Справа № 740/3723/21
Провадження № 2/740/1106/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Лазоренко Л. Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

установив:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований 04 жовтня 2014 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 .

На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вона з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із нею і перебуває на її утриманні.

З відповідачем вона не підтримує шлюбно-сімейних відносин, разом вони не проживають, спільного господарства не ведуть.

Причиною розлучення є те, що вони з відповідачем на цей час є зовсім різні люди з абсолютно несумісними характерами і поглядами на сімейні обов`язки, між ними часто виникають сварки, що негативно впливає на здоров`я. Суперечок з приводу спільного майна сторони не мають.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 липня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач у встановлений законом строк відзиву на позов не подав, із заявами до суду не звертався. При цьому отримав копію ухвали суду про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з додатками, про що свідчить рекомендоване повідомлення, яке повернулося до суду з відміткою про вручення 10 серпня 2021 року.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Згідно із ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України).

Згідно із ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

За вимогами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд установив, що з 04 жовтня 2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області (а. с. 3).

Сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2 (а. с. 7).

За твердженням позивачки, подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Докази на спростування таких тверджень у матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивачки про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивачка наміру не має.

Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України, тому позов підлягає задоволенню.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 908,00 грн судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 76 - 81, 89, 141, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ІПН НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), зареєстрований 04 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області за актовим записом № 495, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ІПН НОМЕР_3 ) 908 (дев`ятсот вісім) гривень судових витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складене і підписане 21 вересня 2021 року.

Суддя І. М. Шевченко