Справа № 404/3574/21
Номер провадження 2/404/982/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Близнець П.Р.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), про стягнення боргу за борговою розпискою,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 у травні 2021 року звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за борговою розпискою від 14.03.2019 року в сумі 21370661,80 грн. Позов мотивований тим, що 14.03.2019 року позивач надав відповідачу позику у розмірі 29500000,00 (двадцять дев`ять мільйонів п`ятсот тисяч гривень), що в еквіваленті до долару США за офіційним курсом Національного Банку України становило 1104868,91 грн., на день отримання позики. За умовами отриманої позики відповідач зобов`язувався повернути позивачеві кошти в гривні в еквіваленті 773408,24 грн. (сімсот сімдесят три тисячі чотириста вісім доларів США та 24 цента) до 14.03.2021 року та грошові кошти в гривні в еквіваленті 331460,67 (триста тридцять одна тисяча чотириста шістдесят доларів США 67 центів) за офіційним курсом Національного банку України на день повернення позики в строк до 14.03.2022 року. На підтвердження боргових зобов`язань відповідачем було надано розписку від 14.03.2019 року. Станом на 13.05.2021 року ОСОБА_2 свої зобов`язання по поверненню частини позики, яку повинен був повернути до 14.03.2021 року не виконав. Станом на 13.05.2021 року офіційний курс гривні до одного долару США складає 27,6318 грн. Станом на 13.05.2021 року за офіційним курсом Національного Банку України 773408,24 доларів США еквівалентно 21370661,80 грн., а відповідно ця сума підлягає поверненню.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 08 червня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Представник позивача в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представником відповідача через канцелярію суду подано заяву (вх. № 35604 від 05.10.2021 року) про визнання позовних вимог в повному обсязі. Зазначена заява була підтримана представником відповідача в підготовчому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, його представника та представника відповідача, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

За розпискою від 14 березня 2019 року (дата складання розписки) ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 29500000,00 грн. (двадцять дев`ять мільйонів п`ятсот тисяч гривень), що в еквіваленті до долару США за офіційним курсом Національного Банку України становило 1104868,91 грн., на день отримання позики. За вказаною розпискою відповідач зобов`язується повернути позивачу кошти в гривні в еквіваленті 773408,24 грн. (сімсот сімдесят три тисячі чотириста вісім доларів США та 24 цента) до 14.03.2021 року та грошові кошти в гривні в еквіваленті 331460,67 (триста тридцять одна тисяча чотириста шістдесят доларів США 67 центів) за офіційним курсом Національного банку України на день повернення позики в строк до 14.03.2022 року (а.с.5-6).

Щодо оригіналу боргової розписки суд зазначає таке. Відповідач зобов`язується повернути грошові кошти ОСОБА_1 в гривні в еквіваленті 773408,24 грн. (сімсот сімдесят три тисячі чотириста вісім доларів США та 24 цента) до 14.03.2021 року та грошові кошти в гривні в еквіваленті 331460,67 (триста тридцять одна тисяча чотириста шістдесят доларів США 67 центів) за офіційним курсом Національного банку України на день повернення позики в строк до 14.03.2022 року.

Отже, оригінал боргової розписки від 14.03.2019 року був оглянутий судом в підготовчому засіданні. При цьому оригінал розписки не долучений до матеріалів справи за клопотання позивача, оскільки по частині зобов`язання строк виконання не настав. Відтак, зважаючи на можливе звернення до суду з позовними вимогами про стягнення іншої частини боргу судом повернуто оригінал розписки позивачу.

У відповідності до частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною другою статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

В свою чергу, пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є: договори та інші правочини.

За правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-63цс13 від 18 вересня 2013 року письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Складена сторонами розписка та їх дії свідчать про те, що між ними виникли зобов`язання, що виникають з договору позики, в силу яких одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (стаття 1046 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 1047 Цивільного кодексу України, договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження укладення договору позики та його умов позивачем представлена розписка від 14.03.2019 року, яка свідчить про те, що між сторонами договір позики укладений в письмовій формі, кошти відповідачем отримані, відповідно вимогам статті 1047 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 231 Цивільного кодексу України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

Положеннями частини першої статті 1051 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник має право оспорювати договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж установлено договором. Однак жодних заперечень зі сторони відповідача не надходило. Більш того позов ним визнаний.

Частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1048 Цивільного кодексу України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З приписом статті 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк.

Таким чином, відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов`язань, кошти не повернув, а тому з останнього підлягає до стягнення на користь позивача борг за договором позики згідно розписки від 14.03.2019 року в сумі 21370661,80 грн.

Частиною першою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідачем подано окрему заяву (вх. 35604 від 05.10.2021 року) про визнання позову. Представником відповідача, який не обмежений у повноваженнях на вчинення такої процесуальної дії, визнання позову підтримано в підготовчому засіданні.

За приписами частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Крім того, положеннями частини шостої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

За частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом з`ясовано, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статями 11, 205, 231, 509, 526, 530, 1046, 1047, 1048, 1049, 1051 Цивільного кодексу України, статтями 12, 13, 141, 200, 206, 263-265, 268, 353, Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про стягнення боргу за борговою розпискою, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) грошові кошти в сумі 21370661,80 грн., а також 11350,00 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення суду складено 13.10.2021 року.

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда