КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/8668/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року м. Київ

Справа 758/15160/20

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Махлай Л.Д., Немировської О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 28 квітня 2021 року, постановлену у складі судді Якимець О.І.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 28 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у заочному рішенні Подільського районного суду м. Києва від 02 березня 2021 року.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про виправлення описки задовольнити, посилаючись на її незаконність, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказує, що в резолютивній частині рішення в розділі учасники справи стосовно позивача зазначено: ОСОБА_1 , місцезнаходження місця праці - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що не відповідає повідомленим ним у позовній заяві відомостям, які ідентифікують особу. Описка суду в частині даних, що ідентифікують позивача, не дозволяє отримати виконавчий лист з вірними даними, що утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення, внаслідок чого ці описки підлягають виправленню.

Вказує, що він також просив суд в другому абзаці мотивувальної частини рішення виключити слова: «з яких відповідачка повернула 400 доларів США, із кінцевим терміномповернення до 01 жовтня 2019 року», які не відносяться до спору між сторонами, оскільки в іншому випадку це може мати преюдиційне значення у подальших відносинах між сторонами, що не відповідає дійсності і порушує його права.

Також, у заяві про виправлення описок було зазначено, що відповідно до ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються, серед іншого, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта боржника. Після ухвалення рішення позивачу став відомий реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача НОМЕР_2 , який, з метою забезпечення реального виконання рішення та убезпечення від затримки його виконання, просив зазначити в резолютивній частині рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V (перегляд судових рішень) ЦПК України.

За змістом ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається що у грудні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути із відповідача суму позики у розмірі 1500 доларів США, а також за період з 02 жовтня 2019 року по 28 грудня 2020 року 3% річних у сумі 55,85 доларів США та проценти у розмірі на рівні облікової ставки Національного банку України у сумі 176,03 доларів США; продовжити нарахування 3 % річних та процентів до моменту виконання рішення, а органу, якій здійснюватиме примусове виконання рішення суду - розрахувати остаточну суму 3% річних та процентів за правилами, визначеними у рішенні суду.

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 02 березня 2021 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 30 серпня 2019 року у розмірі 1500,00 доларів США, 3% річних за період з 02 жовтня 2019 року по 28 грудня 2020 року у сумі 55,85 доларів США та проценти на рівні облікової ставки Національного банку України за період з 02 жовтня 2019 року по 28 грудня 2020 року у сумі 176,03 доларів США. В решті вимог позову - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840,80 грн.

При цьому в рішенні суду зазначено дані про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , місцезнаходження місця праці - АДРЕСА_1 , НОМЕР_3 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП або серія та номер паспорта - невідомі.

23 квітня 2021 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про виправлення описок у рішенні суду, посилаючись на те, що в резолютивній частині рішення в написанні прізвища позивача допущена описка, а саме замість правильного « ОСОБА_1 » зазначено неправильно - « ОСОБА_1 » Крім того, в прохальній частині позову була зазначена адреса реєстрації, яку він просив зазначити при задоволенні позову. В той час в резолютивній частині рішення адресою позивача зазначена адреса місця роботи, що також потребує виправлення, оскільки може завадити відкриттю виконавчого провадження.

Також позивач просив в другому абзаці мотивувальної частини рішення виключити слова: «з яких відповідачка повернула 400 доларів США, із кінцевим терміномповернення до 01 жовтня 2019 року», які не відносяться до спору між сторонами.

Крім того, після ухвалення рішення позивачу став відомий реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача НОМЕР_2 , який, з метою забезпечення реального виконання рішення та убезпечення від затримки його виконання, просив зазначити в резолютивній частині рішення суду.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині зазначено відомості про учасників справи, які були відомі суду на час розгляду справи. Тому суд критично оцінив твердження позивача про необхідність виправлення допущених описок у рішенні суду та зазначення відомостей, які стали відомі після ухвалення рішення суду, адже такі не впливають на реалізацію судового рішення, та дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про виправлення описок.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження.

Згідно з п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Вказана позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 14 січня 2019 року по справі № 369/8367/16-ц (провадження № 61-10808св18), в якій окремо зауважено, що суд не має права змінювати зміст судового рішення.

За змістом ст. 269 ЦПК України та вище приведеної постанови Пленуму Верховного Суду України виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер.

Зважаючи на викладене, проаналізувавши зміст заочного рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що судом при ухваленні рішення було допущено описки, які полягають в неправильному написанні прізвища позивача, не зазначенні адреси його місця проживання, а також зазначення в обґрунтуванні позовних вимог речення: «з яких відповідачка повернула 400 доларів США», яке відсутнє у позовній заяві ОСОБА_1 .

Як вбачається з позовної заяви, до суду з даним позовом звернувся ОСОБА_1

В прохальній частині позовної заяви позивач ОСОБА_1 просив, зокрема, стягнути з відповідача на його користь суму позики - 1 500 доларів США, 3% річних та проценти на рівні облікової ставки Національного банку України, вирахованих до дня ухвалення рішення.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_1 посилався на те, що 30 серпня 2019 року між сторонами було укладено договір позики грошових коштів, що підтверджено розпискою, відповідно до якого позивач позичив відповідачу 1500,00 доларів США із кінцевим терміном повернення до 01 жовтня 2019 року. Однак, свої зобов`язання за договором позики відповідач не виконав, кошти не повернув.

Задовольняючи позовні вимоги, суд також виходив з того, що відповідач борг не повернув, тому стягненню підлягає 1500 доларів США.

Разом з тим, в описовій частині рішення, у стислому викладі позиції позивача ОСОБА_1 судом зазначено, що між сторонами укладено договір позики грошових коштів, що підтверджено розпискою, у відповідності до якого позивач позичив відповідачу 1500,00 доларів США, з яких відповідачка повернула 400 доларів США, із кінцевим терміном повернення до 01 жовтня 2019 року, що не відповідає змісту позовної заяви та обставинам справи, наведеним у мотивувальній частині рішення.

Однак, суд першої інстанції на вищевказане уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про виправлення помилок, адже виявлені неточності у заочному рішенні суду впливають на можливість реалізації судового рішення та його правосудність.

При цьому зазначення правильних відомостей щодо позивача та відповідача, а також дійсних обставин справи, викладених у позовній заяві, не призведе до зміни резолютивної частини заочного рішення суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості виправити допущені описки у заочному рішенні суду у даній справі, оскільки рішення по суті спору приймалось судом першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 28 квітня 2021 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Махлай Л.Д.

Немировська О.В.