ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року

м.Суми

Справа №589/2053/21

Номер провадження 22-ц/816/1321/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

розглянув у порядку письмового позовного провадження апеляційну скаргу Управління освіти Шосткинської міської ради Сумської області на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 червня 2021 року ухвалене у складі судді Євдокімової О.П. у м. Суми,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Шосткинського навчально-виховного комплексу: загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №6 дошкільний навчальний заклад ім. Героя Радянського Союзу Колодко М.О. Шосткинської міської ради Сумської області, Управління освіти Шосткинської міської ради про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и в :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що наказом директора Шосткинського навчально-виховного комплексу: загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №6 дошкільний навчальний заклад ім. Героя Радянського Союзу Колодко М.О. Шосткинської міської ради Сумської області (далі по тексту ШНВК: ЗОШ І-ІІІ ступенів №6-ДНЗ), на виконання постанови Сумського апеляційного суду від 04 травня 2020 року її було поновлено на роботі на посаді вчителя математики з 22 грудня 2018 року, в.о. головного бухгалтера Колоду Л.О. зобов`язано виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 135092 грн 20 коп. за 340 робочих днів з 22 грудня 2018 року по 04 травня 2020 року. 26 травня 2021 року її було звільнено за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України.

Посилаючись на те, що станом на час подання позову розрахунок з нею проведено не було, просила стягнути з ШНВК: ЗОШ І-ІІІ ступенів №6-ДНЗ та Управління освіти Шосткинської міської ради в солідарному порядку на її користь компенсацію за час затримки розрахунку при звільненні з 26 травня 2020 року по 21 травня 2021 року у розмірі 143038 грн 80 коп.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 червня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто солідарно з Управління освіти Шосткинської міської ради Сумської області та ШНВК: ЗОШ І-ІІІ ступенів №6-ДНЗ на користь ОСОБА_1 компенсацію за час затримки розрахунку при звільненні з 26 травня 2020 року по 21 травня 2021 року у розмірі 143038,80 гривень.

Стягнуто в дольовому порядку з Управління освіти Шосткинської міської ради Сумської області та ШНВК: ЗОШ І-ІІІ ступенів №6-ДНЗ на користь держави судовий збір у розмірі 908 гривень. тобто по 454 гривні з кожного.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення усієї суми заборгованості із заробітної плати.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Управління освіти Шосткинської міської ради звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення з управління на користь ОСОБА_1 компенсацію за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 143038 грн 80 коп.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при ухваленні судового рішення в оскаржуваній частині не було взято до уваги те, що нормами трудового законодавства не передбачено солідарної відповідальності за несвоєчасну виплату заробітної плати. Зазначає, що обов`язок проведення своєчасного розрахунку при звільненні працівника лежить саме на роботодавцю ШНВК: ЗОШ І-ІІІ ступенів №6-ДНЗ, який проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Позивачем ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому судове рішення суду просила залишити без зміни, а доводи апеляційної скарги без задоволення. При цьому вказує на те, що заробітна плата нараховувалася саме управлінням, яке і несе відповідальність за проведення несвоєчасного розрахунку при її звільненні. Крім того, управління виконало судове рішення у добровільному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що постановою Сумського апеляційного суду від 04 травня 2020 року позов ОСОБА_1 було задоволено, визнано незаконним та скасовано наказ ШНВК: ЗОШ І-ІІІ ступенів №6-ДНЗ від 21 грудня 2018 року №94 про звільнення ОСОБА_1 та поновлено її на посаді вчителя математики ШНВК: ЗОШ І-ІІІ ступенів №6-ДНЗ (а.с. 3-9).

Наказом в.о. директора ШНВК: ЗОШ І-ІІІ ступенів №6-ДНЗ від 05 травня 2020 року, виданого на виконання вказаної постанови, скасовано наказ ШНВК: ЗОШ І-ІІІ ступенів №6-ДНЗ «Про звільнення ОСОБА_1 » від 21 грудня 2018 року №94, поновлено на роботі ОСОБА_1 на посаді вчителя математики з 22 грудня 2018 року. В.о. головного бухгалтера ОСОБА_2 зобов`язано виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 135092 грн 20 коп. за 340 робочих днів з 22 грудня 2018 року по 04 травня 2020 року (а.с. 10).

26 травня 2020 року ОСОБА_1 звільнено з посади вчителя математики за власним бажанням ст. 38 КЗпП України (а.с. 11).

Відповідно до статті 94 КЗпП України заробітна палата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Аналогічне визначення заробітної плати міститься у статті 1 Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок) затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з абзацом першим пункту 8 розділу IV Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (середньогодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

З огляду на викладене, при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки до дня фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку.

За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз`яснив, що за статтею 47 Кодексу роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в день звільненні позивача відповідачем не було виплачено всіх належних їй сум, а тому з відповідачів підлягає стягненню компенсація за час затримки розрахунку при її звільненні.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду в частині вирішення позовних вимог до ШНВК: ЗОШ І-ІІІ ступенів №6-ДНЗ та визначеного розміру середнього заробітку, що підлягає стягненню на користь позивача сторонами не оскаржується та в апеляційному порядку не переглядається.

Разом з тим колегія суддів не може погодитися із висновками суду першої інстанції щодо солідарної відповідальності Управління освіти Шосткинської міської ради за невиплату позивачу заробітної плати, а доводи апеляційної скарги вважає обґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Виходячи з положень ст.ст. 47, 94, 116 та 117 КЗпП України обов`язок по виплаті заробітної плати та проведенню розрахунку при звільненні працівника покладено саме на роботодавця.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, ШНВК: ЗОШ І-ІІІ ступенів №6-ДНЗ, з яким позивач безпосередньо перебувала у трудових відносинах, є юридичною особою.

У свою чергу Управління освіти Шосткинської міської ради Сумської області, у розумінні Кодексу законів про працю України, не є роботодавцем ОСОБА_1 . Надання управлінням довідки про розмір заробітної плати позивача не свідчить про перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах з цим відповідачем та наявність в управління боргу по заробітній платі перед позивачем.

Колегія суддів звертає увагу і на те, що правовою підставою для покладення на власника або уповноважений ним орган відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України є встановлення вини власника або уповноваженого ним органу у невиплаті всіх належних працівнику сум при його звільненні. Проте, по справі не було зібрано будь-яких доказів на підтвердження вини Управління освіти Шосткинської міської ради Сумської області у не проведенні розрахунку при звільненні ОСОБА_1 .

Виконання судового рішення в добровільному порядку не є підставою для відхилення доводів апеляційної скарги.

Більш того, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з ШНВК: ЗОШ І-ІІІ ступенів №6-ДНЗ, як з роботодавця, забезпечить відновлення порушеного права позивача.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог до Управління освіти Шосткинської міської ради Сумської області належить скасувати з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, ухваливши нове рішення, яким у цій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Крім того, рішення суду в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат належить скасувати та відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції належить стягнути з відповідача ШНВК: ЗОШ І-ІІІ ступенів №6-ДНЗна користь держави в сумі 908 грн 00 коп.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне компенсувати Управлінню освіти Шосткинської міської ради Сумської області за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги у загальному розмірі 2145 грн.57 коп..(1362 грн.+783 грн.57 коп.)

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління освіти Шосткинської міської ради Сумської області задовольнити.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 червня 2021 року скасувати в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до Управління освіти Шосткинської міської ради Сумської області про солідарне стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та в частині вирішення питання про розподіл судових витрат та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління освіти Шосткинської міської ради Сумської області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовити.

Викласти резолютивну частину рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 червня 2021 року в наступній редакції.

Стягнути з Шосткинського навчально-виховного комплексу: загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №6 дошкільний навчальний заклад ім. Героя Радянського Союзу Колодко М.О. Шосткинської міської ради Сумської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 26 травня 2020 року по 21 травня 2021 року в сумі 143038 гривень 80 копійок.

Стягнути з Шосткинського навчально-виховного комплексу: загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №6 дошкільний навчальний заклад ім. Героя Радянського Союзу Колодко М.О. Шосткинської міської ради Сумської області на користь держави судовий збір в сумі 908 гривень 00 копійок за розгляд справи в суді першої інстанції.

Компенсувати Управлінню освіти Шосткинської міської ради Сумської області за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги у розмірі 2145 грн.57 коп..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: О.Ю. Кононенко

Т.А. Левченко