ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року м.Суми

Справа №2-1193/2008

Номер провадження 22-ц/816/1402/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

з участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,

учасники справи:

скаржник ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження начальник Ковпаківського ВДВС м.Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мозговий Денис Олегович,

заінтересована особа ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 липня 2021 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання бездіяльності незаконною, зобов`язання вчинити дії, у складі судді Алфьорова А.М., постановлену у м. Суми,

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просив визнати бездіяльність начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Мозгового Д.О. незаконною та зобов`язати його врахувати кошти у сумі 17500 грн в рахунок майбутніх стягнень по аліментах в рамках виконавчого провадження № 28549547.

Свої вимоги мотивував тим, що на виконанні у Ковпаківського відділу ДВС у місті Суми Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження № 28549547 з примусового виконання виконавчого листа № 2 1193 від 07.03.2008 р., виданого Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На прохання стягувача він надав матеріальну допомогу на навчання дитини у сумі 17500 грн, починаючи з 2018 року по 2021 рік в рахунок сплати майбутніх аліментів, однак вказані кошти державним виконавцем в рахунок сплати по аліментах не були зараховані. Посилаючись на зазначені обставини, просив його скаргу задовольнити.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 липня 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа: начальник Ковпаківського ВДВС м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мозговий Д.О., про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення його скарги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що суд не звернув увагу на докази, які він надавав, не витребував у стягувача доказів на підтвердження його заперечень та не забезпечив явку стягувача на підготовчі судові засідання. В оскаржуваній ухвалі зазначається, що кошти були надані на навчання, але відповідно до наданих ним доказів, ці кошти не були використані на розвиток здібностей дитини (навчання), а витрачались на речі, які не мають життєво важливого значення для дитини. Звертає увагу, що стягувачем не було надано жодного письмового доказу, що підтверджував би, на які потреби витрачалися кошти, надані ним додатково, окрім виплачених ним належним чином аліментів, що призвело до неправильного тлумачення норм законодавства та порушення його конституційних прав у вигляді відмови у задоволенні скарги.

У відзиві на апеляційну скаргу начальник Ковпаківського ВДВС м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мозговий Д.О. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін. Вказує, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав доводи скарги, заперечення щодо скарги ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Ковпаківському відділі ДВС у місті Суми Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження № 28549547 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1193 від 07 березня 2008 року, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 06.02.2008 р. та сплачувати їх на користь матері дитини.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що заявником неправильно обрано спосіб захисту свого порушеного права, оскільки його права, як боржника у виконавчому провадженні не порушені, тому підстави для задоволення скарги та визнання бездіяльності начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Мозгового Д.О. незаконною відсутні.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи та вимогам закону.

Так, згідно з ч.1, п.1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч. 3, 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення сум заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Статтею 195 СК України визначено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається, виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не проводилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 04 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Мозгового Д.О. про зарахування коштів у розмірі 17500 грн в рахунок погашення аліментів за виконавчим листом № 2-1193 від 07 березня 2008 року, виданим Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 . На підтвердження своїх вимог надав копії листування з мобільного додатку та виписки з особового рахунку.

Листом від 23 березня 2021 року № 12/29648 ОСОБА_1 була надана відповідь про неможливість зарахування грошових коштів в якості аліментів у зв`язку з відсутністю законних підстав, а саме: на підставі листування в мобільних додатках, виписках з карткового рахунку (а.с. 88-92).

Надані ОСОБА_1 до заяви докази не є тими допустимими та належними доказами, які можуть враховуватися державним виконавцем при здійсненні розрахунку аліментів. Зокрема, надані скаржником виписки з особового рахунку не містять відмітки про призначення платежів як «сплата аліментів на користь матері дитини», а стягувач ( ОСОБА_2 ) не підтверджує отримання цих коштів у якості аліментів. Таким чином, державний виконавець не може самостійно визначати платежі, як аліменти і проводити їх зарахування в довідку-розрахунок по аліментах.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що суд не витребував у стягувача доказів на підтвердження його заперечень та не забезпечив явку стягувача на підготовчі судові засідання є безпідставними, оскільки таких клопотань ОСОБА_1 не заявляв, а суд позбавлений права робити це з власної ініціативи.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції

про відсутність підстав для визнання незаконною бездіяльності начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Мозгового Д.О. та зобов`язання його врахувати кошти у сумі 17500 грн в рахунок майбутніх стягнень по аліментах в рамках виконавчого провадження № 28549547.

Посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та постановив ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367 - 369, п.1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 липня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді: О.І. Собина

Т.А. Левченко