КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 372/64/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд в складі:

Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

Розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 27 травня 2021 року, постановлене суддею Проць Т.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за неналежне виконання попереднього договору, треті особи - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И Л А :

У січні 2021 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 сплачений ним аванс згідно умов попереднього договору купівлі-продажу, штраф у подвійному розмірі суми забезпечувальних коштів, а також судовий збір та витрати на правову допомогу, обґрунтовуючи тим, що 19.07.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено попередній договір купівлі-продажу, який був посвідчений приватним нотаріусом. Відповідно до умов цього договору сторони зобов`язались укласти договір-купівлі продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, на умовах, встановлених цим Договором, але не пізніше 31.12.2017 року. Продовження цього терміну допускається за додатковим погодженням між сторонами, яке має бути викладено у формі нотаріально посвідченої угоди. Згідно умов попереднього договору на забезпечення виконання такого договору стороною покупця оплачено стороні продавця, в рахунок платежів за основним договором, оплачено грошову суму у розмірі 95000,00 грн. Грошові кошти від покупця передавала особисто ОСОБА_4 . Також, відповідно до умов попереднього договору, у випадку невиконання такого договору продавцем, а саме, безпідставна відмова від укладення основного договору та/або порушення умов попереднього договору, продавець сплачує покупцю штраф у подвійному розмірі суми забезпечувальних коштів, після цього всі зобов`язання сторін за попереднім договором припиняються. Станом на 24.12.2020 року умови попереднього договору не виконані в односторонньому порядку з вини продавця - ОСОБА_3 .

Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 27 травня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аванс у розмірі 95000 грн. 00 коп., сплачений судовий збір у розмірі 950 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. 00 коп., а всього стягнуто 100950 грн.

Не погодившись із рішенням суду, 02.08.2021 представник позивача звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду змінити в частині відмови у стягненні з відповідача штрафу у подвійному розмірі суми забезпечувальних коштів в розмірі 190000,00 грн. та ухвалити нове рішення в цій частині, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині, в решті рішення залишити без змін, мотивуючи тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи. В рішенні не надано мотивувальної оцінки аргументам відповідача, що є грубим порушенням норм процесуального права. Внаслідок порушення відповідачем пунктів 3, 4 попереднього договору купівлі-продажу від 19.07.2017 року у останнього виникає цивільно-правова відповідальність, яка визначена п. 8 договору та погоджена сторонами, щодо стягнення штрафу у подвійному розмірі суми забезпечувальних коштів в розмірі 190 000 грн.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За положенням ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки основного договору укладено не було, то сплачені кошти є авансом, позивачем не доведено безпідставної відмови відповідача від укладення основного договору.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Судом встановлено, що 19.07.2017 року між ОСОБА_3 (продавець), в інтересах якого діяла ОСОБА_6 , та ОСОБА_2 (покупець), в інтересах якого діяла ОСОБА_4 , укладено попередній договір купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. та зареєстровано в реєстрі за №3419.

Відповідно до п. 1 Попереднього договору, сторони зобов`язуються укласти договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельних ділянок, розташованих за цією ж адресою на умовах, встановлених цим Договором, але не пізніше 31.12.2017 року включно. Продовження цього терміну допускається за додатковим погодженням між сторонами, яке має бути викладено у формі нотаріально посвідченої угоди.

Згідно п. 7 Попереднього договору, до підписання цього попереднього договору купівлі-продажу, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі житлового будинку та земельних ділянок ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_3 , в рахунок платежів за основним договором, а ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 грошову суму в розмірі 95000,00 грн.

Як вбачається з п. 9 даного договору, у випадку невиконання цього Договору ОСОБА_2 , а саме, безпідставна відмова від укладання Основного договору та/або порушення умов даного договору, кошти сплачені ОСОБА_2 ОСОБА_3 згідно п. 7 цього договору залишаються у ОСОБА_3 . Після цього, всі зобов`язання сторін за цим Договором припиняються.

Згідно з п. 10 Попереднього договору у випадку невиконання цього Договору ОСОБА_3 , а саме безпідставна відмова від укладення Основного договору та/або порушення умов даного договору, ОСОБА_3 сплачує ОСОБА_2 штраф у подвійному розмірі суми забезпечувальних коштів, отриманих згідно п.7 цього договору. Після цього, всі зобов`язання сторін за цим Договором припиняються.

Пункт 11 Попереднього договору передбачає, що відповідно до норм чинного цивільного законодавства, сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталось внаслідок незалежного від сторони випадку або непереборної сили.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком передбачені вимогами статті 571 ЦК України, зокрема: якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості; сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором; у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

За змістом наведених норм ЦК України завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно з положеннями статей 546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами.

Відповідно до частини першої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, -у письмовій формі.

Згідно зі статтею 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Оскільки договору купівлі-продажу, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства між сторонами укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана позивачем грошова сума у загальному розмірі 90 000гривень є авансом, який підлягав поверненню, а не завдатком.

Враховуючи наведене та положення статті 570 ЦК України суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що сума, яка передана позивачем відповідачу фактично є авансом, оскільки сторонами не дотримано умов, визначених статтею 570 ЦК України, а саме не укладено договору купівлі-продажу на виконання якого передано кошти.

Такої позиції дотримується Верховний суд (справа N 711/5065/15-цпостанова від 17 червня 2021 року).

Посилання апелянта на ту обставину, що саме з вини відповідача основний договір купівлі-продажу не було сторонами укладено, в даному випадку не впливає на стягнення суми коштів у подвійному розмірі, оскільки суд правомірно вважав передану суму 90 000 гривень не завдатком , а авансом і стягнув її з відповідача на користь позивача . Для стягнення цієї суми у подвійному розмірі підстав не вбачається.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 27 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню до Верховного Суду не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 12 жовтня 2021 року.

Суддя - доповідач:

Судді: