Справа № 361/8699/19
Провадження № 2/361/371/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2021 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарях - Мищенко С.Л., Удовенко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брігус», ОСОБА_2 про визнання попереднього договору купівлі-продажу частини будинку від 30 травня 2013 року припиненим,

установив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ТОВ «Брігус», ОСОБА_2 про визнання попереднього договору купівлі-продажу частини будинку від 30 травня 2013 року припиненим.

Позивач зазначав, що в провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходиться справа №361/1219/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ЖБК «Лісовик», КП «Добробут», ОСОБА_4 , третя особа: ТОВ «Брігус» про визнання недійсними договору про пайову участь, акта приймання-передачі квартири, скасування рішення про реєстрацію права власності на квартиру, визнання недійсним договору дарування квартири.

Відповідно до позовної заяви у вище згаданій справі, позивач стверджує, що набув право власності на нерухомість у відповідності до попереднього договору купівлі-продажу квартири від 30.05.2019 р.

Відповідно до п.1.1. попереднього договору купівлі-продажу квартири від 30.05.2013 року, продавець та покупець зобов`язуються в майбутньому, в строк не пізніше кінця II кварталу 2013 року, укласти договір купівлі-продажу частини будинку, розташованого на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 5.7. попереднього договору, у разі неукладення основного договору з вини продавця, продавець повертає всі фактично отримані гроші від покупця та сплачує штрафні санкції у розмірі 10% від суми отриманої на момент розірвання договору, або покупець має право звернутись до суду з вимогою про примушення укласти основний договір, на умовах, визначених цим договором.

30.05.2013 р. укладено попередній договір, 30.06.2013 р. було визначено строк укладання основного договору.

Станом на 03.12.2019 р. основний договір так і не було укладено.

Таким чином, попередній договір від 30.05.2013 р. не створює жодних підстав для виникнення права власності у ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 .

Так, позивач є єдиним законним власником спірного нерухомого майна - квартири АДРЕСА_3 , відповідно до договору про пайову участь №37 від 03.03.2017 р., укладеного між Обслуговуючим кооперативом «ЖБК «Лісовик» та ОСОБА_1 . Відповідно до вказаного договору, ОСОБА_1 набув право власності на квартиру АДРЕСА_2 . Відповідно до довідки від 03.03.2017 р. №37 встановлено, що позивач сплатив всі кошти у відповідності до договору про пайову участь №37 від 03.03.2017 р.

Вважає, що позивач ОСОБА_1 є добросовісним набувачем спірного нерухомого майна, оскільки вказане майно було придбано в порядку, передбаченому чинним цивільним законодавством України, на момент відчуження майна останнє не перебувало ані під арештом, ані під іншою забороною на його відчуження.

Таким чином, наслідком вказаних дій ОСОБА_2 та ТОВ «Брігус» є припинений попередній договір від 30.05.2013 р., що в подальшому не створює будь-яких правових наслідків.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати припиненим попередній договір купівлі-продажу частини будинку від 30.05.2013 р., укладений між ТОВ «Брігус» () та ОСОБА_2 , стягнути солідарно судові витрати з відповідачів.

В судовому засіданні представники позивача адвокат Жегулін Ю.М. та адвокат Мельниченко В.В. позовні вимоги підтримали, просили про їх задоволення в повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача ТОВ «Брігус» не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлялося належним чином.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Мозговий О.О. позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволенні, зазначав, що попередній договір купівлі-продажу частини будинку від 30.05.2013 р. по своїй суті був договором інвестування коштів у будівництво житла, відповідач виконала свої зобов`язання за договором в повному обсязі. ТОВ «Брігус» затягувало оформлення прав на житло, будинок не введено в експлуатацію, не було присвоєно адресу. В 2018 році ТОВ «Брігус» уклало договір з ОК «ЖБК «Лісовик» та ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_3 , яка фактично належала ОСОБА_2 .

Посилаючись на викладене, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за позивачем ОСОБА_1 20.03.2018 р. зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_4 , на підставі договору про пайову участь у кооперативі, серія та номер: 37, виданого 03.03.2017 р. ОК «ЖБК «Лісовик» та ОСОБА_1 , акту приймання-передачі квартири. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 40245211 від 22.03.2018 10:14:04, ОСОБА_5 , КП «Добробут» Литвинівської сільської ради, Київська область (а.с.6-7,13-18).

Згідно довідок №37 від 03 березня 2017 року, кошти за однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 сплачені в повному обсязі, присвоєно номер квартири АДРЕСА_3 , визначено поштову адресу: АДРЕСА_5 (а.с.19,20).

30 травня 2013 року між ТОВ «Брігус» та ОСОБА_2 було укладено попередній договір купівлі-продажу частини будинку жилого блоку (квартири) АДРЕСА_6 , згідно якого продавець та покупець зобов`язалися у майбутньому, в строк не пізніше кінця ІІ кварталу 2013 року, укласти договір купівлі-продажу (Основний договір) частини будинку, розташованого на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , у нотаріальній формі на умовах, визначених цим договором (а.с.8-11).

Відповідно до листа виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області №9-7-3651 від 02.11.2018 р., в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів наявна інформація щодо об`єкта «Реконструкція нежитлової будівлі під багатоквартирний житловий будинок: АДРЕСА_1 » серія КС №79 від 04.05.2018 р. Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 29.06.2005 р. №272 надано адресу нежитловій будівлі, масив ОСОБА_6 , власник ТОВ «Брігус» - вул. Лісова, 24. Щодо присвоєння адреси багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1 до виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області станом на 31.10.2018 р. суб`єкт господарювання ТОВ «Брігус» чи інша юридична/фізична особа не зверталась (а.с.62-63).

Рішення про зміну нумерації квартир у будинку по АДРЕСА_1 та її виконавчим комітетом не приймалось (а.с.64).

Згідно довідки №3 від 17 січня 2019 року, виданої ОСББ «Святобор», з січня 2016 року ТОВ «Брігус», ідентифікаційний код 18017633, дійсно було змінено нумерацію квартир в будинку АДРЕСА_1 , в тому числі номер квартири « АДРЕСА_6 » було змінено на номер «37». Підстави такої зміни нумерації квартир - не відома (а.с.65).

Відповідач ТОВ «Брігус» є власником нежитлової будівлі загальною площею 1106,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває під забороною відчуження, оскільки є предметом іпотеки за договором №2 про внесення змін та доповнень до договору іпотеки, 6706, 12.11.2010, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В., іпотекодержатель ЗАТ «АКБ «Траст-капітал» (а.с.66-68).

Декларація про готовність об`єкта до експлуатації від 12.10.2015 р. №КС 08 щодо об`єкту «Реконструкція з розширенням нежитлової будівлі під багатоквартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_7 , що підтверджується листом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області (а.с.69-70).

Рішенням Господарського суду м. Києва від 18 травня 2017 року справа №910/3406/17 визнано недійсним договір про спільну діяльність з реалізації проекту будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 від 09.10.2014 р., укладений між ОК «ЖБК «Лісовик» та ТОВ «Брігус» (а.с.131-133).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

На виконання умов попереднього договору, підтвердження наміру придбати об`єкт та з метою забезпечення оформлення договору купівлі-продажу, відповідачем ОСОБА_2 було сплачено суму в розмірі 52265,95 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №29 від 30.05.2013 р. Крім того, відповідачем було сплачено вартість об`єкту в повному розмірі, що підтверджується відповідними квитанціями до прибуткового касового ордера: №83 від 29.08.2013 р. на суму 13064,45 грн.; №127 від 11.11.2013 р. на суму 13144,60 грн.; №47 від 26.02.2014 р. на суму 16510,90 грн.; №125 від 30.05.2014 р. на суму 17875,70 грн. (а.с.125-126).

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши докази в їх сукупності, судом не встановлено законних підстав для задоволення позовних вимог, оскільки вони є необґрунтованими належними доказами.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У зв`язку із прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, судові витрати стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 629, 635 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брігус», ОСОБА_2 про визнання попереднього договору купівлі-продажу частини будинку від 30 травня 2013 року припиненим - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Сердинський