Справа № 415/253/20
Провадження № 22-ц/810/643/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

01 жовтня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Лозко Ю.П. (суддя-доповідач), Коновалової В.А., Назарової М.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник ОСОБА_2

на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 21 січня 2021 року

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Генічеського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області Харлампієвої Т.П. під час виконання судового рішення, стягувач ОСОБА_3 ,

встановив:

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 21 січня 2021 року відмовлено у задоволенні вищезазначеної скарги ОСОБА_1 .

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 05 травня 2021 року звернувся до суду з апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції в порядку ст. 355 ЦПК України.

17 травня 2021 року Луганським апеляційним судом скаргу залишено без руху з причин не сплати судового збору та пропуском строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

14 червня 2021 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику з причин не усунення недоліків апеляційної скарги.

Одночасно скаржнику роз`яснено, що повернення апеляційної скарги не позбавляє його права на повторне подання апеляційної скарги після усунення обставин, які стали підставою для її повернення.

15 червня 2021 року на адресу Луганського апеляційного суду надійшло платіжне доручення про сплату судового збору та заява про поновлення строку на апеляційне оскарження.

30 червня 2021 року ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 повторно звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 12 липня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав пропуску строку, встановленого ст. 354 ЦПК України, та скаржнику надавався строк для усунення недоліків.

На виконання вимог ухвали Луганського апеляційного суду від 12 липня 2021 року від ОСОБА_1 надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка обґрунтована тим, що повний текст судового рішення не отримував, вказує, що більш як вісім років постійно мешкає у м. Харцизск Луганської області, та з 2014 року ця територія є не підконтрольною України, як тимчасово окупована. На теперішній час зареєстрований та постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 20 серпня 2021 визнано причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження ухвали Лисичанського міського суду Луганської області від 21 січня 2021 року неповажними.

Продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених в тексті ухвали, протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

23 вересня 2021 року на адресу Луганського апеляційного суду Овчаренком С.В. подано заяву, в якій він просить визнати поважною причину пропуску строку на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Луганського апеляційного суду від 12 липня 2021 року, та поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали Лисичанського міського суду Луганської області від 21 січня 2021 року. Вказує, що повний текст судового рішення не отримував, більш як чотирнадцять років постійно мешкає у м. Харцизск Луганської області, та з 2014 року ця територія є не підконтрольною України, як тимчасово окупована. На теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Також зазначає, що з реєстрації у м. Генічеськ не знімався.

Колегія суддів вважає, що викладені у заяві причини пропуску строку на апеляційне оскарження слід визнати неповажними, а у відкритті апеляційного провадження відмовити, з огляду на таке.

Так, 28 червня 2018 року Європейський суд з прав людини ухвалив рішення у справі «Осовська та інші проти України», у якому встановив порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв`язку з недотриманням принципу юридичної визначеності. При цьому у пункта 26, 27 рішення Суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» пункт 61). Юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного розгляду справи та її нового вирішення. Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу може бути виправданим лише коли він обумовлений особливими та непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» пункт 52).

Хоча, перш за все, саме до повноважень національних судів належить вирішувати питання про будь-яке поновлення строку на апеляційне оскарження, такі повноваження не є необмеженими. Національні суди зобов`язані навести підстави. У кожній справі суди мають перевірити, чи можуть підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження виправдати втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує свободу розсуду судів щодо часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справах «Пономарьов проти України» пункт 41, та «Устименко проти України» пункт 47).

З аналізу практики ЄСПЛ вбачається, що поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим та вважається співвідносним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності, зазвичай, якщо: 1) пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника, а тим більше, якщо пропуск строку стався з вини судів попередніх інстанцій, зокрема, у зв`язку з несвоєчасним врученням повного тексту судового рішення при одночасній добросовісній поведінці скаржника та вчиненні останнім усіх залежних від нього дій з метою отримання такого рішення; 2) оскарження судового рішення здійснюється не з метою перегляду остаточного рішення, а обумовлене метою виправлення судової помилки, яка має суттєве значення для захисту прав та інтересів особи або становить значний суспільний або у, виняткових випадках, державний інтерес.

Отже, відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Зокрема підставою для поновлення такого строку може бути неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., рішення у справах "Александр Шевченко проти України" п. 27, та "Трух проти України").

З матеріалів справи вбачається, що апеляційним судом направлялись на зазначені в апеляційній скарзі адреси ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 копія ухвали від 20 серпня 2021 року про продовження ОСОБА_1 строку на усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених в тексті ухвали, протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали. Копію ухвали Луганського апеляційного суду від 20 серпня 2021 року ОСОБА_1 та його представником отримана 08 вересня 2021 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення і штриховими ідентифікаторами № 877, №260.

Обставин, які б свідчили про добросовісну реалізацію скаржником своїх процесуальних прав та належного виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження за його апеляційною скаргою, ОСОБА_1 не зазначено, відомостей про це матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, не встановлення існування особливих обставин непереборної сили, які б виправдовували відкриття провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , не можна вважати, що поновлення строку на оскарження судового рішення із зазначених апелянтом підстав буде співвідносним та виправданим стосовно втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 20 серпня 2021 визнано причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження ухвали Лисичанського міського суду Луганської області від 21 січня 2021 року неповажними. Продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених в тексті ухвали, протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Проте, ОСОБА_1 в заяві про поновлення строку від 23 вересня 2021 року посилається на ті ж самі причини пропуску строку, що були визнані судом неповажними, а інших причин поважності такого строку не було зазначено.

За змістом частин 3, 4 статті 357 ЦПК України у випадку, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними, апеляційна скарга залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 1 статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З огляду на викладене, враховуючи положення п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 21 січня 2021 року слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 21 січня 2021 року.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Судді Ю.П. Лозко

В.А. Коновалова

М.В. Назарова