Провадження № 2/161/2935/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2021 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Черняка В.В., за участю секретаря судового засідання Жаловаги І.П., розглянувши в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

04 червня 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Як підставу позову позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, а вони фактично припинили шлюбні відносини.

Крім того вказує, що від шлюбу з відповідачем мають спільну доньку, яка наразі проживає з позивачем, у зв`язку з чим вона потребує аліментів на утримання дитини.

З наведених вище підстав та з посиланням на приписи ст.ст.112, 181 СК України просить суд розірвати шлюб між сторонами, а також стягувати щомісяця з відповідача на аліменти на утримання дитини у розмірі 3 000,00 грн.

Позивач у письмовій заяві від 06 липня 2021 року вказала, що підтримує позовні вимоги в частині стягнення аліментів у розмірі 1 000,00 грн. Просить суд слухати справу за її відсутності.

Відповідач у письмовій заяві просить суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 червня 2018 року Гіркополонківською сільською радою Луцького району Волинської області був зареєстрований шлюб між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружини, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими.

Статтею 112 СК України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сім`ї, з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56, 112 СК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу є підставними та підлягають до задоволення.

Що стосується вимог про стягнення аліментів, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач з позивачем та донькою не проживає та не приймає безпосередньої участі в утриманні дитини.

Як зазначено у статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідач, не приймає участі в утриманні дитини, а отже він зобов`язаний сплачувати аліменти на користь позивача, яка утримує дитину.

Визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів, суд виходить з наступного.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Під час судового розгляду не встановлено обставин щодо поганого матеріального становища дитини, або поганий стан її здоров`я. Позивач доказів протилежного суду не надала.

Відповідач інших утриманців не має і доказів протилежного суду не надав.

Інших істотних обставин при визначенні розміру аліментів, суд не знаходить.

При цьому, частиною дев`ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

На думку суду, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, а також беручи до уваги рівність прав та обов`язків батьків в утриманні дитини, на користь позивача з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 1 000,00 грн., а позовні вимог задовольнити.

У зв`язку із повним задоволенням позову та визнанням його відповідачем у підготовчому провадженні, на підставі ст.142 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 454,00 грн., тобто, 50 % судового збору який був сплачений при зверненні до суду за позовну вимоги про розірвання шлюбу.

Решту судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету.

Також з відповідача на користь держави слід стягнути 454,00 грн. судового збору, за вимоги про стягнення аліментів, які задоволені повністю у зв`язку із визнанням позову в підготовчому засіданні.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.142, 265, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 25 червня 2018 року Гіркополонківською сільською радою Луцького району Волинської області, актовий запис №7 - розірвати.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 000,00 грн. (однієї тисячі гривень), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 червня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмір 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 50% судового збору, сплаченого згідно квитанції АТ КБ «Приватбанк» від 24 травня 2021 року №0.0..1, код квитанції 9233-5591-3388-9866, сума платежу 908,00 грн., що становить 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Оригінал квитанції АТ КБ «Приватбанк» від 24 травня 2021 року №0.0..1, код квитанції 9233-5591-3388-9866, сума платежу 908,00 грн. - залишити в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмір 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачем у справі є ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено та підписано 06 липня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк