Справа № 462/3684/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 жовтня 2021 року

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Іванюк І.Д.

за участю секретаря с/з - Колодій У.Б.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Свої позовні вимоги мотивує тим, що вказаний будинок належить їй на праві приватної власності. У вказаному будинку, окрім неї зареєстрована її повнолітня донька ОСОБА_4 , яка вже тривалий час не проживає з нею у вказаному будинку, оскільки веде самостійне життя, а також сторонні особи, які не є членами її сім`ї - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вселилися в будинок за життя її батьків, тому і набули право користування чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 406 ЦК України, може бути припинене на вимогу власника майна. Відповідачі спільним побутом з нею не пов`язані, більше року не проживають у вказаному житлі, а тому просить позов задоволити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25.06.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11.08.2021 року постановлено перейти до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання представник позивачки не з`явився, подав заяву про підтримання ним позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, заперечень суду не надали, у зв`язку з чим у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу без присутності відповідачів, постановляючи заочне рішення.

Заслухавши пояснення представника позивачки, оглянувши матеріали справи, дослідивши усі наявні докази у справі, суд виходив з наступного.

Зі змісту ст.ст. 12, 81 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Зміст права власності, відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, складає право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Відповідно до статті 156 ЖК Української РСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, діти і батьки). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

За правилами ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У статті 406 ЦК України унормовано питання припинення сервітуту. Відповідно до п.4 ч.1 ст.406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Згідно із ч. 2 ст. 406 ЦК України, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Власник житлового приміщення має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, що постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та є власником даного житлового будинку, що підтверджується копією паспорта позивачки, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 28760823 від 29.10.2014 року. Підставою виникнення права власності є свідоцтво про право на спадщину за законом серія та номер: 1164, видане Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу - Кваснікевич Л.І., 29.10.2014 року /а.с. 6-7, 8, 9/.

Згідно з Довідкою з місця проживання та скал сім`ї від 07.06.2020 року та Будинковою книгою для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 і складається 4 кімнат житловою площею 58,9 кв.м. та кухні, загальною площею 76, 2 кв.м., придатному для життя, окрім співвласників також проживають: ОСОБА_6 (батько), ОСОБА_1 (власник), ОСОБА_4 (донька), а також ОСОБА_2 (наймач) та ОСОБА_3 (наймач) /а.с. 10-15/.

Згідно із Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 25.02.2020 року, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 17/.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є і не були членами сім`ї позивачки, спільним побутом із позивачкою не пов`язані та є для неї сторонніми людьми, які вселилися в будинок за життя її батьків і не проживають у ньому з 2019 року, що стверджується актом від 25.05.2021 року, а отже на підставі ч. 2 ст. 406 ЦК України власник житлового приміщення має право вимагати від них усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 15.05.2017 року в справі № 734/387/15-ц, постанові від 14.08.2019 року у справі № 702/101/18.

Також, відповідачка ОСОБА_4 , хоч і є членом сім`ї власника житла, однак не проживає у даному будинку з 2019 року, що підтверджується актом про фактичне проживання особи від 25.05.2021 року /а.с. 18/. Із врахуванням того, що вона не проживає в спірному житлі понад один рік без поважних причин, в судовому засіданні не встановлено домовленості між відповідачкою і власником житла щодо порядку користування житловим приміщенням,а тому на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України втрачає право на користування цим житлом.

Із врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити

Згідно із п.1 ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із квитанції № 56128723 від 27.05.2021 року /а.с.20/, позивачкою при подачі позовної заяви було сплачено 2724 грн. 00 коп. судового збору.

Так, згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 грн. 00 коп.

Разом з тим, відповідно до ч.7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється з урахуванням загальної суми позову також у разі подання позову одним позивачем до кількох відповідачів.

У разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом розмір переплаченої суми підлягає поверненню / ст.7 Закону України «Про судовий збір»/.

Оскільки позивачка, при поданні позовної заяви до суду, сплатила судовий збір у сумі 2724,00 грн. за три позовні вимоги немайнового характеру, проте в силу вимог ч.7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» повинна була сплатити лише 908 грн. 00 коп., переплачена сума судового збору у розмірі 1816 гривень (2724 грн. 00 коп. - 908 грн. 00 коп.) підлягає поверненню позивачці, а з відповідачів, в порядку ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі по 302 грн. 67 коп. з кожного.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141,258-259, 263-265, 274, 279, 280-282, 288, 354-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 по 302/ триста дві/ гривні 67 копійок сплаченого судового збору.

Повернути ОСОБА_1 переплачений судовий збір у розмірі 1816 / одна тисяча вісімсот шістнадцять / гривень 00 коп., згідно квитанції № 56128723 від 27.05.2021 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної чинності, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

При цьому, у відповідності до вимог п.3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Іванюк І.Д.