Справа № 692/825/21
Провадження № 2/692/322/21
У Х В А Л А
21 вересня 2021 року смт. Драбів
Драбівський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Левченко Л.О.
за участю секретаря Медведенко С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Драбів у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
У провадженні суду знаходиться цивільна справа № 692/789/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.
Ухвалою суду від 19 серпня 2021р. провадження у даній справі відкрито, розгляд справи ухвалено провести 21.09.2021р. за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами, роз`яснено право сторін подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та запропоновано відповідачеві надати відзив на позовну заяву.
31.08.2021р. відповідач ОСОБА_1 по справі № 692/789/21 про стягнення аліментів подав до суду зустрічну позовну заяву про розірвання шлюбу, якій присвоєно № 692/825/21, у якій просить розірвати шлюб, укладений між відповідачем ОСОБА_1 та позивачем ОСОБА_2 , зареєстрований виконавчим комітетом Рецюківщинської сільської ради Драбівського району Черкаської області 20.05.2005р., актовий запис № 5, прийняти зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом та постановити ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Вважає, що спільний розгляд позовів про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів є доцільним, оскільки позови взаємопов`язані, виникають з одних правовідносин.
При вирішенні питання прийняття зустрічного позову суд враховує наступне.
Відповідно до ч.2 ст.193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов?язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
У той же час, відповідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Суд зазначає, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав. Даний обов`язок закріплений у Конституції України (статті 51, 52), а також у Сімейному кодексі України (статті 180-201) та відповідає положенням міжнародного законодавства, зокрема Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, рішенням Європейського суду з прав людини.
Із аналізу первісного позову про стягнення аліментів та зустрічного позову про розірвання шлюбу, вбачається, що такі позовні вимоги можуть бути розглянуті окремо незалежно одна від іншої, задоволення зустрічного позову жодним чином не впливає на задоволення первісного позову, такі вимоги виникли з різних сімейних правовідносин. Також спільний розгляд таких позовних вимог є недоцільним, такий розгляд утруднить розгляд справи про стягнення аліментів та призведе до її затягування.
За умовами ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог ч.1 та ч. 2 ст. 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.
Оскільки спільний розгляд даних позовів є недоцільним, а тому у прийнятті зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом слід відмовити та повернути його заявнику.
Керуючись ст.ст.193, 194, 258-260, 261, 353 ЦПК України, -
Відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Роз`яснити позивачу за зустрічним позовом право звернутися з вказаним позовом у загальному порядку.
Зустрічну позовну заяву разом із доданими матеріалами повернути відповідачу ОСОБА_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.О. Левченко