РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/1534/21

провадження у справі № 2/0285/542/21

15 вересня 2021 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді…………………Літвин О. О.,

секретаря………………….……......Касянчук І. В.,

розглянувши відкритому у судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за правилами загального позовного провадження

за позовом ОСОБА_1

до Ярунської об`єднаної територіальної громади в особі Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області

про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у березні 2021 року звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельні частки (паї), розташовані на території Ярунської об`єднаної територіальної громади Новоград-Волинського району Житомирської області (далі - Земельні паї): розміром 4,18 в умовних кадастрових одиниць, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; розміром 4,18 в умовних кадастрових одиниць, після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та розміром 4,18 в умовних кадастрових одиниць, після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що після смерті тітки ОСОБА_5 відкрилась спадщина, що складається з земельних паїв. У зв`язку з відсутністю в неї правовстановлюючих документів на спадкове майно, у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом нотаріусом було відмовлено. Померла спадкодавиця, в свою чергу, успадкувала землі від чоловіка та сина, які померли у 1996 та 1997 роках.

Сторони в судове засідання не прибули, надіслали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, проти чого представник відповідача не заперечив.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Тернівка Новоград-Волинського району Житомирської області померла ОСОБА_5 . Разом з нею проживали чоловік ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 , які померли ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно.

До дня смерті спадкодавиці її доглядала племінниця ОСОБА_1 , проживаючи без реєстрації в будинку своєї тітки. Родинні стосунки між позивачкою та померлою підтверджуються рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22.10.2020 про встановлення юридичного факту.

За життя кожен з родини ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був включений в уточнені списки громадян, які мали право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності реформованого КПС "Терноцвіт" Новоград-Волинського району Житомирської області під номерами 306, 293 і 122.

На ім`я ОСОБА_4 та її сина ОСОБА_3 рішенням Новоград-Волинської райдержадміністрації за №318 від 25.11.1996 були видані сертифікати на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0090754 та №0090578. Розміри зазначених земельних часток (паїв) становлять по 4,18 в умовних кадастрових гектарах.

Сертифікат на ім`я чоловіка ОСОБА_2 не реєструвався і не видавався.

КПС "Терноцвіт" розташовувався на території Тернівської сільської ради, яка після реформування органів місцевого самоврядування ввійшла до складу Тернівського старостинського округу Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області.

Розмір земельної частки (паю), згідно розрахунку по реформованому КСП "Терноцвіт", становить - 4,18 в умовно кадастрових гектарах. Зазначене підтверджується листами відділу у Новоград-Волинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 26.03.2021 та 27.04.2021.

Позивач є єдиною спадкоємицею за законом померлоїОСОБА_4 , яка успадкувала землі від сина та чоловіка, які померли раніше за неї.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.03.2021 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Земельні паїу зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст.328 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст.1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ст.1215 ЦК України).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на земельну частку (пай) є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.1 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі за текстом - Порядок паювання земель) встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність, окрім інших, колективним сільськогосподарським підприємствам (далі за текстом - КСП).

Право на земельну частку (пай) згідно з п.2 Порядку паювання земель мають члени сільськогосподарського підприємства, кооперативу, акціонерного товариства, у тому числі, пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

За приписами ст.ст.5, 22 Земельного кодексу України 1990 року (далі за текстом - ЗК 1990) кожний член КСП у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), право власності на яку виникає після одержання документа, що посвідчує це право.

Державний акт на право колективної власності на землю видається КСП із зазначенням розмірів земель, що перебувають у його власності і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян (ст.23 ЗК 1990).

Отже, право особи на земельну частку (пай) виникає за наявності трьох умов: одержання КСП державного акта на право колективної власності на землю, перебування такої особи в членах КСП на час передачі державного акта та включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно зі ст.9 ЦК Української РСР здатність мати цивільні права і обов`язки (цивільна правоздатність) визнається в однаковій мірі за всіма громадянами Української РСР та інших союзних республік.

Правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється зі смертю.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно з п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин ЗК 1990, Порядку паювання земель та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі необхідно враховувати, що згідно з п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів колективного сільськогосподарського підприємства до відповідних списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнень і затвердження указаних списків, а з моменту передачі (державної реєстрації) державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи слідує, що на день видачі КСП "Терноцвіт" державного акта на право колективної власності на землю (29 листопада 1995 року) померлі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були членами цього КСП, останні двоє отримали сертифікати на Земельні паї, а тому суд вважає, що вони правомірно набули на них права, у зв`язку із чим спірні землі можна вважати спадковим майном померлих, а отже права позивача, як єдиної спадкоємиці останньої спадкодавиці ОСОБА_4 , порушені.

Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання права власності в порядку спадкування за законом на Земельні паї, які залишились після смерті ОСОБА_4 .

Відтак, позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, - суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,

право власності на земельні частки (паї) із земель,

які розташовані на території Ярунської об`єднаної територіальної громади Новоград-Волинського району Житомирської області,

розміром 4,18 в умовних кадастрових одиниць після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

розміром 4,18 в умовних кадастрових одиниць після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , та

розміром 4,18 в умовних кадастрових одиниць після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну його частини, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Дата виготовлення повного тексту рішення - 22 вересня 2021 року.

Головуючий суддя О.О.Літвин