Провадження № 2/643/5589/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2021 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Довготько Т.М. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Позивачем в порушення ст. 175 ЦПК України:

- не зазначено виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; не зазначено докази, що підтверджують вказані обставини.

- позивачем не зазначено: спосіб (способів) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Суд звертає увагу, що у позовній заяві позивач ОСОБА_1 , як на підставу захисту своїх прав, посилається на положення ст. 405 ЦК України, якою установлено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Разом з тим, позивач не надає доказів щодо періоду не проживання без поважних причин відповідача у належному йому житловому приміщенні понад один рік.

Одночасно позивач ОСОБА_1 , як на підставу захисту своїх прав, посилається на положення ст. 406 ЦК України, якою установлено, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

У Постанові ВСУ від 15.05.2017 у справі № 6-2931цс16, суд встановив новий підхід у житлових спорах про виселення/вселення, де право на проживання колишнього члена сім`ї розглядається як сервітут, який припиняється судом за позовом власника житлового приміщення при наявності обставин, які мають істотне значення.

Однак, всупереч вищезазначеному, позивач не зазначає, з яких обставин, що мають істотне значення, він просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, шляхом припинення сервітуту.

Суд зауважує, що положення ст. 405 ЦК України та ст. 406 ЦК України є взаємовиключними, а тому позивачеві належить визначитись із способом захисту його прав, який він просить визначити у рішенні, уточнивши позовну заяву в цій частині, з наданням відповідних доказів на підтвердження обставин, зазначених в обґрунтування позовних вимог.

Крім того, як на підставу захисту своїх прав, посилається на положення ст. 391 ЦК України.

Норма ст. 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, правом на звернення з відповідним позовом до суду має виключно власник не частини майна, а власник (власники) всього майна.

Крім того, право власності на нерухомість виникає в момент його державної реєстрації. Відповідно до Закону України № 1952-15 Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту отримання прав на нерухомість, його зміни або припинення. Таким чином, головним правовстановлюючим документом на квартиру, що підтверджує права власника, є виписка з Держреєстру, яка позивачем до позовної заяви не додана.

Згідно ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що стратила право користування житловим приміщенням - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків позовної заяви, відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.М.Довготько