П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 357/571/20

Номер провадження 22-ц/824/9999/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Головачова Я. В., Шахової О. В.,

за участю секретаря судового засідання - Яворської А. А.,

вивчивши апеляційну скаргу Радецької Тетяни Петрівни в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2021 року, постановлену під головуванням судді Орєхова О. І., у справі за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_3 , третя особа голова правління ОСББ «Леван-70» Татарін Андрій Васильович про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з центрального опалення, за заявою Радецької Тетяни Петрівни в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення,

в с т а н о в и в :

У січні 2020 року Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з центрального опалення.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2020 року (т. І а.с. 159-160) замінено первісного відповідача ОСОБА_2 на належного відповідача ОСОБА_3 .

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2020 року (т. І а.с. 215-216) залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору голову правління ОСББ «Леван-70» Татаріна Андрія Васильовича.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2021 року (а.с. 65-68) заяву представника ОСОБА_2 , адвоката Радецької Тетяни Петрівни, про винесення додаткового рішення про компенсацію судових витрат, здійснених внаслідок необґрунтованих дій позивача у цивільній справі № 357/571/20 за позовною заявою комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з центрального опалення, залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, 02 червня 2021 року Радецька Т. П. в інтересах ОСОБА_2 направила апеляційну скаргу у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про ухвалення додаткового рішення, задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 16 липня 2020 року первісним відповідачем було заявлено клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу та надано відповідні докази на підтвердження зазначених витрат, тобто до постановлення ухвали про заміну неналежного відповідача у справі.

Скаржник зазначає, що питання ухвалення додаткового рішення по справі врегульовано ст. 270 ЦПК України, яка не передбачає право суду на залишення зазначеної заяви без розгляду. Крім того, судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали не було враховано Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України, зі змінами, згідно яких, процесуальні строки, продовжуються на строк дії такого карантину.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 вересня 2021 року, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 вересня 2021 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

21 вересня 2021 року від позивача на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу з відповідними підтвердженнями про направлення його всім учасникам справи.

З вказаного відзиву вбачається, що позивач не погоджується з доводами апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу, без змін.

Позивач зазначає, що первісний відповідач не був позбавлений можливості заявити вимогу про компенсацію витрат у судовому засіданні у якому розглядалося питання щодо заміни первісного відповідача належним.

На думку скаржника, оскільки на даний час рішення суду по даній справі не прийнято, то клопотання про ухвалення додаткового рішення суду, є безпідставним.

У судовому засіданні скаржник та його представник - адвокат Радецька Т. П. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Представник позивача - Недоступ Т. В. заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідач ОСОБА_3 та третя особа до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним, що підтверджується звітом про відправку судової повістки-повідомлення та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення у зв`язку чим, колегія суддів вважала за можливе розпочати та завершити розгляд справи за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи та заперечення учасників справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Залишаючи заяву про ухвалення додаткового рішення суду без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що наразі рішення по даній справі не ухвалено, що позбавляє суд можливості ухвалити додаткове рішення суду, крім того, вищевказана заява щодо стягнення витрат на правничу допомогу була подана з пропуском строку на її подання, а відтак, підлягає залишенню без розгляду.

Колегія суддів погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 06 березня 2020 року Радецька Т. П. в інтересах ОСОБА_2 направила на адресу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відзив на позовну заяву у якій, у відповідності до п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи (т. І а.с. 35-38).

16 липня 2020 року Радецькою Т. П. в інтересах ОСОБА_2 подано клопотання про долучення доказів до справі, а саме: дублікат квитанції № 0.0..1 від 24 лютого 2020 року, відправник: ОСОБА_2 , одержувач: АБ «Радецької Т. П.» (т. І а.с. 139);

Розрахунок попередніх витрат з надання правничої допомоги по справі № 357/571/20 від 28 лютого 2020 року (т. І а.с. 136);

Акт приймання-передачі послуг правничої допомоги по цивільній справі № 357/571/20 від 10 березня 2020 року (т. І а.с. 137);

Дублікат квитанції № 0.0..1 від 06 березня 2020 року, відправник: ОСОБА_2 , одержувач: АБ «Радецької Т. П.» (т. І а.с. 138);

Розрахунок попередніх витрат з надання правничої допомоги по справі № 357/571/20 від 21 травня 2020 року (т. І а.с. 139);

Акт приймання-передачі послуг правничої допомоги по цивільній справі № 357/571/20 від 01 червня 2020 року (т. І а.с. 140);

Дублікат квитанції № 0.0..1 від 16 липня 2020 року, відправник: ОСОБА_2 , одержувач: АБ «Радецької Т. П.» (т. І а.с. 141);

Дублікат квитанції № 0.0..1 від 16 липня 2020 року, відправник: ОСОБА_2 , одержувач: АБ «Радецької Т. П.» (т. І а.с. 142);

Розрахунок попередніх витрат з надання правничої допомоги по справі № 357/571/20 від 15 липня 2020 року (т. І а.с. 143).

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2020 року замінено первісного відповідача ОСОБА_2 на належного відповідача ОСОБА_3 (т. І а.с. 159-160).

24 грудня 2020 року раденькою Т. П. в інтересах ОСОБА_2 направлено клопотання про винесення додаткового рішення по справі (т. І а.с. 35-41) до якої долучено, зокрема:

Ордер серії ЧН № 101654 від 28 лютого 2020 року на представництво інтересів ОСОБА_2 адвокатом Радецькою Т. П. у Білоцерківському міськрайонному суді Київської області (т. І а.с. 42);

Договір № 2802/20/Ц/1 про надання правничої допомоги від 28 лютого 2020 року укладеного між АБ «Радецької Тетяни Петрівни» та ОСОБА_2 (т. І а.с. 43-44);

Розрахунок попередніх витрат з надання правничої допомоги по справі № 357/571/20 від 14 вересня 2020 року (т. І а.с. 54);

Дублікат квитанції № 0.0..1 від 14 вересня 2020 року (т. І а.с. 55);

Акт приймання-передачі послуг правничої допомоги по цивільній справі № 357/571/20 від 16 вересня 2020 року (т. І а.с. 56);

Розрахунок попередніх витрат з надання правничої допомоги по справі № 357/571/20 від 14 грудня 2020 року (т. І а.с. 57);

Дублікат квитанції № 0.0..1 від 18 грудня 2020 року (т. І а.с. 58).

Так, згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.ч. 2, 4, 5 ст.51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі..

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Відповідач, замінений іншим відповідачем, має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача. Питання про розподіл судових витрат вирішується в ухвалі про заміну неналежного відповідача.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду

З матеріалів справи вбачається, що у січні 2020 року КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з центрального опалення.

У березні 2020 року Радецькою Т. П. в інтересах ОСОБА_2 направлено відзив на позовну заяву у якому, порушено питання про відшкодування витрат на правничу допомогу та зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи.

16 липня 2020 року Радецькою Т. П. в інтересах ОСОБА_2 подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження понесених останнім судових витрат пов`язаних з розглядом даної справи.

У вересні 2020 року КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою про заміну первісного відповідача ОСОБА_2 , належним - ОСОБА_3 .

Вищевказана заява розглядалася судом 15 вересня 2020 року за участі представника ОСОБА_2 - адвоката Радецької Т. П., яка клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу, не за заявляла, що підтверджується протоколом судового засідання.

Таким чином, у судовому засіданні, яке відбулося 15 вересня 2020 року, було вирішено питання позивача про заміну первісного відповідача ОСОБА_2 на належного відповідача ОСОБА_3 . Інших клопотань у зазначеному засіданні, сторонами не заявлялося, а відповідно судом й не вирішувалося.

Пізніше, у січні 2021 року Радецька Т. П. в інтересах ОСОБА_2 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою про винесення додаткового рішення по справі, яким вирішити питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_2 не подано клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу у строк, встановлений ч. 5 ст. 51 ЦПК України, то виходячи з положень п. 8 ст. 141 ЦПК України, заява про стягнення витрат на правничу допомогу, підлягає залишенню без розгляду.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

З матеріалів справи вбачається, що рішення у даній справі судом не ухвалено, а відтак, на разі відсутні правові підстави для ухвалення додаткового рішення суду.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов обґрунтованого висновку щодо залишення заяви про ухвалення додаткового рішення суду без розгляду.

Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на те, що ст. 270 ЦПК України не передбачено право суду на залишення заяви про ухвалення додаткового рішення суду без розгляду, оскільки в даному випадку, заява про ухвалення додаткового рішення подана з порушенням процесуального строку на звернення до суду із зазначеною заявою, а відтак, остання виходячи з положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України, підлягає залишенню без розгляду.

Посилання скаржника на Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України щодо продовження процесуальних строків на час дії карантину, є безпідставним, оскільки у даному випадку скаржник звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення суду ще до ухвалення рішення суду по справі, що виключає можливість її розгляду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Радецької Тетяни Петрівни в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 07 жовтня 2021 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Я. В. Головачов

О. В. Шахова