Справа № 461/106/20
Провадження № 2-ві/461/4/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.07.2021 року Галицький районний суд м. Львова у складі головуючого судді Волоско І.Р., секретар судового засідання Сливка І.П., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Попова Дениса Ігоровича про відвід судді Мисько Христини Мирославівни у цивільній справі №461/106/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -
В провадженні Галицького районного суду м.Львова перебувала цивільна справа №461/106/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
В межах даної цивільної справи позивачем ОСОБА_1 подано зустрічну позовну заяву про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.
Ухвалою суду від 26.11.2020 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку для подання зустрічного позову відмовлено, зустрічну позовну заяву повернуто позивачу.
Крім того, рішенням суду від 26.11.2020 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 07.06.2021 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 26.11.2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу закрито у зв`язку з відмовою позивача від апеляційної скарги.
Водночас, постановою Львівського апеляційного суду від 07.06.2021 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 задоволено, ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 26.11.2020 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою суду від 05.07.2021 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини прийнято суддею до свого провадження та призначено судове засідання на 22.07.2021 року в порядку спрощеного позовного провадження.
19.07.2021 року на адресу суду надійшла заява представника позивача адвоката Попова Д.І. про відвід судді Галицького районного суду м.Львова Мисько Х.М. від розгляду вказаної цивільної справи.
Відвід вмотивований тим, що ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 26.11.2020 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку для подання зустрічного позову відмовлено, зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини повернуто заявнику. Вважає, що суд першої інстанції в такий спосіб обмежив доступ позивача до правосуддя та грубо порушив право на розгляд її позиції. Вважає, що внаслідок дій судді Мисько Х.М., розгляд справи щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини не може розпочатись з лютого 2020 року, у зв`язку з чим не виконуються завдання, передбачені ч.1 ст.2 ЦПК України, а саме: справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав свобод та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Вважає, що внаслідок вказаних порушень, суддею Мисько Х.М. порушені права дитини на належний рівень її життя та здоров`я, оскільки протягом цього часу батько дитини не здійснює дій по сплаті аліментів чи утримання дитини. Крім того вказує, що з наведених підстав представником позивача подано скаргу до Вищої ради правосуддя відносно судді Мисько Х.М. за незаконну відмову в доступі до правосуддя. Вказане викликає сумніви у неупередженості та об`єктивності судді Галицького районного суду м.Львова Мисько Х.М. при розгляді справи №461/106/20. Враховуючи викладене, просить заяву задоволити.
Ухвалою суду від 19 липня 2021 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Попова Дениса Ігоровича про відвід головуючому у справі судді Мисько Х.М. визнано необґрунтованою. Заяву про відвід судді передано до канцелярії Галицького районного суду м.Львова для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід у порядку, встановленому частиною першою ст. 33 ЦПК України.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2021 року заява адвоката Попова Дениса Ігоровича про відвід судді передана на розгляд судді Волоско І.Р.
Вирішуючи питання про відвід судді слід зазначити, що вимогами ч.ч.1,3 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Згідно із ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.
Згідно з ч.8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.
Суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід судді у відповідності до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації.
Суд, перевіривши матеріали заяви про відвід та ознайомившись із матеріалами справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим.
Як вже зазначалося, доводи заяви про відвід зводяться до того, що заявник не згоден з рішенням, яке прийняла головуючий суддя у цій справі, зокрема про те, що головуючий суддя ухвалою від 26.11.2020 року відмовила у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку для подання зустрічного позову, а зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини повернуто заявнику. Вважає, що суд першої інстанції в такий спосіб обмежив доступ позивача до правосуддя та грубо порушив право на розгляд позиції позивача, а відмова у задоволенні клопотання викликає сумнів в об`єктивності та неупередженості суду.
Тобто, фактично заявник покликається на дії судді, що стосуються процесуальних рішень під час розгляду даної справи.
Відповідно до частини 1 ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону.
Відповідно до зазначених положень Конституції України, судові рішення і, відповідно, дії або бездіяльність судів (суддів) з питань здійснення правосуддя (пов`язаних з підготовкою й розглядом справ у судових інстанціях) можуть оскаржуватись у визначеному порядку до суду вищої інстанції.
Згідно з частиною 4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.
При незгоді учасника у справі з процесуальним документом, винесеним під головуванням судді він має визначений законом спосіб захисту своїх прав право на оскарження ухвали в апеляційному порядку.
Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача адвокат Попов Д.І. скористався правом на апеляційне оскарження ухвали від 26.11.2020 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку для подання зустрічного позову та повернуто зустрічну позовну заяву.
Постановою Львівського апеляційного суду від 07.06.2021 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 задоволено, ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 26.11.2020 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою суду від 05.07.2021 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини прийнято суддею до свого провадження та призначено судове засідання на 22.07.2021 року в порядку спрощеного позовного провадження.
Крім того, заявник як на підставу відводу покликається на те, що з наведених підстав ним подано скаргу до Вищої ради правосуддя відносно судді Мисько Х.М. за незаконну відмову в доступі до правосуддя.
Пунктом 2 рішення Ради суддів України № 34 від 08 червня 2017 року роз`яснено, що наявність скарги щодо судді у провадженні Вищої ради правосуддя не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи.
Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.
Таким чином, судом встановлено, що заявник, обґрунтовуючи доводи заяви, фактично не погоджується з процесуальними діями судді, які він одночасно оскаржив в апеляційному порядку, а також посилається на те, що ним подано скаргу до Вищої ради правосуддя відносно судді Мисько Х.М.
Судом, під час вирішення даного питання, були перевірені всі доводи заявника - адвоката Попова Дениса Ігоровича, викладені в заяві про відвід, однак будь-яких обґрунтованих підстав для відводу судді, передбачених вимогами ст.36 ЦПК України, судом не встановлено, а звернення заявника до Вищої ради правосуддя на дії судді не є підставою для його відводу.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлений відвід судді Мисько Х.М. є таким, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.36-40 ЦПК України, суд,
у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Попова Дениса Ігоровича про відвід судді Мисько Христини Мирославівни у цивільній справі №461/106/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини відмовити.
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Волоско І.Р.