Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2688/21
Номер провадження2/711/1795/21
РІШЕННЯ
05 жовтня 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі; головуючого судді - Кондрацької Н.М.
при секретарі - Мелещенко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Гончар Людмили Вячеславівни до Відкритого акціонерного товариства «Черкасиагропроект» про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю , -
представник ОСОБА_1 адвоката Гончар Л. В. звернулась до суду з позовом до Черкаської міської ради, Відкритого акціонерного товариства «Черкасиагропроект» про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю.
В обґрунтування позову вказує, що рішенням виконкому Черкаської міської ради №298 від 16.04.1971 року ОСОБА_2 , яка є бабусею позивача було надано квартиру у відомчому житловому будинку по АДРЕСА_1 . Підтвердження того, що позивач є онукою ОСОБА_2 є свідоцтво про народження ОСОБА_3 , де вказано, що його матір`ю є ОСОБА_2 , а відповідно до свідоцтва про народження позивача вказано, що її батьком є ОСОБА_3 .
З архівної довідки № 160-р/05-08 від 06.006.2018 вбачається, що в складі архівного фонду Черкаського філіалу проектного інституту «Укрколгосппроект» є наступні відомості: у порядку денному протоколу № 40 засідання місцевого комітету профспілки від 10.04.1971 року розглядалось клопотання про розподіл житлової площі по АДРЕСА_1 . Відповідно до постанови ОСОБА_4 виділено дві кімнати у трьокімнатній квартирі за умови встановлення у меншій кімнаті опалювального пристрою, у протоколі № 62 спільного засідання комітету профспілки та адміністрації інституту від 27.09.1971 року є відомості про розгляд питання щодо зміни ордера ОСОБА_4 у зв`язку з переплануванням квартири. У постанові зазначено, що змінити ордер ОСОБА_5 у зв`язку з переплануванням квартири.
10.09.2009 ОСОБА_6 звернулась до голови правління ВАТ «Черкасиагропроект» з заявою про надання дозволу на реєстрацію ОСОБА_1 в кв. АДРЕСА_2 , відповідно до дозволу надано дозвіл.
Розпорядженням Черкаського міського голови № 29-р від 22.02.2016 року «Про перейменування об`єктів топоніміки міста Черкаси» вул.Рябоконя перейменована на АДРЕСА_3 .
З довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради , № 6385275 від 24.11.2020 вбачається , що ОСОБА_1 зареєстровано за адресою АДРЕСА_4 . Крім того, про реєстрацію за вказаною адресою свідчить відмітка у паспорті ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син позивача ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про його народження. З 11.09.2009 ОСОБА_7 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька позивача ОСОБА_8 та з 22.07.2011 вона зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 .
Таким чином, позивач з 10.09.2009 і по теперішній час відкрито та безперервно володіє квартирою АДРЕСА_5 , сплачує комунальні платежі та всі витрати, зберігає речі, іншого житла у неї немає.
Тому просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_5 .
08 квітня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено за правилами спрощеного провадження.
11.06.2021 відповідачем Черкаської міською радою надано відзив на позовну заяву в якому в задоволенні позовних вимог просив відмовити, оскільки не встановлено, які права позивачем порушено Черкаською міською радою.
Ухвалою суду виключено неналежного відповідача Черкаської міської ради належним відповідачем відкрите акціонерне товариство «Черкасиагропроект».
В судове засідання представник позивача з`явилась та підтримала позовні вимоги, просила їх задоволити з підстав, зазначених у позові.
Представник відповідача ВАТ «Черкасиагропроект» в судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, хоча був належно повідомлений про день та час слухання справи.
У відповідності до ст. 280 ЦПК суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконкому Черкаської міської ради №298 від 16.04.1971 року ОСОБА_2 , яка є бабусею позивача було надано квартиру у відомчому житловому будинку по АДРЕСА_1 .
Родинне споріднення позивача встановлено свідоцтвами про народження ОСОБА_3 (серія НОМЕР_1 від 22.02.1965), де вказано, що його матір`ю є ОСОБА_2 , а відповідно до свідоцтва про народження позивача (повторно видане 01.10.2002) вказано, що її батьком є ОСОБА_3 .
З архівної довідки № 160-р/05-08 від 06.006.2018, яка надано до позовної заяви вбачається, що в складі архівного фонду Черкаського філіалу проектного інституту «Укрколгосппроект» є наступні відомості: у порядку денному протоколу № 40 засідання місцевого комітету профспілки від 10.04.1971 року розглядалось клопотання про розподіл житлової площі по АДРЕСА_1 . Відповідно до постанови ОСОБА_4 виділено дві кімнати у трьокімнатній квартирі за умови встановлення у меншій кімнаті опалювального пристрою, у протоколі № 62 спільного засідання комітету профспілки та адміністрації інституту від 27.09.1971 року є відомості про розгляд питання щодо зміни ордера ОСОБА_4 у зв`язку з переплануванням квартири. У постанові зазначено, що змінити ордер ОСОБА_5 у зв`язку з переплануванням квартири.
10.09.2009 ОСОБА_6 звернулась до голови правління ВАТ «Черкасиагропроект» з заявою про надання дозволу на реєстрацію ОСОБА_1 в кв. АДРЕСА_2 , відповідно до резолюції надано дозвіл.
Розпорядженням Черкаського міського голови № 29-р від 22.02.2016 року «Про перейменування об`єктів топоніміки міста Черкаси» вул.Рябоконя перейменована на АДРЕСА_3 .
З довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої управлінням з питань державної реєстрації Черкаської міської ради , № 6385275 від 24.11.2020 вбачається , що ОСОБА_1 зареєстровано за адресою АДРЕСА_4 . Крім того, про реєстрацію за вказаною адресою свідчить відмітка у паспорті ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син позивача ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про його народження. З 11.09.2009 ОСОБА_7 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька позивача ОСОБА_8 та з 22.07.2011 вона зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 .
З викладено вбачається, що позивач ОСОБА_1 з 10.09.2009 і по теперішній час відкрито та безперервно володіє квартирою АДРЕСА_5 .
Як вбачається з ч.2 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду (ч. 4 ст. 344 ЦК).
Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.ст.15,16 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.
Згідно п. п. 9, 11 та 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року, при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:
- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;
- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;
- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК).
Добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом.
Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього.
Зазначена правова позиція знайшла своє відображення в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 року № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав».
Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).
Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.
При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року.
Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.
При вирішенні спорів, пов`язаних із виникненням і припиненням права власності, слід мати на увазі, що норми статті 344 ЦК про набувальну давність не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалось на підставі договірних зобов`язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника.
Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.
Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

За таких обставин, оцінюючи докази наданні позивачем, суд приходить до висновку, що позивач більше 10-ти років відкрито, безперервно володіє квартирою АДРЕСА_5 .

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Зважаючи на доведеність факту добросовісності, відкритості, безперервності володіння позивачем протягом двадцяти років нерухомим майном, суд вважає законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, його вимоги про визнання за ним права власності на це майно за набувальною давністю на підставі положень ст. 344 ЦК України

Керуючись ст.ст. 3,10,11, 76, 80, 81, 209, 212, 214-215, 218,ЦПК, ст.344 ЦК України, суд -

вирішив:

Позовну заяву представника ОСОБА_1 адвоката Гончар Людмили Вячеславівни до Відкритого акціонерного товариства «Черкасиагропроект» про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_3 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Н. М. Кондрацька