Дата документу 29.09.2021
Справа № 501/3299/21
УХВАЛА

29 вересня 2021 року суддя Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І., перевіривши виконання вимог статей 175-177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) за

позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації (проживання): АДРЕСА_1

до

відповідача:

1 Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІ ФІНАС», місце знаходження: м.Київ, вул.Хоткевича Гната, буд.5, офіс 202,

треті особи:

1 Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, місцезнаходження: Києво-Святошинський район, м.Вишневе, вул.Європейська, буд.11, кв.2

2 Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович, місцезнаходження: Одеська область, м.Одеса, провулок Воронцовський, буд.8

предмет та підстави позову: про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20.09.2021 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІ ФІНАС (треті особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених статтею175 ЦПК України.

В позовній заяві позивач посилається на ч.12 ст.28 ЦПК України щодо пред`явлення позову за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса.

Частиною 2 ст.27 ЦПК України визначено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Стаття 28 ЦПК України встановлює випадки альтернативної підсудності, за якої позов за вибором позивача може бути пред`явлений до одного з двох і більше судів.

Згідно з ч.12 ст.28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Отже, за загальним правилом позови пред`являються за місцезнаходженням чи місцем реєстрації відповідача відповідно до ст.27 ЦПК України, проте, у випадках, визначених ст.28 ЦПК України, позивач може сам обрати суд, до якого звертатися з позовом.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

У частині першій ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що згідно доданих до позовної заяви документів вбачається, що виконання виконавчого напису здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченко М.Б., місцем знаходження якого є: Одеська обл., м. Одеса, провулок Воронцовський, 8.

За таких обставин, місто Чорноморськ Одеської області не є місцем виконання виконавчого напису.

Позивач, обґрунтовуючи можливість застосування альтернативної підсудності, посилається на те, що місце її проживання: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, суд звертає увагу, що місцем виконання виконавчого документу необхідно вважати місце здійснення виконавчих дій державним або приватним виконавцем, яким є місце знаходження виконавчого провадження.

Тобто місце проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 , не може ототожнюватися з виконавчими діями на цій же території, оскільки виконавчий напис стосується стягнення заборгованості та може вчинятися за місцем роботи боржника, або місцем знаходження належного йому майна.

Разом з тим, позивачем не надано до позову доказів, що місце його роботи знаходиться в м.Чорноморську та із заробітної плати здійснюється стягнення за оскаржуваним виконавчим документом, або знаходження належного позивачу майна в м.Чорноморську, тощо.

Отже, даний позов подано з порушенням правил підсудності, оскільки місцезнаходження відповідача та третіх осіб - приватного нотаріуса та приватного виконавця, де виконується виконавчий напис нотаріуса знаходиться за межами м.Чорноморська Одеської області.

Таким чином, позивачу необхідно надати докази місця знаходження роботи позивача в м.Чорноморську (у випадку звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника) або за місця знаходження майна позивача.

Вказані обставини свідчать, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст.175, 177 ЦПК України, а тому заява підлягає залишенню без руху відповідно до положення ч.1 ст.185 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРІ ФІНАС» треті особи - Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху та надати заявнику строк на усунення недоліків терміном який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, з урахуванням вимог викладених в ухвалі.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала в частині залишення заяви без руху остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Іллічівського міського

суду Одеської області М.І.Петрюченко