43 доларів США, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 69 203,75 доларів США; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 17 077,74 доларів США; заборгованість по відсоткам, нарахованим на прострочену заборгованість по кредиту - 1 275,94 доларів США. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 33 555,67 грн. У задоволенні решти вимог позовної заяви АТ «ОТП Банк» відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до банку про визнання недійсним кредитного договору № СМ-SМЕ 503/278/2008 від 17 вересня 2008 року та застосування наслідків визнання договору недійсним відмовлено (т.3 а.с.16-22).

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його до апеляційного суду.

Постановою Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 частково задоволено. Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 червня 2019 року змінено в частині стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором від 17 вересня 2008 року у розмірі 71 424,17 доларів США, що еквівалентно 2 002 733,73 грн., з яких:

-заборгованість за тілом кредиту 69 203,75 доларів США, що еквівалентно 1 940 473,15 грн.;

-заборгованість за відсотками за користування кредитом 2 206,13 доларів США, що еквівалентно 61 859,89 грн.;

-заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість по кредиту у розмірі 14,29 доларів США, що еквівалентно 400,69 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» судові витрати у розмірі 27 515,65 грн. В іншій частині рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05 червня 2019 року залишено без змін (т.3 а.с.179-189).

14 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до апеляційного суду із заявою про роз`яснення судового рішення, а саме - постанови Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року (т.3 а.с.194-195).

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що у постанові Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року (його резолютивній частині) не наведено розрахункові рахунки АТ «ОТП Банк», на які вона має сплатити суму боргу. Посилаючись на те, що ця обставина ускладнює виконання рішення суду та унеможливлює його добровільне виконання, просила суд в порядку ст.271 ЦПК України роз`яснити яким чином має бути виконана постанова суду від 22 грудня 2020 року, а саме: на які рахунки; яким чином та за якими реквізитами мають бути стягнуті грошові кошти, визначені судом у якості боргу за договором споживчого кредитування на користь банку.

Крім того, 30 липня 2021 року надала суду додаткові пояснення до заяви про роз`яснення судового рішення, в якій зазначала, що:

- банк не надав ані суду, ані їй необхідні реквізити для сплати боргу;

- під час ухвалення судового рішення не було визначено строк та порядок виконання рішення суду та не було встановлено строк для його добровільного виконання, що, на її думку, позбавляє її такого права та порушує принцип рівності сторін;

- банк у відповідності до ст.530 ЦК України з вимогою до неї не звертався, від отримання боргу ухиляється та примушує її до сплати визначеного судом боргу на її кредитні рахунки;

- кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок.

На підставі наведеного, ОСОБА_1 просила суд:

-встановити строк для добровільного виконання рішення суду;

-зазначити розрахунковий рахунок ОТП Банк (стягувача), на які вона має сплатити суму боргу окремо по кожній сумі боргу, визначеній судом у резолютивній частині рішення суду;

-розстрочити виконання рішення суду із урахуванням вимог фінансового моніторингу та правил реструктуризації кредитних боргів за споживчими кредитами в іноземній валюті;

-зобов`язати банк прийняти визначену судом суму боргу;

-надати їй ( ОСОБА_1 ) право, у випадку ухилення ОТП Банку від отримання боргу, перерахувати суму боргу на депозитний рахунок суду або нотаріуса через іншу банківську установу за рахунок ОТП Банку із врахуванням вартості послуг іншої банківської установи із визначеної судом суми боргу (т.3 а.с.201-203).

У додаткових поясненнях від 20 серпня 2021 року ОСОБА_1 просила суд врахувати, що наведений судом першої інстанції розрахунковий рахунок ОТП Банку не відповідає вимогам чинного законодавства та не може бути використаний для виконання рішення суду, так як не враховує цільове призначення визначених судом платежів та не відповідає вимогам стандарту IBAN (т. 3 а.с.225-227).

Представник ОСОБА_3 в інтересах банку надав суду заперечення проти задоволення заяви про роз`яснення судового рішення, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність. Зазначав, що рішення суду є ясним та зрозумілим, а подання такої заяви до суду направлено лише на затягування процесу з примусового виконання рішення суду приватним виконавцем, який 05 липня 2021 року відкрив виконавче провадження з примусового виконання судового рішення у цій справі. Вказував, що банк жодним чином не ухиляється від прийняття грошових коштів, у добровільному порядку рішення суду ОСОБА_1 не виконує. Питання про відстрочку виконання рішення, яке ставить заявник у додаткових поясненнях до заяви про роз`яснення рішення, не може вирішуватись в порядку ст.271 ЦПК України, оскільки регулюється нормами ст.435 ЦПК України (т.3 а.с.216-219).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника Крівцова С.А. в інтересах ОСОБА_1 , представника Мхітаряна О.С. в інтересах АТ «ОТП Банк», дослідивши матеріали справи, вививши доводи поданої заяви та додаткових пояснень до неї, дійшла висновку, що заява ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до положень ст.271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення; подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового документа, який полягає в усуненні неясності судового акта. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Роз`яснюючи судове рішення, суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до суті рішення та не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових відомостей, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу та порядку його виконання, суд відмовляє у роз`ясненні рішення (ухвали Великої Палати Верховного Суду від 9 липня 2018 року у справі № 911/2050/16, від 29 серпня 2018 року у справі № 911/2050/16, від 14 травня 2019 року у справі № 904/2529/18, від 22 вересня 2020 року у справі № 372/51/16-ц).

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду першої інстанції постановлено 05 червня 2019 року (т.3 а.с.16-22).

22 грудня 2020 року постановою Одеського апеляційного суду, про роз`яснення якого наразі ставиться питання, рішення суду першої інстанції змінено (т.3 а.с.179-189).

16 лютого 2021 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області видано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. від 05 липня 2021 року відкрито виконавче провадження з виконання вищезазначеного виконавчого листа (ВП №65982340) т.3 а.с.221-223.

Зміст рішення суду регламентується положеннями ст.265 ЦПК України, постанови суду апеляційної інстанції ст.382 ЦПК України.

Аналізуючи зміст постанови Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року, колегія суддів дійшла висновку, що доводи заяви про роз`яснення судового рішення не є підставою для роз`яснення рішення у розумінні вимог ст.271 ЦПК України, оскільки постанова суду викладена чітко та зрозуміло, у відповідності до вимог ст.ст.265,382 ЦПК України, не допускає кількох варіантів тлумачення, є вмотивованою та прийнята у межах повноважень суду апеляційної інстанції, передбачених ст.374 ЦПК України.

Отже, підстави для роз`яснення судового рішення відсутні, а висвітлені заявником питання, з огляду на відкриття виконавчого провадженнявирішуються в порядку виконання судового рішення у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, надані суду заяви ОСОБА_1 до голови правління банку щодо ухилення від прийняття боргу та щодо реструктуризації боргу датовані датами (13 липня 2021 року та 07 липня 2021 року), і відповідно відповідь банка від 06 серпня 2021 року, тобто після відкриття виконавчого провадження (05 липня 2021 року). Так само як і заява ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення 13 липня 2021 року. Доказів намагання ОСОБА_1 добровільного виконання судового рішення, що набрало законної сили, до відриття виконавчого провадження, остання суду не надала. При цьому, наведене не має правового значення під час вирішення питання щодо роз`яснення судового рішення.

У додаткових поясненнях до заяви про роз`яснення судового рішення фактично порушується питання про встановлення способу та порядку його виконання, розстрочку виконання рішення тощо, що з огляду на викладене є підставою для відмови у роз`ясненні судового рішення.

Слід звернути увагу, що відповідно до вимог ч.1 ст.435 ЦПК України заява про відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення розглядається судом, який розглянув справу як суд першої інстанції. Отже у суду апеляційної інстанції в рамках цієї справи такі повноваження відсутні.

Колегія суддів вважає, що резолютивна частина постанови Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року є чіткою і зрозумілою для виконання, не містить протиріч, не допускає неоднозначного тлумачення. Тому відсутні підстави для задоволення заяви про роз`яснення рішення.

Керуючись ст.ст. 271,381 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 серпня 2021 року.

Головуючий:

Судді: