Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 707/711/21
Провадження 2/711/1952/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого- судді Кондрацька Н.М.

при секретарі Мелещенко О.В.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного агентства України з питань кіно про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

Встановив:

До Придніпровського районного суду м. Черкаси звернулась з позовом до Державного агентства України з питань кіно Катруліна А. О. про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Під час судового засідання представником відповідача підтримане подане клопотання про закриття провадження у справі. Дане клопотання обґрунтовував тим, що позов ОСОБА_2 щодо поновлення на роботі, визнання безпідставним та незаконним дій відповідача, визнання звільнення таким, яке відбулось з порушення законодавства, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства як спір з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення, оскільки позивач перебувала на державній службі, була державним службовцем, склала присягу, мала 9 ранг державного службовця.

Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала.

З`ясувавши позиції представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів наведено уст. 16 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно п. 17 ст. 4 КАС України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Базовим (загальним) законом, що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, є Закон України від 10 грудня 2015 року N 889-VIII "Про державну службу"( зі змінами та доповненнями).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про державну службу» державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Частиною 2 ст. 1 ЗУ « Про державну службу» закріплено, що державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Таким чином, спори з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби охоплюють весь спектр спорів, що виникають у відносинах публічної служби.

Верховний Суд у постанові від 27 лютого 2019 року по справі №815/6096/17, визначив, що при наданні спору статусу публічно-правового з приводу прийняття громадян на публічну службу, проходження, звільнення з публічної служби, необхідно встановити наявність таких підстав: 1) чи проходила особа конкурс на заняття вакантної посади; 2) чи складала така особа присягу посадової особи; 3) чи присвоювався їй ранг у межах відповідної категорії посад.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_2 на підставі контракту була призначена на посаду головного спеціаліста сектору популяризації національних фільмів та міжнародного співробітництва Держкіно та присвоєно 9 ранг державного службовця.

Таким чином, правовідносини щодо поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, визнання звільнення таким, яке відбулось з порушенням законодавства, визнання дій посадових осіб безпідставними та незаконними, скасування результатів конкурсу, стосуються дій відповідача як під час прийняття на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби позивачки, тобто за своєю суттю є спором у сфері публічно-правових відносин, що підвідомчий адміністративному суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

У зв`язку із непідвідомчістю даного спору суд приходить до висновку, що провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного агентства України з питань кіно про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу слід закрити.

Згідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Із врахуванням положень ст. 20 КАС України, суд роз`яснює ОСОБА_2 , що даний спір підвідомчий адміністративному суду та підлягає розгляду у Черкаському окружному адміністративному суді.

Керуючись ст.ст. 19, 255-256, 258-261, 263, 268, 272, 353-355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного агентства України з питань кіно про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - закрити.

Роз`яснити позивачеві, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства окружним адміністративним судом.

Роз`яснити позивачеві, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йомувідповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Н. М. Кондрацька