Справа № 367/5728/21
Провадження №2-з/367/560/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Мерзлий Л.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Іорданова К.І. про забезпечення позову,-

встановив:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання надати звіт та стягнення грошових коштів, отриманих у зв`язку з виконанням доручення.

До суду 13.10.2021 надійшла заява від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Іорданова К.І. про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно та грошові кошти ОСОБА_2 , які знаходяться на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у тому числі, що розміщені на поточному рахунку № НОМЕР_1 , ІВА1М НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299 в межах заявлених вимог про стягнення грошових коштів у розмірі 1 403 900,00 грн.

Заяву обґрунтовано тим, що 13.02.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено усний договір доручення, відповідно до умов якого ОСОБА_2 як повірений від імені ОСОБА_1 як довірителя повинна була вчиняти наступні дії:здійснювати пошук потенційних покупців на квартири в будинку, який планував збудувати ОСОБА_1 ;проводити переговори з потенційними покупцями квартир;укладати попередні договори купівлі-продажу квартир;після завершення будівництва будинку укладати договори купівлі-продажу квартир;отримувати грошові кошти за продані квартири.Виконуючи покладене на неї доручення ОСОБА_2 в період з вересня 2019 р. по лютий 2020 року діючи від імені ОСОБА_1 та ТОВ Стандарт Білдінг на підставі вказаних довіреностей підписувала/організовувала підписання різних юридичних документів, зокрема, угод про розірвання попередніх договорів купівлі-продажу квартир, договорів про відступлення права вимоги, додаткових угод до договору про спільну діяльність, актів приймання-передачі квартир та ін., а також проводила звірки з покупцями та від імені ОСОБА_1 отримували він них кошти чи повертала надлишково сплачені кошти за квартири.

Під час виконання вищевказаних доручень ОСОБА_2 періодично на прохання ОСОБА_1 в усній формі надавала йому часткову інформацію про вчинені нею від його імені правочини та операції та передавала йому частину отриманих від його імені коштів однак, письмові звіти про виконання доручення не подавала, оригінали довіреностей після закінчення строку їх дії не повертала, грошові кошти одержані за укладеними договорами в повному обсязі не передала.

В грудні 2019 року Позивач в усній формі висловив прохання Відповідачці надати йому повний звіт про продаж квартир в Будинку та провести звірку взаєморозрахунків.

Однак, подавати письмовий звіт та проводити звірку взаєморозрахунків ОСОБА_2 відмовилася, а усно повідомила про укладені договори та 28.12.2019 перерахувала на картковий рахунок Позивача 620 000,00 грн., повідомивши, що це та сума, яку вона йому винна за її підрахунками.

Починаючи з лютого 2020 року відмовилася надалі представляти інтереси ОСОБА_1 та надавати йому правову допомогу.

26.05.2021 р. ТОВ Стандарт Білдінг заверешидо службову перевірку діяльності щодо виконання договору про спільну діяльність, який 07.06.2017 р. був укладений з ОСОБА_1 . Під час проведення цієї перевірки була проведена інвентаризація первинних документів ТОВ Стандарт Білдінг, серед яких було виявлено більше 100 попередніх договорів купівлі-продажу, які ОСОБА_2 уклала від імені ОСОБА_1 на підставі виданих ним довіреностей.

За вказаними договорами Відповідачем в інтересах та від імені ОСОБА_1 разом було отримано 1 403 900,00 грн.

ОСОБА_1 не давав доручення ОСОБА_2 вчиняти вказані правочини - використовуючи надані їй повноваження представника. ОСОБА_2 вчинила ці правочини за власною ініціативою та визначила їх умови на власний розсуд.

Про укладення та виконання вказаних договорів ОСОБА_2 ОСОБА_1 не звітувала і кошти, які вона отримала за вказаними договорами від імені ОСОБА_1 вона йому не передавала.

За фактом шахрайства на ОСОБА_2 було відкрито кримінальне провадження № 001431, щодо зловживання службовим становищем та заволодінням квартирами АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , що є доказом того, що Відповідач виконуючи доручення діяв недобросовісно і шахрайським шляхом заволоділа майном Позивача.

Разом, з тим ОСОБА_2 є адвокатом, тобто особою яка має правову освіту, а тому знаючи юридичні наслідки своїх дій, остання завбачливо не здійснювала реєстрацію будь-якого рухомого та нерухомого майна на себе, а незаконно користуючись становищем незаконно відчужила майно Позивача своїм близьким родичам, зокрема батьку та брату та іншим особам.

Вказує про те, що готуючи позовні заяви до ОСОБА_3 , яка разом та за вказівкою та порадою ОСОБА_2 теж незаконно заволоділа майном Позивача стало відомо про підписаний договір іпотеки між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

З реєстраційного запису вбачається, що ОСОБА_2 надала ОСОБА_4 у борг грошові кошти у розмірі 1 000 000 грн. строком до 06.07.2022.

До 06.07.2022 року ОСОБА_2 є іпотекодержателем майна ОСОБА_4 та на її користь має бути виконане зобов`язання у вищезазначеному розмірі.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта майно у Відповідача відсутнє, проте у ОСОБА_2 може бути у наявності майно, набуте нею до початку функціонування реєстру.

Саме тому, вважають за необхідне накласти арешт на рухоме та нерухоме майно Відповідача в межах ціни позову.

Більше того враховуючи розмір заявленого відшкодування, та відсутність інформації в реєстрі про майно Відповідача вважаємо за необхідне також вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на банківські рахунки, що належать Відповідачу в межах суми ціни позову.

Варто зазначити, що у ході службової перевірки Позивачу став відомий номер рахунку Відповідача, зокрема останньою його було вказано у договорі купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , якою Відповідач заволоділа незаконно і яка є відчуженою 30.12.2019.

Проте, Заявнику невідомо чи є вказаний рахунок відкритим та діючим.

Позивач має всі підстави побоюватись, що Відповідач у разі задоволення позовних вимог Позивача матиме змогу ухилитись від виконання рішення розпорядившись майном та коштами, які остання отримали неправомірно, передавши або подарувавши їх третім особам.

Враховуючи підстави та природу позовних вимог, беручи до уваги те, що Відповідач в подальшому може здійснити відчуження нерухомого майна, що унеможливить виконання рішення суду у справі, вважають за необхідне забезпечити позов накладенням арешту на майно.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Аналіз вказаних правових норм свідчить, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Також слід звернути увагу, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тому достатнім обґрунтуванням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

До аналогічних висновків прийшов і Верховний Суд в своїй Постанові від 17.10.2018 р. № 183/5864/17-ц|61-38692св18.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Підставами для забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме та рухоме майно, грошові кошти є належність цього майна, коштів відповідачеві, їх знаходження в нього чи в інших осіб.

Разом з тим, згідно поданої заяви, заявник не конкретизує, на яке саме рухоме чи нерухоме майно, слід накласти арешт. Заявник зазначає банківський рахунок, проте, підтверджуючих документів цьому не надає, що позбавляє суд можливості перевірити співмірність заявлених вимог позовним вимогам.

Суд зазначає про те, що незазначення наведеної вище інформації та її підтвердження, робить неможливим виконання ухвали про забезпечення позову шляхом накладенням арешту на майно та грошові кошти.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись статями 149, 150, 258 - 261 Цивільного процесуального кодексу України,

ухвалив:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Іорданова К.І. про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Л.В. Мерзлий