КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 28 серпня 2021 року, постанолену під головуванням судді Диби О.В. ,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лосєв Володимир Володимирович про визнання шлюбного договору недійсним,-

встановила:

В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання недійсним шлюбного договору, укладеного 23 жовтня 2008 року між нею та ОСОБА_3 .

Вимоги обґрунтовує, зокрема, тим, що під час шлюбу сторони набули значного майна, проте відповідно до умов договору власником такого майна є ОСОБА_3 . Умови договору ставлять ОСОБА_1 у невигідне становище.

Одночасно подано заяву про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на:

- Житловий будинок, загальною площею 298,2 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- Гараж, загальною площею 58,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2;

- Гараж, загальною площею 31,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9;

- Домоволодіння, загальною площею 57,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

- Автомобіль марки "BMW" номерний знак НОМЕР_1 2015 року випуску;

- Причеп для човнів "ПГМФ 8902", номерний знак НОМЕР_2 , 2004 року випуску;

- Автомобіль марки "MITSUBISHI L300", номерний знак НОМЕР_3 , 1988 року випуску;

- Мотоцикл "Honda GL" 1800А 1832, 2008 року випуску;

- ПА 2 0,1998 року випуску;

- Земельну ділянку з кадастровим номером :01:010:0044, площею 0,1716 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ;

- Земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0098, площею 1,1831 га, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Київська область, Білогородська сільська рада;

- Земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:0055, площею 0,899 га, що знаходиться за адресою: с.Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська область;

- Підземні паркінги в ЖК "Оазіс" за адресою: АДРЕСА_5 , АДРЕСА_10, АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 .

Необхідність у забезпеченні позову обґрунтовує тим, що згідно із умовами шлюбного договору майно, що придбане за спільні кошти після укладення договору належатиме ОСОБА_3 та він має право без згоди ОСОБА_1 вчиняти будь-які правочини щодо нього. В Інтернеті на сайті оголошень "ОЛХ" нею виявлено оголошення про продаж автомобіля, що належить подружжю. Посилаючись на те, що у разі відчуження відповідачем майна, придбаного за спільні кошти, виконання рішення суду у цій справі буде ускладнено або неможливе.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 28 серпня 2021 року заяву залишено без задоволення.

Не погодившись з постановленою ухвалою, адвокатом Гурневич Н.В. в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, заяву про забезпечення позову задовольнити.

Посилається на те, що спір стосується майна, набутого у шлюбі, а предметом позову є застосування наслідків недійсності правочину щодо шлюбного договору. Висновки суду про недостатність обґрунтування заяви про забезпечення позову уважає безпідставними.

Представником відповідача ОСОБА_4 подано відзив на апеляційну скаргу. Посилається на законність оскаржуваної ухвали та невідповідність виду забезпечення позову заявленим вимогам, які мають немайновий характер, а рішення суду не підлягатиме примусовому виконанню.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Гурневич Н.В. доводи апеляційної скарги підтримала.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається заявник задля забезпечення позову не підтверджені.

З такими висновками суд апеляційної інстанції погоджується та зазначає наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як роз`яснено у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2009 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Фундаментальними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, доводи заяви про забезпечення позову та заперечення іншої сторони. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Правова природа арешту майна чи іншого обмеження стосовно майна, вчиненого у зв`язку із провадженням по цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, передання в заставу, іпотеку, укладення інших правочинів чи перероблення майна), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір.

Звертаючись до суду із відповідним позовом, ОСОБА_1 просить за наслідками його розгляду ухвалити рішення про визнання шлюбного договору недійсним.

Апеляційний суд зазначає, що самі по собі умови договору, яким врегульовуються майнові питання, мають матеріальний зміст. Проте в цьому судовому провадженні, ураховуючи заявлену позовну вимогу, яка є вимогою немайнового характеру, не підлягатимуть вирішенню питання майнового аспекту щодо належності майна, оскільки підстави позову та його предмет окреслені лише в контексті порушень матеріального закону при укладенні договору.

Предметом цього позову є вимога про визнання шлюбного договору недійсним і у разі задоволення такого позову рішення суду не підлягатиме примусовому виконанню.

В такому разі фактичний зв`язок між заявленою вимогою і заходом забезпечення позову, який просить застосувати ОСОБА_1 - відсутній, а запропонований захід не відповідає змісту порушеного, на думку позивача, права, та не є співмірним із заявленими у цій справі вимогами.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 28 серпня 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 вересня 2021 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова