Справа № 638/6117/21
Провадження № 2/638/4054/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Щепіхіної В.В.,

за участю секретаря - Шевченко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Щепіхіної В.В. по справі за позовом ОСОБА_2 , представник позивача - адвокат Шевченко Д.С., до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди та супроводу батька, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова Щепіхіної В.В. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , представник позивача - адвокат Шевченко Д.С., до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди та супроводу батька.

Підготовче судове засідання призначено на 08.09.2021.

07.09.2021 відповідачем ОСОБА_1 подана заява про відвід головуючому у справі, в якій він зазначив, що ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.05.2021 було відкрито провадження по справі № 638/6117/21. 16.06.2021 Дзержинським районним судом м. Харкова постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду. 27.07.2021 представником позивача подано до суду клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження та заяву про зміну предмету позову. Суд задовольнив клопотання представника позивача та призначив дату підготовчого судового засідання. Відповідач зазначає, що не погоджується із таким процесуальним рішенням суду, проте, підставою для відводу судді вважає формулювання суддею мотивувальної частини ухвали від 27.07.2021, яким обгрунтовується задоволення судом клопотання представника позивача, і що викликає у відповідача сумніви в об`єктивності судді.

Розглянувши доводи поданої заяви, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Таким чином, заява про відвід судді підлягає розгляду судом, що розглядає справу.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 посилається на те, що суддею Дзержинського районного суду м. Харкова Щепіхіною В.В. було необґрунтовано ухвалено рішення про повернення зі стадії судового розгляду справи до стадії підготовчого судового засідання, а доводи, викладені в обґрунтування ухваленого рішення, не відповідають фактичним обставинам справи та діючому законодавству. Просить суд заяву задовольнити, відвести суддю Дзержинського районного суду м. Харкова Щепіхіну В.В. від розгляду цивільної справи №638/6117/21.

Суд звертає увагу відповідача, що підстави для заяви відводу судді визначені статтями 36, 37 ЦПК України.

Так, статтею 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Крім того, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

В своїй заяві про відвід відповідач навів лише дві обставини, які на його думку, є підставами для відводу судді.

Перша обставина - це переконання відповідача, що твердження суду в ухвалі "... суд вважає, що відмова позивачу у розгляді заяви про зміну предмету позову в частині визначення періоду тимчасового виїзду за кордон буде мати наслідком порушення його права на доступ до правосуддя, права на судовий захист, як конституційної гарантії забезпечення та захисту прав та свобод особи" не може бути покладено в основу ухвали суду.

Така обставина судом не враховується як підстава для відводу судді, оскільки є суб`єктивною думку відповідача щодо наведених висновків суду. Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Друга обставина - це обставина, що викликає у відповідача сумнів в об`єктивності судді, а саме: задовольняючи клопотання позивача, суд прийняв до уваги лише наведені припущення представника позивача, що свідчить про схильність судді до задоволення позовних вимог та прихильність до однієї із сторін спору.

Суд критично сприймає наведене обгрунтування відповідача, оскільки приймаючи рішення про повернення до стадії підготовчого провадження суд керувався основними засадами цивільного судочинства, врахував стан та строк розгляду справи, можливість використання рівних процесуальних прав усіма учасниками справи. Повернення до стадії підготовчого провадження ніяким чином не порушує процесуальні права відповідача як учасника справи.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

У разі незгоди особи, яка бере участь у справі, з процесуальними діями судді під час судового розгляду справи сторона має право оскарження прийнятих за результатами розгляду справи рішень в апеляційному чи касаційному порядку. Оцінку процесуальним діям суду можуть надавати лише суди вищих інстанції, незгоду з судовим рішенням сторона по справі має право викласти в апеляційній чи касаційній скарзі.

Вирішуючи питання по суті заяви, суд зауважує, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року і являється частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В процесуальному судочинстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована. Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд. Проте право на відвід не являється абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них. Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

Відповідачем ОСОБА_1 не доведені обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді, а доводи заявника зводяться до його незгоди із процесуальними рішеннями судді, зокрема ухвалою про повернення до стадії підготовчого засідання у справі №638/6117/21 від 27.07.2021 року, що не може бути підставою для відводу головуючого судді.

На підставі викладеного суд вважає заявлений відвід головуючому судді необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.33, 36, 38-40, 182, 260, 261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Щепіхіної В.В. по справі за позовом ОСОБА_2 , представник позивача - адвокат Шевченко Д.С., до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди та супроводу батька - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя В.В. Щепіхіна