Справа № 266/7221/19
Провадженя№ 2/266/83/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2021 року м. Маріуполь
Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді Курбанової Н.М.,
за участю секретаря Макогон С.Б.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про розрахунок заборгованості по аліментам судом,
Позивачка ОСОБА_3 звернувся до суду із позовними вимогами до ОСОБА_5 , Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про розрахунок заборгованості по аліментам судом.
Вказаний відділ державної виконавчої служби перейменовано 17.12.2019р. у Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).
В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 02 липня 2014 року її позов до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено.
Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 03.01.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження.
16.03.2020р. представником відповідача до суду надана відповідь на позовну заяву, в якій просив у задоволенні позовних вимог відмовити.
20.01.2021р. старший державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Чудновець К.О. до суду надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила про те, що в ході виконання виконавчого провадження ВП № 44350545 нею було зроблено ряд виконавчих дій, в тому числі на заяву стягувача ОСОБА_3 про перерахунок заборгованості по сплаті аліментів запити, на які отримані відповіді. 14.08.2018р. до відділу надійшов лист з Адміністрації Маріупольського морського порту про те, що доступ до документів регулюються главою 15 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з якою, відповідно до ч. 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду, у зв`язку з чим у задоволенні запиту було відмовлено. 02.11.2018 р. надійшов лист з ТОВ «Поларіс М.М.» щодо боржника ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_6 був працевлаштований на судна грецької компанії, розмір його заробітної плати за період контрактів невідомий, тому що судновласник не дає такої інформації. У зв`язку з тим, що невідомо чи отримував боржник дохід відповідно до укладених контрактів, державний виконавець не може нарахувати заборгованість по аліментам до з`ясування та підтвердження відповідного доходу боржника. Заборгованість по аліментам стосовно виконавчого провадження АСВП №44350545 по примусовому виконанню виконавчого листа № 266/1120/14-ц, виданого 02.07.2014 року Приморським районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_6 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.03.2014 року і до досягнення дитиною повноліття нараховувалась згідно даних відділу Статистики щодо середньої заробітної плати у м. Маріуполі та наданих квитанцій. Станом на 29.12.2020 рік заборгованність по аліментам відсутня (існує переплата 909,19 грн.). Боржником аліменти сплачуються щомісячно, у зв`язку з чим просила у задоволенні позовних вимогах відмовити, розгляд справи провести без участі представника відділу.
ОСОБА_3 до суду надала заяву, якою просив справу розглянути за її відсутності, за участю її представника ОСОБА_1 .
Представник позивача ОСОБА_1 , який діє на підставі ордеру, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові та вступній промові, долученій до матеріалів справи, позов просив задовольнити, оскільки рішенням суду було стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів щомісячно, рішення набрало законної сили, однак відповідач жодного разу не виконав належним чином дане рішення суду. Виконавча служба неспроможна примусити боржника у повному обсязі виконувати рішення суду. На адвокатський запит ТОВ «Поларіс М.М.» надало контракти укладені з відповідачем, у яких зазначений розмір його заробітної плати у сумі 9000 доларів США на місяць. Державний виконавець зробив перерахунок заборгованості по аліментам, однак контрактів на той момент у нього не було, у зв`язку з чим відповідач оскаржив дії виконавця і Донецький апеляційний суд визнав дії державного виконавця щодо нарахування заборгованості неправомірними. Ними при розгляді даної цивільної справи було заявлено клопотання про витребування доказів стосовно фактичного заробітку відповідача, однак суд відмовив у задоволенні клопотання, чим суд позбавив позивачку права отримати належні та допустимі докази. Вони вважають, що саме зазначені у контрактах, що надіслані « ОСОБА_7 », гроші були отримані відповідачем, не зважаючи на те, що контракт не підписаний судновласником, оскільки це трудова угода моряка. Позивачка не зверталася до судновласника за наданням контрактів, оскільки не є резидентом Греції. Ними були зроблено розрахунок та заборгованість ОСОБА_6 за період 2014-2019 роки, яка станом на 09.12.2019 року складає 1681198,90грн., яку вони просить стягнути з відповідача на користь позивачки і стягнути витрати на правову допомогу і витрати на переклад контрактів.
Відповідач ОСОБА_6 до суду надав заяву, якою просив справу розглянути за його відсутності, за участю його представника ОСОБА_2 , з позовними вимогами не згоден, вважає їх незаконними, необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.
Представник відповідача ОСОБА_2 , яка діє на підставі ордеру, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав пояснення аналогічні викладеним у письмових запереченнях проти позову, зауважив, що спірні відносини існують тривалий час, були звернення до державного виконавця, який зробив перерахунок заборгованості по аліментам, тому вони оскаржували його дії, про що є 2 рішення суду. Надані копії контрактів позивачкою є неналежними доказами, оскільки в них відсутні підписи судновласника, а підписи відповідача у кожному різняться, відсутні докази виконання цих контрактів і отримання доходу відповідачем у зазначеному у контракті розміру. В справі відсутні підтвердження наявності таких контрактів, їх виконання та отримання зазначених сум заробітку відповідачем за такими контрактами. З 2014 по 2019 рік відповідач дійсно працював моряком, але де і ким йому не відомо, та який дохід відповідач отримував йому не відомо, контрактів з «Таргет» відповідач не укладав, з 2014р. по теперішній час в Україні доходів не отримував. Декларацію у відповідача виконавець не вимагав, оскільки в редакції 2013р. ЗУ "Про виконавче провадження"такої вимоги в законі не було.
Суд, вислухавши представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази по справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити з наступних підстав.
Згідно ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.
Відповідно до вимог ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року (в редакції, яка діяла у спірний період нарахування аліментів) порядок стягнення аліментів визначається законом. Розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.
З осіб, які працюють за контрактом на території іноземних держав і одержують заробітну плату (доходи) тільки за кордоном, аліменти стягуються в порядку та розмірах, передбачених законом.
Відповідно до статті 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України. Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб.
Пунктом 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 (з наступними змінами) «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» з осіб, які працюють за контрактами в іноземних компаніях і одержують заробітну плату тільки за кордоном, аліменти утримуються із 100 відсотків заробітної плати, яку платник аліментів одержував до укладення контракту, або виходячи із його заробітної плати за останній місяць роботи на момент від`їзду, або з п`ятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на час проведення розрахунків.
Так ч. 2 ст. 195 СК України, в редакції від 17.05.2017 року, викладена наступним чином: заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.
Натомість редакція ст.195 СК України, до вищевказаних змін від 17.05.2017 року, взагалі не містила порядку так само і можливості використання доходів отриманих боржником за кордоном при визначенні заборгованості по аліментам.
Обчислення розміру заборгованості по аліментам, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, законодавчо було закріплено в ч.3 ст.195 ЦПК України.
Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Згідно ч.1 ст. 195 СК, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не проводилося їх стягнення.
Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує ( ч.2 ст.195 СК України).
Частинами 3, 4 цієї статті, у спірний період було передбачено, що якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.
Якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання боржником доходів, державний виконавець розраховує заборгованість у такому самому порядку, виходячи із середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості. Після отримання достовірної інформації про джерела доходів боржника та їх розмір державний виконавець здійснює перерахунок заборгованості та повідомляє про нього стягувача і боржника.
Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 02 липня 2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено, стягнуто з ОСОБА_6 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.03.2014року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили (а.с. 5).
Згідно з постановою старшого державного виконавця Приморського ВДВС Маріупольського МУЮ Рахимова Р.М. від 13.08.2014р. відкрито виконавче провадження ВП № 44350545 по примусовому виконанню виконавчого листа № 266/1120/14-ц від 02.07.2014року (а.с. 6).
Згідно з відповіддю з ТОВ «Морське агентство А.Т.Т. - Бермудас» за вих. № 13 від 30.10.2018 року, ОСОБА_6 з 13.10.2014р. був працевлаштований на посаді старшого помічника капітана (оклад 6500 дол. США), а з 21.01.2015р., був переведений на посаду капітана з окладом стосовно штатного розпорядку 9000дол.США., дата закінчення контракту 30.05.2015р. Копія контракту ОСОБА_6 з роботодавцем втрачена, перевіркою встановлено причетність ОСОБА_8 , яка є дружиною ОСОБА_9 , і яка була співробітником дочірньої компанії та мала доступ до документів, у зв`язку з чим її було звільнено за п. 2 ст. 41 КЗпП України. ТОВ «Морське агентство А.Т.Т. - Бермудас» не є роботодавцем, а є посередником між моряком та компанією, у зв`язку з чим посередник не володіє інформацією о фактичних сумах заробітку моряка (а.с. 9).
Згідно з заявою ОСОБА_3 від 06.11.2019р. остання звернулась до начальника Приморського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області, до якої додала перекладені на державну мову копії контрактів про працевлаштування ОСОБА_6 на судна грецької компанії TARGET MARINE S.A., та просила на підставі цих контрактів зробити перерахунок заборгованості ОСОБА_6 по аліментам (а.с. 79).
Згідно з рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 20 вересня 2018 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_6 аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 4000,00грн. щомісячно, рішення набрало законної сили (а.с. 123-125).
Відповідно до постанови Донецького апеляційного суду від 12.06.2019р. визнано дії старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Чудновець К.О. щодо нарахування заборгованості по аліментам за період з жовтня 2014 року (19 днів) по травень 2015 року (30 днів) неправомірними. Зобов`язано старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Чудновець К.О. здійснити розрахунок заборгованості ОСОБА_6 по аліментам за період з жовтня 2014 року (19 днів) по травень 2015 року (30 днів), виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
Вказаною постановою Донецького апеляційного суду встановлено, що старшим державним виконавцем Приморського ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області Чудновець К.О. був зроблений розрахунок заборгованості ОСОБА_6 по сплаті аліментів згідно виконавчого листа станом на 27 грудня 2018 року, зареєстрований 31 січня 2018 року за № 1376, яким був визначений розмір заборгованості ОСОБА_6 по аліментам в сумі 295368,85 грн. Визначаючи розмір заборгованості за період з жовтня 2014 року (19 днів) по травень 2015 року (30 днів) державний виконавець виходив з листа ТОВ «Морське агентство «А.Т.Т.-BERMUDAS» від 30 жовтня 2018 року, за вихідним № 13, про те, що у 2014 році з боржником ОСОБА_6 укладено контракт з працевлаштування на торгове судно «ATHANASIA.C» іноземного судновласника ОСОБА_11 , та боржник був працевлаштований на посаду старшого помічника капітана (оклад 6500 дол.США), а з 13 жовтня 2014 року боржник переведений на посаду капітана 21 січня 2015 року з окладом стосовно штатного розпорядку 9000 дол.США/міс., дата закінчення контракту 30 травня 2015 року. З правомірністю дій старшого державного виконавця Приморського ВДВС м.Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області Чудновець К.О. щодо проведення зазначеного розрахунку, яким був визначений розмір заборгованості ОСОБА_6 по аліментам в сумі 295368,85 грн. погодитися не можна, оскільки в розпорядженні державного виконавця не було достовірних даних про дохід боржника за вказаний період, з яких він повинен проводити перерахунок заборгованості по аліментам. Не міститься даних про те, що ОСОБА_6 виконаний контракт у повному обсязі. Здійснюючи вказаний розрахунок по сплаті аліментів, старшим державним виконавцем не була звернута увага на те, що Морське агентство у зазначеній вище відповіді також повідомило, що є посередником між моряком та компанією судновласника, до їх предмету стосунків не входить облік відпрацьованого часу, нарахування заробітної плати (винагороди), не є податковим агентом моряка, тому не утримує податки. Лише іноземний судновласник нараховує та виплачує заробітну плату (а.с. 118-122).
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з розрахунком заборгованості старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Чудновець К.О., заборгованість по аліментам стосовно виконавчого провадження АСВП № 44350545 по примусовому виконанню виконавчого листа № 266/1120/14-ц виданого 02.07.2014 року Приморським районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_4 , який народився в м.Маріуполі, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , аліменти на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН НОМЕР_2 , на утримання доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.03.2014 року і до досягнення дитиною повноліття нараховувалась згідно даних відділу статистики щодо середньої заробітної плати у м. Маріуполі та наданих квитанцій станом на 29.12.2020 рік відсутня, існує переплата 909,19 грн.(а.с. 161-164 ).
Ч. 1 ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
Оцінюючи надані стороною позивача докази у їх сукупності, з урахуванням пояснень представників сторін у судовому засіданні, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_6 , маючи професію моряка, дійсно працював за кордоном. Однак, доказів на підтвердження того, що відповідач дійсно працював за кордоном на суднах з зазначенням фаху та отримував достатню заробітну плату позивач суду не надала. Не встановлено зазначених обставин і під час розгляду справи.
Копії контрактів про працевлаштування ОСОБА_6 на судна грецької компанії «TARGET MARINE S.A.» від 07.12.2015p., 23.11.2016p., 28.12.2017p., 23.04.2018p., 18.10.2018p. завірені компанією-посередником ТОВ «Поларіс М.М.», без підпису представника судновласника підтверджують лише той факт, що ТОВ «Поларіс М.М.» надавали послуги в працевлаштуванні відповідача. З даних копії контрактів не випливає, що відповідач дійсно був працевлаштований та працював за кордоном, не має ніяких доказів, в якій компанії або на якому підприємстві, в який саме період та які доходи отримував.
Аналізуючи вищевикладене, суд з урахуванням того, що Донецьким апеляційним судом у даних спірних правовідносинах встановлено, що до внесення змін 17.05.2017р. в ст.195 СК України не існував порядок і можливість використання доходів отриманих боржником за кордоном при визначенні заборгованості по аліментам, та з урахуванням відсутності належних і допустимих доказів на підтвердження працевлаштування та отримання щомісячного доходу ОСОБА_6 у розмірі 9000,00 доларів США, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог позивача.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачці відмовлено в задоволенні позову, понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу та переклад контрактів на українську мову, відповідачем не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про розрахунок заборгованості по аліментам судом відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складання повного тексту рішення суду - 24.09.2021 року
Суддя: Курбанова Н. М.
Відомості щодо учасників справи:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1
Відповідачі: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2