Справа № 346/4781/21
Провадження № 2-з/346/43/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Яремин М.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за його позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", треті особи, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача: приватний нотаріус Бучанського ( Києво-Святошинського) районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір Олег Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

01.10.2021 року позивач звернувся до Коломийського міськрайонного суду з названим позовом та заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 77182 від 12.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Бучанського (Києво-Святошинського) районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. та заборони приватному виконавцю виконавчого округу Івано-Франківської області Кушніру О.В. здійснення будь-яких дій щодо виконання даного виконавчого напису до вирішення справи по суті та набрання судовим рішенням законної сили.

В цій заяві позивач зазначає, що предметом позову у цій справі є вимога про визнання вищевказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з наявним спором щодо правомірності його вчинення, а саме з порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Переліку документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, а також напис вчинено поза межами трирічного строку, передбаченого ст. 88 вказаного Закону та за відсутності доказів безспірності стягуваної заборгованості. За вказаним виконавчим написом приватним виконавцем Кушніром О.В. 17.09.2021 року відкрито виконавче провадження № 66875750 про стягнення з боржника на користь вказаного товариства заборгованості ( в розмірі 8 095,22 грн.) Оскільки між заявленим заходом забезпечення позову і предметом позову існує безпосередній зв`язок зазначає про наявність підстав для зупинення стягнення на підставі вказаного виконавчого напису, так як невжиття таких заходів може призвести до утруднення повернення сторін спору у попередній стан. Крім того, виконання вказаного виконавчого напису під час розгляду справи може суттєво утруднити ефективний захист прав позивача, а також створити реальну загрозу невиконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З урахуванням приписів ч. 1 ст.153 та ч. 2 ст.247 ЦПК України розгляд заяви здійснюється без виклику сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з положеннями ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 6 частини 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, такого: наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення, суд вважає за необхідне відмовити у задоволені вказаної заяви, оскільки до останньої не надано жодного доказу, який би підтверджував наявність підстав для зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, а саме не долучено копії оспорюваного виконавчого напису, що позбавляє суд можливості пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. При цьому заявник не наводить яку суму щомісячно утримує виконавець з його заробітної плати, чи здійснюються відповідні відрахування та якими доказами це підтверджується, чи звертався він до приватного виконавця із заявою про зупинення виконавчих дій та чи відмовив йому виконавець у задоволенні таких вимог. Крім того, визначений позивачем спосіб забезпечення позову як заборона приватному виконавцю здійснення будь-яких дій щодо виконання вказаного виконавчого напису суперечить положенням Закону України «Про виконавче провадження», оскільки суд не має права втручатись в діяльність органів державної виконавчої служби, а забезпечення позову слугує гарантією реалізації рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, та не може замінювати безпосередньо рішення суду. Оскільки запропонований спосіб забезпечення не може вважатися ефективним у цьому випадку, а тому не може бути застосований судом, з огляду на що вказана заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149-153, 247, 353 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за його позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", треті особи, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача: приватний нотаріус Бучанського ( Києво-Святошинського) районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір Олег Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання цієї ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Яремин М. П.