Головуючий суду 1 інстанції - Булгакова Г.В.
Доповідач -Карташов О.Ю.
Справа № 408/844/21-ц
Провадження № 22-ц/810/590/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Коновалова В.А., Луганська В.М.

за участю секретаря судового засідання Залюшного О.Г.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Біловодська селищна рада Біловодського району Луганської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кладко Олександр Вікторович

на ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 09 червня 2021 року

за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кладко Олександр Вікторович про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник - адвокат Кладко О.В., звернулася до Біловодського районного суду Луганської області з позовом до Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області про визнання права постійного користування земельною ділянкою.

08.06.2021 на адресу Біловодського районного суду Луганської області надійшла заява адвоката Кладко О.В., подана в інтересах ОСОБА_1 , про вжиття заходів забезпечення позову.

У поданій заяві вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права постійного користування земельною ділянкою, отриманою на підставі рішення № 7/8.5 від 09.09.1999 року Біловодської районної ради 7 сесії 23 скликання, згідно якого спадкодавцю ОСОБА_2 голові ФГ «Геркулес» надано земельну ділянку площею 8.2 га пашні для розширення селянського (фермерського) господарства із земель запасу Данилівської сільської Ради.

Зазначає, що рішенням від 20 лютого 2017 року Біловодського районного суду Луганської області за позивачем в порядку спадкування після смерті її батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 було визнано право власності на цілісний майновий комплекс та 100% статутного капіталу ФГ «Геркулес» (ідентифікаційний код 25353900), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою від 21.05.2021 № 401/02-31 державного нотаріуса Біловодської державної нотаріальної контори Анохіна О.О. було відмовлено у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на право постійного користування земельною ділянкою площею 8,2 га з огляду на те, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація щодо права ОСОБА_2 на постійне користування вказаною земельною ділянкою.

06.05.2021 позивач ОСОБА_1 звернулася до Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки в користування ФГ «Геркулес».

Однак листом від 20.05.2021 № 013-31/1764 Біловодська селищна рада повідомила, що вказана земельна ділянка площею 8.2 га входить до складу земельної ділянки з кадастровим номером :18:008:0268 загальною площею 22,0465 га, яка натепер є земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, комунальної власності. Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 27.07.2020 року 12-ти громадянам надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,000 га за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, шляхом поділу земельної ділянки кадастровим номером :18:008:0268 загальною площею 22,0465 га. На даний час виготовлена зазначена документація 9-ти громадянам та 05.05.2021 року надана до селищної ради для затвердження. Посилаючись на викладене та на те, що спадкодавець не має належним чином оформленого державного акту або свідоцтва про право власності (користування) на вказану земельну ділянку та, враховуючи вимоги ст. 134 Земельного кодексу України, Біловодська селищна рада повідомила про відсутність в неї законних підстав для прийняття рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки в користування ФГ «Геркулес» та рекомендувала звернутися до суду з позовом про визнання права в порядку спадкування за законом.

Представник позивача вказує, що за вищевказаних обставин, існує, на його думку, реальна загроза невиконання чи утруднення виконання вірогідного рішення суду про задоволення позову, просить суд вжити захід забезпечення позову, яким заборонити Біловодській селищній раді Біловодського району Луганської області затверджувати проекти землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею по 2 га за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства 9-ти громадянам, які утворені шляхом поділу земельної ділянки кадастровим номером :18:008:0268 загальною площею 22,0465 га.

Ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 09 червня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кладко О.В., звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 09 червня 2021 року, та ухвалити по справі нове судове рішення, яким заборонити Біловодській селищній раді Біловодського району Луганської області затверджувати проекти землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею по 2 га за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства 9-ти громадянам, які утворені шляхом поділу земельної ділянки кадастровим номером :18:008:0268 загальною площею 22,0465 га.

ОСОБА_1 у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі.

Представник Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зверталася до державного нотаріуса Біловодської державної нотаріальної контори Анохіна О.О. з заявою про оформлення спадкових справ після смерті свого батька ОСОБА_2 . Постановою нотаріуса від 21.05.2021 № 401/02-31 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право постійного користування земельною ділянкою площею 8,2 га з огляду на те, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація щодо права ОСОБА_2 на постійне користування вказаною земельною ділянкою.

З фотокопії рішення від № 7/8.5 від 09.09.1999 Біловодської районної ради 23 кликання 7 сесії, вбачається, що ОСОБА_2 , голові ФГ «Геркулес», надано земельну ділянку площею 8.2 га пашні для розширення селянського (фермерського) господарства із земель запасу Данилівської сільської Ради.

З копії рішення Біловодського районного суду Луганської області від 20 лютого 2017 року по справі № 408/7264/16-ц слідує, що за заявником ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті її батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано право власності на цілісний майновий комплекс та 100% статутного капіталу ФГ «Геркулес» (ідентифікаційний код 25353900), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується, що фермерське господарство «Геркулес» зареєстровано за позивачем ОСОБА_1 .

З копії листа від 20.05.2021 № 013-31/1764 Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області слідує, що 06.05.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Біловодської селищної ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки в користування ФГ «Геркулес». Однак їй відмовлено посилаючись на те, що:

- спадкодавець ОСОБА_2 не має належним чином оформленого державного акту або свідоцтва про право власності (користування) на вказану земельну ділянку;

- вказана земельна ділянка площею 8.2 га входить до складу земельної ділянки з кадастровим номером :18:008:0268 загальною площею 22,0465 га, яка натепер є земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, перебуває в комунальній власності, та обов`язковість продажу якої або прав на неї на конкурентних засадах (земельних торгах) визначена ст. 134 Земельного кодексу України;

- відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 27.07.2020 12-ти громадянам надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,000 га за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, шляхом поділу земельної ділянки кадастровим номером :18:008:0268 загальною площею 22,0465 га. На даний час виготовлена зазначена документація 9-ти громадянам та 05.05.2021 року надана до селищної ради для затвердження.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що представником позивача не надано належних та допустимих доказів того, що саме вищевказаним рішенням органу місцевого самоврядування буде порушено право позивача; не наведено відомостей про обсяг матеріальних втрат, які понесли 9-ро громадян на розроблення проектів землеустрою, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості визначити співмірність запропонованого виду забезпечення позову із позовними вимогами.

Подана до суду заява не містить обґрунтування необхідності вжиття забезпечення позовних вимог та даних про те, яким саме чином у випадку не забезпечення позову буде ускладнено виконання рішення суду.

Оцінюючи аргументи учасників справи та висновки суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Встановлено, що предметом позову ОСОБА_1 є визнання в порядку спадкування за законом права постійного користування земельною ділянкою площею 8.2 га.

Таким чином, ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обраний вид забезпечення позову приведе до порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів осіб, що не є учасниками справи, що у цій справі не встановлено існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та що позивачка не зазначила яким чином може сприяти виконанню рішення суду обраний нею вид забезпечення позову та не обґрунтувала відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кладко Олександр Вікторович залишити без задоволення.

Ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 09 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 17 вересня 2021 року.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.М. Луганська