ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7900/21 Справа № 210/773/21 Суддя у 1-й інстанції - Вікторович Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м.Кривий Ріг

справа № 210/773/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач - Акціонерне товариство «Акціонерний Банк «РАДАБАНК»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акціонерний Банк «РАДАБАНК» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2021 року, яке ухвалено суддею Вікторович Н.Ю. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2021 року Акціонерне товариство «Акціонерний Банк «РАДАБАНК» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

В обґрунтування позову зазначено, що 13.02.2019 року між АТ «АБ «РАДАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб по ліміту овердрафту № 128319/RBC/19, встановленого на платіжну картку, відповідно до Заяви на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» № 128319/RBC/19 від 13.02.2018 року. Позивачем було надано ОСОБА_1 кредит у формі овердрафту з лімітом у сумі 35 000 грн. на споживчі потреби на платіжну картку міжнародних платіжних систем на наступних умовах: процентна ставка за користування овердрафтом встановлюється в розмірі 0,01% річних за перші 30 днів користування овердрафтом та 35% річних, починаючи з 31-го дня користування. Також, відповідно до умов договору, якщо позичальник не погашає до 31-го дня користування овердрафтом суму заборгованості за овердрафтом повністю, банк здійснює перерахунок нарахованих відсотків за весь період користування овердрафтом починаючи з першого дня за ставкою 35% річних. Процентна ставка за прострочену заборгованість 55% річних. Однак, відповідачем порушені умови договору, внаслідок чого, станом на 25.01.2021 року, за відповідачем виникла заборгованість в розмірі 55 055 грн. 51 коп, з яких: 32 183 грн. 26 коп. - прострочена заборгованість по ліміту овердрафту, 17 148 грн. 94 коп. - прострочена заборгованість по нарахованим процентам, 4 407 грн. 65 коп. - пеня за прострочену заборгованість по ліміту овердрафту, 1 260 грн. 66 коп. - пеня за прострочену заборгованість по нарахованим процентам, яку позивач просив стягнути на його користь з відповідача разом із судовими витратами у сумі 2 270 гривень.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «АБ «РАДАБАНК» заборгованість по ліміту овердрафту, встановленому на платіжну карту відповідно до «Заяви про приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» (Овердрафт на платіжну карту)» №16619/ФКР519/0 від 13 лютого 2019 року, в сумі 32183 грн. 26 коп., яка складається із простроченої заборгованості по ліміту овердрафту. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «АБ «РАДАБАНК» судовий збір у розмірі в розмірі 1 326 грн. 95 коп.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що матеріалами справи підтверджено, що відповідач користувався кредитними коштами та повернув їх не в повному обсязі. Суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відсутність досягнення сторонами кредитного договору згоди про розмір процентів за користування кредитом. На думку позивача, ним було надано всі належні та допустимі докази на підтвердження заявлених позовних вимог, яким суд першої інстанції не надав належної оцінки, не пропонував позивачеві надати додаткові докази для підтвердження заявлених позовних вимог. Позивач зазначає, що сторонами було погоджено всі істотні умови договору, однак суд не надав цьому належної уваги та дійшов помилкового висновку щодо непогодження сторонами цих Умов.

Крім того, до позовної заяви був долучений Договір, якій діяв на момент подачі позову та який затверджений рішенням правління АТ «АБ «РАДАБАНК» Протоколом № 8/1 від 28.01.2019 року разом з додатком № 7, який діяв на момент підписання відповідачем Заяви і містить такі ж саме умови що і Договір. У зв`язку з втратою чинності даної редакції Договору, так як була прийнята нова редакція даного Договору, на момент подачі позовної заяви, та незмінністю умов обох редакцій Договорів, до позовної заяви був долучений Договір чинної редакції, який затверджений рішенням правління АТ «АБ «РАДАБАНК» Протоколом № 07122020/1 від 07.12.2020 року з Умовами.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Рішення суду першої інстанції не оскаржено в частині задоволення позовних вимог АТ «АБ «РАДАБАНК» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по ліміту овердрафту, встановленому на платіжну карту, відповідно до «Заяви про приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» (Овердрафт на платіжну карту)» № 16619/ФКР519/0 від 13 лютого 2019 року, в сумі 32183 грн. 26 коп., яка складається із простроченої заборгованості по ліміту овердрафту, тому, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в цій частині не підлягає перегляду судом апеляційної інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог АТ «АБ «РАДАБАНК» про стягнення з ОСОБА_1 17 148 грн. 94 коп. прострочої заборгованості по нарахованим процентам, 4 407 грн. 65 коп. пені за прострочену заборгованість по ліміту овердрафту та 1 260 грн. 66 коп. пені за прострочену заборгованість по нарахованим процентам, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів погодження з позичальником ОСОБА_1 умов щодо розміру та порядку нарахування процентів та пені за користування кредитними коштами за порушення строків виконання зобов`язань, а тому відмовив в задоволенні цих позовних вимог з підстав їх недоведеності та необґрунтованості. При цьому, суд виходив з того, що умови Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ РАДАБАНК», відсутність у Заяві на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» (овердрафт на платіжну картку) домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені за несвоєчасне погашення кредиту, інших платежів, надана позивачем пропозиція про укладення Договору не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася.

Договір приєднання, як і публічний договір, є узагальненою категорією таких цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах. Таким чином, додержується принцип свободи договору. Чинним законодавством передбачено укладення договору лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованих умов у цілому.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, між АТ «АБ «РАДАБАНК» та відповідачем ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 128319/RBC/19 від 13.02.2019 року та відповідно до Заяви на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» №128319/RBC/19 від 13.02.2019 року, Заяви про встановлення/продовження/зміну ліміту овердрафту від 13.02.2019 року встановлений овердрафт (№ договору овердрафту 16619/ФКР519/0) на платіжну карту в сумі 15000 грн., згідно умов (додаток 7, 7.1 до договору), які є невід`ємною частиною договору та відповідно до встановлених банком правил (а.с.10-13).

При підписанні договору позичальник підтвердив, що йому повідомлено про найменування та місцезнаходження банку та його структурного підрозділу, кредитні умови, зокрема: тип кредиту, суму кредиту, мету оформлення та строки надання кредиту, види його забезпечення, тип процентної ставки, орієнтовну загальну вартість кредиту, та загальні витрати за кредитом, реальну річну процентну ставку за кредитом, порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, інформацію про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір штрафу, пені, процентну ставку за прострочену заборгованість, порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту та його умови: інформацію про порядок вимоги банком повного повернення суми кредиту у будь-який час (а.с.10).

На підставі заяви про встановлення/продовження/зміну ліміту овердрафту від 24.06.2019 року збільшено овердрафт (№ договору овердрафту 16619/ФКР519/0) до 35000 грн. (а.с.14, 15).

Відповідно до паспорту споживчого кредиту, процентна ставка за користування овердрафтом в розмірі 0,01% процентів річних у пільговий період користування овердрафтом. У випадку якщо позичальник не погашає на кінець 31 календарного дня, суму заборгованості банк здійснює перерахунок заборгованості за весь період користування овердрафтом, починаючи з першого дня за ставкою 40% річних. При повному погашенні суми заборгованості по овердрафту позичальник знову отримує можливість скористатися пільговим періодом; за прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит позичальник сплачує на користь банку подвійну облікову ставку НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня; якщо сума прострочення більш ніж 50,00грн.: 55,00грн. за кожний факт прострочення (а.с.16-18).

З виписки по особовому рахунку відповідача за період з 13.02.2019 року по 26.01.2021 року вбачається, що відповідач отримав від позивача обумовлені укладеним між сторонами договором комплексного банківського обслуговування кредитні кошти в повному обсязі шляхом встановлення ліміту овердрафту та користувався ними протягом зазначеного періоду. Дана виписка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5, а також є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, яка відповідачем не спростована, що підтверджується і змістом п.62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 (а.с.42-46).

У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 25.01.2021 року, за відповідачем існує заборгованість в сумі 55055,51 грн., яка складається з 32 183 грн. 26 коп. - прострочена заборгованість по ліміту овердрафту, 17 148 грн. 94 коп. -прострочена заборгованість по нарахованим процентам, 4 407 грн. 65 коп. - пеня за прострочену заборгованість по ліміту овердрафту, 1 260 грн. 66 коп. - пеня за прострочену заборгованість по нарахованим процентам, що вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.36-41).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір відсотків та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована відсоткова ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої відсоткової ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір відсотків, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін відсотки виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлену законом, розмір та підстави стягнення якоих визначаються актами законодавства, та договірні, розмір та підстави стягнення якої визначаються сторонами в самому договорі.

Отже, для підтвердження заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача 17 148 грн. 94 коп. простроченої заборгованості по нарахованим процентам, 4 407 грн. 65 коп. пені за прострочену заборгованість по ліміту овердрафту та 1 260 грн. 66 коп. пені за прострочену заборгованість по нарахованим процентам позивач має надати суду належні та допустимі докази щодо погодження з позивальником вказаних умов нарахування.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності - достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування

За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення з відповідач на корись позивача процентів за користування кредитними коштами та пені позивач посилається на Паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем, а також копію не підписаної відповідачем пропозиції про укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ РАДАБАНК», яка містить умови відповідного договору та розміщується на сайті https://www.radabank.com.ua (а.с.19-33).

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Забороняється обмежувати споживача в часі для ознайомлення з інформацією, зазначеною у паспорті споживчого кредиту.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що Паспорт споживчого кредиту не може бути прийнятий судом в якості належного доказу умов укладеного між сторонами кредитного договору, зокрема погодженої між сторонами ціни договору у вигляді розміру процентів, які зобов`язався сплатити позичальник за користування отриманим кредитом, а також пені та інших обов`язкових платежів, оскільки відповідно до норм Закону України «Про споживче кредитування» (ст.9), Закону України «Про захист прав споживачів», вказаний документ є лише підтвердженням виконання позивачем встановленого законом для кредитодавця обов`язку надати позичальнику, як споживачу, інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Крім того, відповідно до змісту вказаного документу, викладена в ньому інформація є актуальною лише на момент ознайомлення із нею позичальником - 13.02.2019 року, а отже не може використовуватись для врегулювання спірних правовідносин сторін, які вочевидь вийшли за межі означеної дати з огляду на строк користування відповідачем лімітом овердрафту. Графи «дата надання інформації» та «ця інформація зберігає чинність та є актуальною до» не заповнені.

Більш того, в тексті в Паспорті споживчого кредитування зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та можуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо, а отже не можуть сприйматись судом як такі, що регулюють спірні правовідносини сторін вже на стадії виконання зобов`язань сторін за кредитним договором.

Стосовно тексту пропозиції позивача про укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ «РАДАБАНК», яка містить умови відповідного кредитного договору, то за змістом наведених судом вище норм цивільного законодавства договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець, в даному випадку АТ «АБ «РАДАБАНК». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші, і саме ці умови і правила, а також тарифи мав на увазі позичальник, підписуючи Заяву на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» (овердрафт на платіжну картку). Тому з огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ст.ст.549, 551, 625, 1048, 1049, 1050, 1056-1 ЦК України, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У Заяві на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» (овердрафт на платіжну картку) від 13.02.2019 року процентна ставка за користування кредитними коштами не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, а також не визначено зобов`язань зі сплати позичальником інших платежів на корись кредитодавця. Натомість позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг відповідач), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами за користування кредитними коштами, пеню за несвоєчасну сплату кредиту, штраф.

Однак, позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, послався на роздрукований текст пропозиції позивача про укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ «РАДАБАНК» як невід`ємну частину спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цю пропозицію та викладені в ній умови договору розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Заяву на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» (овердрафт на платіжну картку), а також те, що вказана пропозиція на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містила умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені), інших платежів, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до правовідносин сторін правила ч.1 ст.634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки пропозиція позивача про укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ «РАДАБАНК», що розміщена на офіційному сайті позивача змінювалися самим АТ «АБ «РАДАБАНК» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви текст пропозиції про укладення Договору у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Вищезазначене повністю узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі №342/180/17-ц від 03 липня 2019 року.

На підставі наведеного вище, колегія суддів вважає правомірним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 17 148 грн. 94 коп. простроченої заборгованості по нарахованим процентам, 4 407 грн. 65 коп. пені за прострочену заборгованість по ліміту овердрафту та 1 260 грн. 66 коп. пені за прострочену заборгованість по нарахованим процентам, оскільки нарахування такої заборгованості не підтверджено належними доказами, у зв`язку з чим колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відсутність досягнення сторонами кредитного договору згоди про розмір відсотків за користування кредитом.

При цьому колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги позивача про те, що відповідач підписав Паспорт споживчого кредитування, в якому було погоджені всі умови кредитування, у тому числі нарахування відсотків, а тому висновок суду першої інстанції щодо відсутності такого погодження є помилковим, оскільки в Паспорті споживчого кредиту, підписаному 13 лютого 2019 року відповідачем ОСОБА_1 , оскільки відповідно до змісту вказаного документу, викладена в ньому інформація є актуальною лише на момент ознайомлення із нею позичальником - 13.02.2019 року, тобто не може використовуватись для врегулювання спірних правовідносин сторін, які вийшли за межі означеної дати з огляду на строк користування відповідачем лімітом овердрафту.

Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що до позовної заяви був долучений Договір, якій діяв на момент подачі позову та який затверджений рішенням правління АТ «АБ «РАДАБАНК» Протоколом № 8/1 від 28.01.2019 року разом з додатком № 7, який діяв на момент підписання відповідачем Заяви і містить також саме умови що Договір. У зв`язку з втратою чинності даної редакції Договору, так як була прийнята нова редакція даного Договору, на момент подачі позовної заяви, та незмінністю умов обох редакцій Договорів, до позовної заяви був долучений Договір чинної редакції, який затверджений рішенням правління АТ «АБ «РАДАБАНК» Протоколом № 07122020/1 від 07.12.2020 року з Умовами, оскільки наданий позивачем текст пропозиції про укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ «РАДАБАНК», з огляду на його мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в Заяві на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» (овердрафт на платіжну картку), яка безпосередньо підписана відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Отже, висновок суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом та пені з підстав недотримання позивачем вимог, передбачених чинним законодавством України про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими Банк, є обґрунтованим.

Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому колегія суддів вважає, що підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акціонерний Банк «РАДАБАНК» залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 травня 2021 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне рішення суду складено 04 жовтня 2021 року.

Головуючий:

Судді: