ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5541/21 Справа № 183/5314/20 Суддя у 1-й інстанції - Городецький Д. І. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2021 року по справі за позовом Будинкоуправління №1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2021 року Будинкоуправління №1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам.

30 березня 2021 року відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду першої інстанції із зустрічною позовною заявою до Будинкоуправління №1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району, квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпро про розірвання договору найму житла, звільнення від сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги, стягнення грошових коштів в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2021 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_2 повернуто заявникам.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до суду з апеляційною скаргою, в якій просили ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2021 року скасувати, направити матеріали справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі, 02 грудня 2020 року представник відповідачів ознайомився із матеріалами справи та у першому судовому засіданні 30 березня 2021 року повідомив суд про направлення 29 березня 2021 року засобами поштового зв`язку зустрічної позовної заяви, а також, посилаючись на тривалість аналізу вимог позовної заяви та її обґрунтування, підготовки стратегії захисту, необхідність часу для опитування свідків, отримання відповідей на адвокатські запити, великий об`єм зустрічного позову та доказів, в усній формі просив суд поновити строк на подання зустрічного позову та об`єднати його із первісним позовом, в той же час суд першої інстанції вказані обставини до уваги не взяв та повернув зустрічний позов, окрім іншого і через пропуск строку на її подання. Зазначає, що зустрічний позов взаємопов`язаний із первісним, у зв`язку із чим доцільним є саме їх спільний розгляд, оскільки звертаючись до суду з дійсним позовом позивач просив стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість по квартирній платі та комунальним послугам у розмірі 14 004 грн., в той час як вимогами зустрічної позовної заяви є саме розірвання договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 01 січня 2003 року та звільнити від сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги та стягнути шкоду, завдану внаслідок надання неякісних послуг.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, її розгляд здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у вересні 2021 року Будинкоуправління №1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам, в якому просили стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 14 004 грн., посилаючись на те, що відповідачі, на підставі обмінного ордера від 04 вересня 1998 року, вселилися в належну військовому відомству трикімнатну квартиру, розташорвану в АДРЕСА_1 , при цьому протягом тривалого часу не вносять на розрахунковий рахунок Будинкоуправління № НОМЕР_1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району плату за користування житловою площею та плату надані комунальні послуги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за позовом Будинкоуправління №1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам.

02 грудня 2020 року представником відповідачів здійснено ознайомлення з матеріалами цивільної справи.

30 березня 2021 року відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду першої інстанції із зустрічною позовною заявою до Будинкоуправління №1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району, квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпро про розірвання договору найму житла, звільнення від сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги, стягнення грошових коштів в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Звертаючись до суду із відповідним зустрічним позовом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили розірвати договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 01 січня 2003 року, договір №113 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 31 липня 2020 року, укладених між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Будинкоуправлінням №1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району та звільнити від сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги (центральне теплопостачання) за період з 01 січня 2018 року по 01 вересня 2020 року; стягнути з Будинкоуправління №1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 22 952,61 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок надання неякісних послуг.

Повертаючи зустрічну позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що з матеріалами справи сторона відповідача була ознайомлена 02 грудня 2020 року, в той же час із зустрічним позовом звернулися тільки 30 березня 2021 року, тобто з пропуском строку, визначеного ст.193 ЦПК України, при цьому, до суду з питанням про поновлення строків для вчинення зазначеної процесуальної дії не зверталися. Крім того, позови мають різні предмети, зокрема, предметом первісного позову є стягнення заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам, а в зустрічному позові ставиться питання про розірвання договору найму житла, звільнення від сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги, стягнення грошових коштів в рахунок відшкодування майнової шкоди, тобто, тільки частково виникають з одних правовідносин, у зв`язку чим, спільний їх розгляд є недоцільним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного.

За змістом ч.ч.1-3 ст.193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, тобто такими, що виникають з одних правовідносин, доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень. Недоцільно розглядати первісний та зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування.

Кожна із зазначених вище умов для прийняття зустрічного позову носить самостійний характер, і при наявності будь-якої з них зустрічний позов приймається судом для спільного розгляду з первісним позовом.

Таким чином, вирішуючи клопотання про прийняття зустрічного позову суд з`ясовує такі питання: чи виникають позовні вимоги з одних правовідносин, чи можуть вимоги за позовами зараховуватися, чи виключить задоволення зустрічного позову повністю або частково задоволення первісного позову, чи поданий зустрічний позов у строк для подання відзиву на позов.

Аналогічний зміст містить й п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року.

Таким чином, колегія суддів зауважує, що оскільки предметом первісного позову є стягнення заборгованості по квартирній платі та комунальним послугам, в той же час предметом зустрічного позову є саме розірвання договору найму житла, звільнення від сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги, стягнення грошових коштів в рахунок відшкодування майнової шкоди, спільний їх розгляд є недоцільним, оскільки об`єднання вказаних позовів призведе до затягування розгляду справи, істотно розширить предмет доказування, зокрема в частині дослідження підстав розірвання двох різних за своєю суттю договорів, а саме найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 01 січня 2003 року та договору №113 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 31 липня 2020 року, а також підстав відшкодування шкоди.

В той же час, відповідачі не позбавлені права надати відзив на позовну заяву, відповідно до якого викласти свої заперечення щодо вимог позивача, або навести підстави з яких вважає вказаний позов необґрунтованим чи безпідставним.

Відповідно до ч. 3 ст.194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частини першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Отже, правильним є висновок суду першої інстанції, що поданий первісний та зустрічні позови не взаємопов`язані за своїм предметом і їх спільний розгляд не є доцільним, оскільки може затягнути розгляд справи, істотно розширить предмет доказування.

Зважаючи на відсутність підстав для прийняття зустрічного позову для спільного розгляду з первісним з підстав відсутності взаємозв`язку між ними, різний предмет позовів, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає за недоцільне надавати оцінку доводами апеляційної скарги щодо поважності причин пропуску строку на подання зустрічної позовної заяви.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування з доводів, викладених у апеляційній скарзі, немає.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 29 липня 2021 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.