рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

Справа № 495/4752/21

Номер провадження 2/495/2188/2021

10 серпня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Боярського О.О.,

при секретарі судового засідання Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровський в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 у якій позивач просить суд:

-встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , більше п`яти років до дня відкриття спадщини;

-визнати відмову ОСОБА_2 від своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 ;

-визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства, кадастровий номер :01:002:0478, площею 6,40 га, що розташована на території Адамівської сільської ради та належала покійному на підставі державного акту серії РІ № 489080 від 04.09.2001 року, зареєстрованого Білгород-Дністровською районною радою за № 202, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Подану заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , про що виконавчим комітетом Адамівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 та складено актовий запис № 02 від 10 лютого 2009 року.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства, кадастровий номер :01:002:0478, площею 6,40 га, що розташована на території Адамівської сільської ради, згідно державного акту серії РІ № 489080 від 04.09.2001 року, зареєстрованого Білгород-Дністровською районною радою за № 202.

В словесному порядку, ОСОБА_3 , за життя виразив свою волю, щоб вищевказана ділянка після його смерті належала ОСОБА_1 , у зв`язку з тим що позивач мав тісні дружні стосунки із спадкодавцем та фактично проживав з ним однією сім`єю, допомагав вести домашнє господарство, доглядав його до самої смерті.

При цьому ОСОБА_3 за життя складав і попереднє розпорядження на випадок своєї смерті (заповіт), який був посвідчений секретарем Адамівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Харченко Н.І. від 29 жовтня 2007 року та зареєстрований в реєстрі за № 128. В заповіті майно, належне померлому ОСОБА_3 , він заповів ОСОБА_2 .

Згодом на спільній сімейній нараді померлий разом зі своєю дочкою прийшли до спільної думки про доцільність складення нового заповіту про передачу земельної ділянки саме на користь ОСОБА_1 . Однак померлий, ОСОБА_3 , за життя не встиг скласти новий заповіт.

На теперішній час, ОСОБА_2 , знаючи про розпорядження свого батька, не оформляла спадщину у зв`язку з тим, що їй відомо, що це майно має належати ОСОБА_1 .

Разом з тим відповідач не надала до нотаріальної контори заяви про відмову від вищевказаної земельної ділянки, внаслідок чого позивач позбавлений в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права у відношенні спірної земельної ділянки.

Процесуальні дії.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 29.06.2021 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Витребувано від Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори (адреса: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Грецька, 24) копію спадкової справи №241/2009 до майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

04.08.2021 року до канцелярії суду від завідувача Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи №241/2009 до майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач в судове засідання не з`явився, просить справу розглядати у його відсутність.

05.08.2021 року відповідач ОСОБА_2 надала через канцелярію суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає у повному обсязі, просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує.

10.08.2021 року сторони у судове засідання не з`явились.

У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Фактичні обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Адамівка Білгород-Дністровського району Одеської області помер ОСОБА_3 , про що виконавчим комітетом Адамівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 та складено актовий запис № 02 від 10 лютого 2009 року.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства, кадастровий номер :01:002:0478, площею 6,40 га, що розташована на території Адамівської сільської ради, згідно державного акту серії Р1 № 489080 від 04.09.2001 року, зареєстрованого Білгород-Дністровською районною радою за № 202.

Спадкоємцем за заповітом до майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є його дочка ОСОБА_2 .

Відповідно до заповіту, який був посвідчений секретарем Адамівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Харченко Н.І. від 29 жовтня 2007 року та зареєстрований в реєстрі за № 128. В заповіті майно, належне померлому ОСОБА_3 , він заповів ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 зазначає, що мав тісні дружні стосунки із спадкодавцем та фактично проживав з ним однією сім`єю, допомагав вести домашнє господарство, доглядав його до самої смерті. Згодом, померлий разом зі своєю дочкою ОСОБА_2 прийшли до спільної думки про доцільність складення нового заповіту про передачу земельної ділянки саме на користь ОСОБА_1 . Однак померлий, ОСОБА_3 , за життя не встиг скласти новий заповіт.

Вказані обставини визнані відповідачем по справі ОСОБА_2 .

Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Пункт 21: при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Підсумовуючи викладене, суд вважає встановленим факт проживання позивача з померлим ОСОБА_3 з 2004 року та до самої смерті останнього, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином, вимога ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем підлягає задоволенню.

У відповідності до частин 1-3 ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Стаття 1264 ЦК України: у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Отже, позивач є таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач ОСОБА_2 під час розгляду справи позов ОСОБА_1 визнала та зазначила, що відмовляється від свого речового права на спадкування майна померлого ОСОБА_3 , а саме земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства, кадастровий номер :01:002:0478, площею 6,40 га, що розташована на території Адамівської сільської ради та належала покійному на підставі державного акту серії РІ № 489080 від 04.09.2001 року, зареєстрованого Білгород-Дністровською районною радою за № 202.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заявлені вимоги є обґрунтованими, правомірними та спрямовані на захист прав позивача та визнані у повному обсязі відповідачем по справі.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 90, 258, 259, 263, 265, 268, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , більше п`яти років до дня відкриття спадщини.

Визнати відмову ОСОБА_2 від своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства, кадастровий номер :01:002:0478, площею 6,40 га, що розташована на території Адамівської сільської ради та належала покійному на підставі державного акту серії РІ № 489080 від 04.09.2001 року, зареєстрованого Білгород-Дністровською районною радою за № 202, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.О.Боярський