Провадження № 2/127/3704/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2021 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Позов мотивовано тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.06.2004р., який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.06.2021р. розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 є дитиною - інвалідом підгрупа А, ДЦП, потребує постійної реабілітації. Лікування при такому діагнозі потребує значних коштів, які позивач не має можливості заробити оскільки вихову3є двох дітей самостійно, тим більше батько дітей не бере жодної участі у їх вихованні, не сплачує аліменти на їх утримання. Дитині необхідна постійна реабілітації в санаторіях, ортопедичне взуття, а також дитина постійно займається в секції спортивного плавання від «Інваспорту», має І дорослий розряд, неодноразовий переможець всеукраїнських спартакіад, що також потребує постійно додаткових коштів. Позивачем було витрачено на лікування дитини в Липовецькій обласній лікарні відновного лікування дітей з органічним ураженням центральної нервової системи, порушення психіки та опорно - рухового апарату 5 000,00грн. також на придбання ортопедичного взуття, заняття у спортивних секціях, іпотерапію та інші види реабілітації щомісячно позивач витрачає 3000,00грн. Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на реабілітацію, ортопедичне взуття, заняття плаванням у спортивних секціях, в розмірі 1500,00грн., щомісячно, на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 17.08.2021р. і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 01.09.2021 року відкрито провадження та призначено справу за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо його задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, 05.06.2004р., який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.06.2021р. розірвано.

Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 є дитиною - інвалідом підгрупа А, ДЦП, потребує постійної реабілітації.

Позивачем було витрачено на лікування дитини в Липовецькій обласній лікарні відновного лікування дітей з органічним ураженням центральної нервової системи, порушення психіки та опорно - рухового апарату 5 000,00грн. також на придбання ортопедичного взуття, заняття у спортивних секціях, іпотерапію та інші види реабілітації щомісячно позивач витрачає 3000,00грн.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, присуджуються одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. При цьому позивач повинна довести їх необхідність.

У постанові від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 Верховний Суд України зробив правовий висновок, що «СК виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обидва з батьки, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано докази понесених витрат, що підтверджені касовими чеками (а.с.10-13).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат га утримання ОСОБА_3 в розмірі 1500,00грн. щомісячно, оскільки батьки зобов`язані солідарно брати участь у додаткових витратах на дитину.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави в сумі 908,00 грн., оскільки позивач була звільнена від його сплати відповідно до вимог закону.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 13, 141, 247, 263-265, 273 ЦПК України, ст. ст. 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) додаткові витрати на реабілітацію, ортопедичне взуття, заняття плаванням у спортивних секціях, в розмірі 1500,00грн., щомісячно, на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 17.08.2021р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908,00гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05.10.2021року.

ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Суддя: