Р І Ш Е Н Н Я№ 127/14776/21

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

29 вересня 2021 р. м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Медяної Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання - Подоляк М.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину.

В позовній заяві зазначено, що відповідач ОСОБА_2 17.01.2021 знайшов банківську картку АТ «Ощадбанк» НОМЕР_1 яку, як йому було відомо, загубила під час прогулянки його знайома ОСОБА_3 , та яка належить її бабусі ОСОБА_1 . У подальшому ОСОБА_2 17.01.2021 скориставшись відомим йому пін-кодом до викраденої картки, зняв наявні на рахунку грошові кошти в сумі 10 000 грн. 00 коп. Відповідач розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдав позивачу матеріальну шкоду на суму 10 000 грн. 00 коп. Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 22.02.2021 у справі №127/4120/21, провадження 1-кп/127/206/21, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Даний вирок набрав законної сили 25.03.2021. Позивач зазначає, що відповідач у кримінальному провадженні свою вину визнав, у зв`язку з цим, позивач вважає факт завдання їй матеріальної шкоди ОСОБА_1 є преюдиціальним та доказуванню не підлягає.

Крім того, позивач зазначає, що їй була заподіяна моральна шкода, яку вона виходячи з обсягу та характеру моральних, психологічних та фізичних страждань оцінює, в розмірі 4 000,00 грн.

Завдану відповідачем позивачу моральну шкоду, позивач обґрунтовує тим, що після вчинення крадіжки відповідачем, позивач зазнала сильних моральних переживань (стрес від того, що довіряла відповідачеві як рідному, а він підло скористався довірою та віком, вчинив злочин. Таким чином, позивачка була поставлена в скрутне матеріальне становище та зазнала фізичних страждань (нервових стресів), в результаті чого погіршився зір, підвищився рівень цукру у крові (до 9 одиниць), тобто загострився цукровий діабет (до цього було 4-5одиниць), почала важко пересуватися «відмовляти ноги», погіршився сон, на фоні постійного нервового напруження та стресу перенесла гіпертонічний криз (04.04.2021 року), в зв`язку з чим надавалась невідкладна медична допомога.

Також позивач зазначає що витрати на професійну правничу допомогу, становлять 4 540,00 грн.

Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що відповідач добровільно відмовляється відшкодовувати заподіяну позивачу матеріальну шкоду, посилаючись на відсутність у нього необхідних коштів позивач просить суд стягнути з відповідача 14 000 (чотирнадцять тисяч) грн. 00 коп., з яких 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. матеріальної шкоди та 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. моральної шкоди, а також 4 540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.07.2021 відкрито провадження у даній справі (а.с. 28).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним у позові, проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Враховуючи вищезазначене та положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Судом встановлено, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 22.02.2021, який згідно даних автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми «Д-3» набрав законної сили 25.03.2021, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (а.с.7-9).

Вироком суду від 22.02.2021 встановлено, що ОСОБА_2 17.01.2021 приблизно о 15 год. 00 хв., перебуваючи біля будинку №46 по вул. Стеценка в м. Вінниці, знайшов банківську картку АТ «Ощадбанк» НОМЕР_1 яку, як йому було відомо, загубила під час прогулянки його знайома ОСОБА_3 , та яка належить її бабусі ОСОБА_1 . Знаючи, що дана банківська картка належить ОСОБА_1 та маючи умисел на викрадення грошових коштів з карткового рахунку, ОСОБА_2 , керуючись жагою легкої наживи та незаконного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою вчинення крадіжки, підняв та поклав банківську картку АТ «Ощадбанк» до кишені своєї куртки, при цьому нікого не повідомляючи про дану знахідку. У подальшому, ОСОБА_2 17.01.2021 о 16 год. 40 хв., з метою заволодіння грошовими коштами, які знаходяться на банківському рахунку потерпілої ОСОБА_1 , умисно, таємно, використовуючи платіжну картку, як ключ доступу до банківського рахунку НОМЕР_1 , скориставшись відомим йому пін-кодом до викраденої картки, шляхом проведення транзакції через термінал банкомату АТ «Ощадбанк», який розташований за адресою: проспект Коцюбинського, 70 в м. Вінниці, зняв наявні на рахунку грошові кошти в сумі 10 000 грн. 00 коп. В подальшому ОСОБА_2 з місця вчинення кримінального проступку зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим позивачу матеріальну шкоду на суму 10 000 грн. 00 коп.

Згідно відповіді КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4 м. Вінниці» на запит адвоката Гринчук І.В. позивач ОСОБА_1 перебуває на диспансерному (амбулаторному) обліку в КНП «ЦПМСД №4 м. Вінниці», спостерігається фахівцями КНП «ЦПМСД №4 м. Вінниці» з приводу хронічних захворювань: ішемічна хвороба серця; дифузний кардіосклероз; гіпертонічна хвороба ІІ ст., 2 ст., ризик серцево-судинних ускладнень високий; серцева недостатність І; цукровий діабет ІІ, середнього ступеня важкості, стадія субкомпенсації; реконвалесцент після перенесеної негоспітальної правобічної пневмонії (Д4), ІІІ клінічна група, ЛН ост; гостра респіраторна хвороба спричинена вірусом 2019 -nCov2, протягом січня-травня 2021 зверталась в КНП «ЦПМСД №4 м. Вінниці» із скаргами, щодо погіршення здоров`я, а саме 06.04.2021, 26.04.2021 та 30.04.2021 (а.с.11).

З наданої копії договору про надання професійної правничої допомоги адвокатом від 27.05.2021, укладеного між Клієнтом ОСОБА_1 та Адвокатом Гринчук І.В., встановлено, що за укладеним договором сторони визначили, що Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання на представництво його інтересів та надання правової допомоги з усіма необхідними повноваженнями з питань ведення від імені Клієнта будь-яких справ. Розмір гонорару та порядок проведення розрахунків Клієнта з Адвокатом визначається або додатковою угодою до цього Договору про оплату послуг адвоката, або по факту надання послуг актом виконаних робіт, або детальним розрахунком суми гонорару (за вибором Сторін) (а.с. 20).

Відповідно до розрахунку (акту) суми розміру гонорару за надану професійну правничу допомогу адвокатом Гринчук І.В. згідно договору про надання професійної правничої допомоги адвокатом №б/н від 27.05.2021 надано ОСОБА_1 професійну правничу допомогу на загальну суму 4540 грн. (а.с. 23).

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №14 від 08.06.2021 до договору про надання професійної правничої допомоги адвокатом №б/н від 27.05.2021 правової допомоги адвокатом Гринчук І.В. від ОСОБА_1 отримано гонорар у розмірі 4 540, 00 грн. (а.с. 23а).

Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

З огляду на викладене вище, враховуючи, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 22.02.2021, який набрав законної сили 25.03.2021, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у добровільному порядку матеріальну шкоду останній не відшкодував, суд вважає, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 10 000 грн. підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.12.2020 по справі № 752/17832/14-ц наголосила, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, §62, 12.07.2007).

З огляду на викладене, враховуючи, що докази надані позивачем на підтвердження завданої моральної шкоди відповідачем, в результаті чого позивач зазнала фізичних страждань, а саме погіршення зору, підвищення цукру у крові, проблем із пересуванням, погіршення сну, не доводять причинний зв`язкок із вчиненням злочину відповідачем, суд, керуючись принципами розумності та справедливості, вважає достатнім стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування завданої моральної шкоди 3 000 грн., у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню частково.

Положеннями ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, матеріалами справи доведено, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу складає 4 540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн. 00 коп., що суд вважає співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Надані позивачем документи в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 4215 грн. 71 коп. (13 000 грн. * 4 540 грн. /14 000 грн.) = 4 215 грн. 71 коп.).

Відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, від сплати якого був звільнений позивач, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 843, 14 грн. (13 000 грн.*908 грн./14 000 грн. = 843, 14 грн.), іншу частину в сумі 64,86 компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 23, 167, 1166, 1177 ЦК України, 19, 76, 81,137, 141, 1 259, 263-265, 273 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13 000 (тринадцять тисяч) грн. 00 коп., з яких 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. матеріальної шкоди та 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 4 215 (чотири тисячі двісті п`ятнадцять) грн. 71 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 04.10.2021.

Суддя: