Справа № 127/7018/21
Провадження № 22-ц/801/1949/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дернова В. В.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 рокуСправа № 127/7018/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Денишенко Т.О., Міхасішина І.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 липня 2021 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи його тим, що між сторонами було укладено кредитний договір б/н від 04.09.2019 року, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік (3,7% на місяць) з розрахунку 365 днів у році на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем ОСОБА_1 , станом на 19.12.2020 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 19451,99 грн, з яких 13692,78 грн заборгованість за кредитом, 5 709,21 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 50 грн - штраф. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 19 451,99 грн за кредитним договором б/н від 04.09.2019 року та судовий збір у розмірі 2 270 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16 липня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Акцент-Банк» заборгованість за Кредитним договором б/н від 04.09.2019 року у розмірі 19401,99 грн (дев`ятнадцять тисяч чотириста одна гривня 99 коп.), з яких 13692,78 грн. заборгованість за кредитом, 5709,21 грн. заборгованість по процентам.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент Банк» судовий збір у розмірі 2247,30 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду АТ " Акцент-Банк " подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило оскаржуване рішення скасувати в частині відмовлених позовних вимог і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже рішення суду в частині задоволених позовних вимог, апеляційним судом не перевіряється, оскільки в цій частині не оскаржується.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного з АТ КБ «Акцент Банк» Кредитного договору б/н від 04.09.2019 року ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік (3,7% на місяць) з розрахунку 365 днів у році на суму залишку заборгованості за кредитом.

Даний Кредитний договір складається з Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент Банк», Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент Банк» (далі Умови) (а.с. 7-16), тобто є договором приєднання.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач належним чином не виконував зобов`язання відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим станом на 19.12.2020 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 19451,99 грн, з яких 13 692,78 грн заборгованість за кредитом, 5709,21 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 50 грн - штраф. (а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, а також те, що умови договору на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі не містили умови щодо сплати штрафу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Забезпечення виконання зобов`язання у вигляді неустойки (штрафу, пені) регулюється ст. ст. 549-552 ЦК України.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (штрафу, пені) (ст. 611 ЦК України).

Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 04.09.2019 року укладеного між сторонами станом на 19.12.2020 року заборгованість за кредитом становить 19 451,99 грн, з яких 13 692,78 грн заборгованість за кредитом, 5709,21 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 50 грн - штраф. (а.с. 6)

Порядок стягнення, розмір штрафу передбачені Тарифами користування кредитною карткою «Зелена», відповідно до яких за несвоєчасне погашення кредиту та/ або відсотків, передбачений штраф у розмірі 50 грн. кожен раз, коли виникає прострочення по сплаті обов`язкового щомісячного платежу повністю або частково на суму від 100 грн.

Проте, Банком не підтверджено, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Умови та Тарифи, а не інші (в матеріалах справи містяться умови користування кредитною карткою ««Універсальна Gold» та кредитною карткою «Зелена»), що саме ці Умови та Тарифи розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ «Акцент Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати штрафу та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в стягненні штрафу, оскільки відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до посилань про доведеність пред`явлених позовних вимог та незаконність відмови у позові в частині стягнення штрафу з підстав його недоведеності, оскільки суд першої інстанції розглянув дану справу дотримавшись принципу диспозитивності цивільного судочинства, який передбачено ст. 13 ЦПК України, та вирішив спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наявних доказів.

Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Т.О. Денишенко

І.В. Міхасішин