Справа № 646/2868/20
№ провадження 2/646/401/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

при секретарі Абдюхановій А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 позивач звернувся до суду із позовом, яким просить стягнути з відповідача на свою користь: нараховану, але не виплачену заробітну плату (заборгованість по заробітній платі) у сумі 287747,17 грн; середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 346007,97 грн; збитки за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції у розмірі 2006 грн, а також 4723 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він, згідно наказу №45-К від 05.07.2017 був прийнятий у штат Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» (далі Інститут) на посаду начальника відділу комплексного проектування ліній, а з 22.01.2018, відповідно до наказу №16-к переведений на посаду начальника відділу комплексного проектування ліній-головний інженер проекту.

Згідно наказу по Інституту від 05.01.2018 №4/18 про затвердження штатного розпису посадовий оклад за посадою начальника відділу комплексного проектування ліній становить 8 020 грн. З липні 2018, згідно розпорядження виконуючого обов`язки директора Інституту Щабельського В.В. (відповідно до наказу №27/18-1), позивач виконує обов`язки головного інженера Інституту з посадовим окладом 0,5 від мінімальної ставки - 5050 грн.

Відповідачем не було забезпечено позивачу нарахування та виплату заробітної плати за період з 01.09.2017 по 30.04.2020, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 287 747, 17 грн.

Крім того, позивачем наведений наступний розрахунок: середньоденної заробітної плати, яка становить 499,29 грн.; кількості робочих днів - 693; а також в сумі розміру середнього заробітку за період затримки заробітної плати, який становить 364 007, 97 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду (моральні страждання в результаті чого позивач був вимушений звертатися до лікаря), яку оцінює у 4 723 грн, що дорівнює розміру мінімальної заробітної плати в Україні.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 травня 2020 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

15.06.2020 до канцелярії суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 , в якій уточнив прохальну частину первісної позовної заяви і просив суд стягнути з відповідача на свою користь: нараховану, але не виплачену заробітну плату (заборгованість по заробітній платі) у сумі 287747,17 грн; середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 346007,97 грн.

З боку представника відповідача - тимчасово виконуючого обов`язки директора Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» Іванова О.С. до суду у встановлений законом строк надійшов відзив, в якому він в прийнятті рішення за позовною заявою ОСОБА_1 покладався на розсуд суду.

05.08.2020 від представника відповідача - тимчасово виконуючого обов`язки директора Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» Лазутіна Г.І. надійшло клопотання, в якому останній просив при розгляді справи по суті брати до уваги документи представлені до суду та видані ДП ДПВНДІ «Укренергомережпроект» які датовані починаючи з 11.06.2020 виключно за підписом т.в.о. директора ДП ДПВНДІ «Укренергомережпроект» Лазутіної Г.І. або особою уповноваженої на це т.в.о. директора ДП ДПВНДІ «Укренергомережпроект» Лазутіною Г.І. До клопотання додано накази Фонду Державного майна України: від 10.06.2020 №987 про увільнення від тимчасового виконання обов`язків директора Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» Іванова Олега Станіславовича та від 11.06.2020 №998 про тимчасове покладення виконання обов`язків директора Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» на Лазутіну Г.І .

Дослідивши надані докази у сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у трудових правовідносинах.

Судом досліджені докази, надані ОСОБА_1 на обґрунтування позовних вимог.

Наказом ДПВНДІ «Укреенергомережпроект»№ 45-К від 05 липня 2017 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу з 06.07.2017 на посаду начальника відділу ВКП-Л зі строком випробування на 3 місяці з умовами роботи: робота - основна; тривалість робочого дня - повна; тривалість робочого дня (тижня) при роботі з неповним робочим часом (тривалість робочого тижня при роботі з неповним робочим тижнем) - робочі дні понеділок, вівторок.

Згідно Наказу ДПВНДІ «Укренергомережпроект» № 16-к від 22 січня 2018 року ОСОБА_1 переведено з посади начальника відділу комплексного проектування ліній з окладом 8020 грн на посаду начальника відділу - головного інженера проекту відділу комплексного проектування ліній з окладом 8020 грн.

У відповідності до Наказу ДПВНДІ «Укренергомережпроект» № 27/18-1 від 01 липня 2018 року ОСОБА_1 назначено з вказаної дати виконуючим обов`язки головного інженера інституту з доплатою за суміщення без звільнення від основної роботи в розмірі 50% від мінімального посадового окладу головного інженера інституту згідно штатного розпису, нарахування проводити згідно відпрацьованого працівником часу.

У суду не має підстав ставити під сумнів існування цього наказу, оскільки його наявність. підтверджена копією книги реєстрації приказів інституту «Укренергомережпроект».

Згідно Довідки №01/30 від 04.05.2020 даної ОСОБА_1 в тому, що він дійсно працює в ДПВНДІ «Укренергомережпроект» на посаді начальника відділу комплексного проектування ліній - ГІП, в.о. головного інженера зарплата з вересня 2017 року по грудень 2018 року становить: нараховано - 149070,00 грн, утримано - 29068,68 грн, до видачі - 120001,32 грн, заборгованість - 120001,32 грн. Сума заборгованості - 120001,32 грн. Кількість відпрацьованих днів - 332.

Згідно Довідки №01/30 від 04.05.2020 даної ОСОБА_1 в тому, що він дійсно працює в ДПВНДІ «Укренергомережпроект» на посаді начальника відділу комплексного проектування ліній - ГІП, в.о. головного інженера зарплата з січня 2019 року по квітень 2020 року становить: нараховано - 206808,47 грн, утримано - 40522,72 грн, до видачі - 167285,75 грн, заборгованість - 167285,75 грн. Сума заборгованості - 120001,32 грн. Кількість відпрацьованих днів - 333. Середньоденний заробіток за час затримки - 499,29 грн.

Судом досліджені надані відповідачем докази на підтвердження заперечень вказаних у відзиві на позовну заяву.

Згідно Довідки №48 від 01.01.2019 даної ОСОБА_1 в тому, що він дійсно працює в ДПВНДІ «Укренергомережпроект» на посаді начальника відділу - Г ІП з зазначенням заробітної плати за з вересня 2017року по грудень 2018 року, а саме: нараховано - 76044,16 грн, утримано - 14828,63 грн, до видачі - 61215,53 грн, заборгованість - 51651,14 грн. Сума доходу - 76044,16 грн. Сума заборгованості 51651,14 грн.

Відповідно до Наказу ДПВНДІ «Укренергомережпроект» від 09.11.2018 №158-л «Про тривалість робочого дня», з 12.11.2018 встановлено режим роботи з неповним тижнем (один день в неділю) з оплатою праці пропорційно відпрацьованого часу, начальників відділів та головних фахівців табілировати із фактичними виходами

Судом встановлено, що станом на час розгляду справи трудові правовідносини між сторонами не припинені. Відповідач протягом часу з вересня 2017 року не забезпечує своєчасну та у повному обсязі виплату заробітної плати, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 22 цього Закону - суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України, частини другої статті 21 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ст. 97 КЗпП України власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

При таких обставинах, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості по заробітній платі, розмір якої зазначений у наданих позивачем довідках, а саме у сумі 240002,64 грн (згідно Довідки ДПВНДІ «Укренергомережпроект» №01/30 від 04.05.2020 заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 становить: з вересня 2017 року по грудень 2018 року - 120001,32 грн; з січня 2019 року по квітень 2020 року - 120001,32 грн.

Відповідачем не спростовані відомості про розмір заборгованість по заробітній платі позивача.

Що стосується виплати середнього заробітку за порушення строків виплати заробітної плати, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 116 КЗпТ України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі 6-144ц13, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені статтею 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Частиною 1 статті 117 КЗпП України визначено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п. 20 Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Таким чином вимоги статтями 116, 117 КЗпП України, на які посилається позивач у своїй позовній заяві не застосовуються до даних правовідносин, оскільки позивачем не надано суду доказів про звільнення та не проведення з ним остаточного розрахунку.

З огляду на вищезазначене в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 346007,97 грн слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави за ставкою, встановленою Законом України «Про судовий збір» для позовних вимог майнового характеру відповідно до суми задоволених позовних вимог - в сумі 2400,03 грн.

Судовий збір сплачений позивачем у сумі 1681,60 грн залишити за ним у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись статтями 43, 55, 124 Конституції України, статтями 3, 10, 11, 76 - 81, 89, 133, 141, 209, 229, 258-259, 263-265, 273, 274, 279, п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України, статтями 115-117 КЗпП України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з вересня 2017 року по квітень 2020 року в сумі 240002 (двісті сорок тисяч дві) гривні 64 копійки.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» на користь держави судовий збір в сумі 2400,03 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України: апеляційна скарга подається апеляційному суду (Харківський апеляційний суд) через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення (Червонозаводський районний суд м.Харкова).

Позивач: ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 29 жовтня 2003 року Київським МВ РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут «Укренергомережпроект», , місцезнаходження: м. Харків, вул. Гімназійна набережна, 2.

Суддя: В.А. Єжов