н/п 2-з/490/162/2021 Справа № 201/4374/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

17 вересня 2021 року місто Миколаїв

Суддя Центрального районного суду міста Миколаєва Гуденко О.А., ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 (заінтересовані особи відповідачі - ОСОБА_2 , Державний університет інфраструктури та технологій) про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2021 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій заінтересованими особами зазначив ОСОБА_2 та Державний університет інфраструктури та технологій.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що у січні 2021 року між ним та ОСОБА_2 була усна домовленість про продаж науково виробничого судна «Свята Ольга», відповідно до вказаної домовленості останній за грошові кошти в розмірі 300000 доларів США, передасть йому у власність вказане судно. На виконання вказаної домовленості заявник передав 5000 доларів США.

30.04.2021р. заявник випадково дізнався про те, що судно за яке він передав гроші кошти було виставлено на аукціон, у зв`язку з чим просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Державному університету інфраструктури проводити дії щодо відчуження судна «Свята Ольга», у тому числі через ДП Прозоро, та накласти арешт на судно « Свята Ольга», зупинити проведення торгів номер лота 1 (14910000-3 (вторинна металева відновлена сировина) судно, призначено на злам (код УКТЗЕД ), не придатне для прямого використання та експлуатації морське навчально-виробниче судно «Свята Ольга».

Ухвалою від 05.05.2021 року судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Наумова О.С. передано справуза заявою ОСОБА_1 про забезпеченняпозову доподання позовноїзаяви нарозгляд за підсудністю до Миколаївського районного суду Миколаївської області.

Ухвалою судді від 30.07.2021 року Миколаївського районного суду Миколаївської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - передано на розгляд Центрального районного суду міста Миколаєва.

16 вересня 2021 року справа № 201/4374/21 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, надійшла до Центрального районного суду м. Миколаєва та, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 вересня 2021 року, розподілена головуючому судді Гуденко О.А.

Перевіривши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд дійшов такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЦПК України заява про арешт морського судна подається за місцезнаходженням порту реєстрації судна або замісцезнаходженням морськогопорту,в якомусудно знаходиться або до якого прямує, незалежно від того, чи має такий суд юрисдикцію щодо розгляду по суті справи щодо морської вимоги, яка є підставою для арешту.

Як вбачається з доданих до заяви про забезпечення позову доказів місцем знаходження морського навчально-виробничого судна «Свята Ольга» є Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 38, а отже дана справа підсудна Центральному районному суду м.Миколаєва.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

За частиною 3 цієї статті заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову у вигляді арешту на морське судно розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження після її подання без повідомлення особи, яка подала заяву, та особи, яка є відповідальною за морською вимогою.

Відповідно до ч. 4 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування - для юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) - для фізичної особи - підприємця, яка є відповідальною за морською вимогою; 3) розмір та суть морської вимоги, що є підставою для арешту судна; 4) найменування судна, щодо якого подається заява про арешт, інші відомості про судно, якщо вони відомі заявнику.

Ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Ч.2 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову у вигляді арешту на морське судно розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження після її подання без повідомлення особи, яка подала заяву, та особи, яка є відповідальною за морською вимогою.

Будь-яке судно або судна можуть бути арештовані, якщо на момент початку процедури, пов`язаної з арештом судна або суден, вони перебувають у власності особи, яка несе відповідальність за морською вимогою і яка на час виникнення вимоги була власником судна, стосовно якого морська вимога виникла, або фрахтувальником такого судна за бербоут-чартером, тайм-чартером або рейсовим чартером.

Це правило не застосовується до вимог про право власності на судно чи володіння ним.

Заявником не враховано та необґрунтовано:

співмірність вартості судна, щодо якого вимагається арешт, простой судна і розміру вимог на підставі яких заявляється арешт;

розмір зустрічного забезпечення можливість застосування судом щодо заявника заходів, спрямованих на забезпечення інтересів судновласника, які можуть постраждати від необґрунтованого арешту, як правило, обмежувалося вартістю судна і отримувало вираження у грошовій формі депозиту на рахунок суду;

обґрунтованість потрібно обґрунтувати суду наявність обставин, які очевидно свідчать про те, що судно планує залишити територію України або власник планує його реалізувати.

Жодних доказів того, що ОСОБА_2 , є власником вказаного судна , як і доказів існування договірних чи зобов1язальних правовідносин між заявником та власником судна - суду не надано.

Відповідно до п.п.5,10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмету спору.

При цьому, згідно роз`яснень, які містяться в п.4 вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, виходячи зі змісту вищенаведених положень законодавства та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в контексті вимог даної заяви, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з`ясувати яким чином обраний позивачем захід забезпечення позову буде захищати його права під час розгляду справи та у разі можливого задоволення позову до набрання рішенням законної сили.

Натомість, у поданій заяві про забезпечення позову на обґрунтування необхідності застосування у даному випадку саме такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на судно та заборони проводити Державному університету інфраструктури проводити будь-які дії щодо відчуження судна - заявник взагалі не зазначає яким чиногм невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав і інтересів позиваач - адже він не ззаначає взагалі на захист яких саме прав він має намір звернутися до суду і з якими саме позовними вимогами.

Також судом враховано, що право приватної власності особи захищається не лише нормами національного законодавства, але і ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст.1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення державою вимог ст.1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Тобто, зважаючи на те, що позивач у заяві про забезпечення позову належним чином не надав доказів на підтвердження імовірності невиконання в подальшому рішення суду відповідачем по справі та не обґрунтував наявність саме реальної загрози істотного ускладнення чи унеможливлення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд вважає, що задоволення заяви про забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб призведе до порушення вимог ч. 3 ст.150 ЦПК України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки заявником взагалі не зазначено яким чином вид забезпечення позову, обраний позивачем, в даному випадку буде співмірним із заявленими позовними вимогами та не довів дотримання вимог про пропорційність втручання у право на мирне володіння майном визначеним цілям.

Представником заявників не надано доказів про неможливість виконання судового рішення. Крім того, не зазначено вартість судна, та його простою, яка є на думку суду значено вищою.

Крім того, за положеннями ч.11 статті150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Всупереч вказаній забороні , заявником взагалі не зазначено чи не є вказаний аукціон - публічною процедурою , яка проводиться від імені держави.

Суд вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна та зупинення проведення торгів.

Керуючись ст.ст.149-153, 260 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 (заінтересовані особи відповідачі - ОСОБА_2 , Державний університет інфраструктури та технологій) про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення ухвали, або отримання її копії.

Суддя О.А. Гуденко