Справа № 589/5341/19
Провадження № 2/589/82/21
17 травня 2021 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Прачук О.В.,
з участю секретаря судового засідання Антошко Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шостка у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1
- про стягнення заборгованості за договором, -
Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № DN81AR12430111 від 11.12.2007 року, посилаючись на те що, згідно вищевказаного договору ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 74 037 грн 66 коп.
Відповідно до умов договору позичальник повинен погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, комісією, сплачувати інші витрати, передбачені умовами вищевказаного договору, а у разі несвоєчасного повного чи часткового неповернення кредитних коштів та несплати відсотків зобов`язаний сплачувати штрафні санкції.
В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № DN81AR12430111, між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого останній зобов`язався солідарно відповідати за виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором, що передбачено п.4 Договору поруки.
Відповідно до умов кредитного договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав свої зобов`язання з надання кредиту, проте ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань не виконав, тому станом на 21.11.2019 року виникла заборгованість в сумі 134 244,57 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання жодного разу не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, клопотань, про розгляд справи у його відсутності не надавав.
Зважаючи на вказане, суд, згідно положень ст. 280 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі даних та доказів.
Дослідивши докази по справі, суд дійшов до такого висновку:
Судом встановлено, що 11.12.2007 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № DN81AR12430111, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 74 037 грн 66 коп. (а.с.11-13, 14-15)
В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № DN81AR12430111 від 11.12.2007 року, між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого останній зобов`язався солідарно відповідати за виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором, що передбачено п.4 Договору поруки. (а.с.16)
Відповідно до умов кредитного договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав свої зобов`язання з надання кредиту, проте ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань не виконав, тому станом на 21.11.2019 року виникла заборгованість в сумі 134 244,57 грн, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 28 279,22 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 2 324,67 грн; заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 3 267,84 грн; пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором в сумі 100 372,84 грн.
Також судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відомостями Сектору з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шосткинської міської ради та копією актового запису про смерть № 448 від 23.05.2016 року. (а.с.29,36).
Питання щодо задоволення вимог кредитора у разі смерті боржника врегульоване ст. 1281ЦК України, відповідно до якої, кредитор, за певних умов, має право пред`явити вимоги до спадкоємців боржника, а не до померлої особи боржника.
Відповідно до статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ст. 607 ЦК України, зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.
Статтею 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручителі відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Обставини, за яких припиняється порука, визначені статтею 559 ЦК України, відповідно до вимог частини 3 якої порука, зокрема, припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.
Аналогічне правило міститься також у ч. 1 ст. 523 ЦК - порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником.
У разі смерті фізичної особи - боржника за зобов`язанням, у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця (статті 1216, 1218 ЦК).
Обов`язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора передбачений статтею 1282 ЦК України, згідно частини 1 якої спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
У п. 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому, спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки у тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцям.
Поручитель приймає на себе зобов`язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника (статті 553-554 ЦК), а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо така умова міститься у договорі поруки.
Враховуючи зазначене, на поручителя у випадку смерті боржника може бути покладено відповідальність лише за таких умов: наявності у боржника правонаступника - спадкоємця, який прийняв спадщину; наявності спадкового майна; зафіксованої письмової згоди поручителя відповідати за нового боржника, у тому числі й у договорі поруки.
Отже, як вбачається з матеріалів справи внаслідок смерті позичальника ОСОБА_2 , обов`язок за кредитним договором щодо повернення грошових коштів перейшов, в силу вимог ст.1216, 1218 ЦК України до спадкоємців, які зобов`язані задовільнити вимоги кредитора в порядку визначеному ст. 1282 ЦК України.
За змістом зазначених норм вбачається, що у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що в разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
На поручителів може бути покладено обов`язок щодо належного виконання зобов`язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності в позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за нового боржника, зафіксованої в тому числі й у договорі поруки як згоди відповідати за виконання зобов`язання перед будь-яким боржником у разі переведення боргу за забезпечувальним зобов`язанням.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 3 червня 2015 року в справі № 6-206цс15 та відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 справа № 520/7281/15-ц.
Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином судом встановлено, що позивачем не доведено наявності у боржника правонаступника спадкоємця, який прийняв спадщину, на час звернення з позовом до суду, наявності спадкового майна, а також зафіксованої письмово згоди поручителя ОСОБА_1 відповідати за нового боржника.
З договору поруки, долученого до позовної заяви, вбачається, що в ньому відсутня умова щодо згоди поручителя відповідати за нового боржника.
За таких обставин, враховуючи те, що позичальник ОСОБА_2 помер, у договорі поруки не зафіксовано згоди поручителя відповідати за нового боржника, та позивачем не доведено, що така згода поручителя зафіксована будь-яким іншим чином, в такому випадку на поручителя ОСОБА_1 не може бути покладено обов`язок щодо належного виконання зобов`язання за кредитним договором після смерті позичальника.
Отже, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280-283, 354 ЦПК України, -
У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Судові витрати віднести на рахунок позивача.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області О.В.Прачук