МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 489/102/13-ц
Провадження № 22-ц/812/1755/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,

за участі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

представника стягувача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 жовтня 2020 року, постановлену під головуванням судді Рум?янцевої Н.О. в приміщенні того ж суду, за поданням приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа відносно боржника ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

29 вересня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитро Олександрович звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

В обґрунтування приватний виконавець Куліченко Д.О. вказував, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 62186408 з примусового виконання виконавчого документу, а саме: виконавчий лист № 2/489/626, виданий Ленінським районним судом м. Миколаєва 28.05.2013, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованості станом на 06.12.2012 за кредитним договором № 416/07/02-КЕ від 19.06.2007р., з яких неповернутого кредиту 48427,74 дол. США, що еквівалентно 387082,93грн., процентів за користування кредитом 9463,01дол. США, що еквівалентно 75637,84грн., пені 7707,91 дол. США, що еквівалентно 61609,33 грн., всього 65598,66 дол. США, що еквівалентно 524330,10грн. Ухвалою суду від 26.12.2019 замінено стягувача на ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста". Рішення набрало законної сили 20.05.2013.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 . Кореспонденція належна боржнику направлялась виконавцем за адресою, зазначеною у виконавчому документі ( АДРЕСА_1 ), яка співпадає з адресою реєстрації.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавцем 26.05.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до інформації з Сайту Укрпошти, рекомендована кореспонденція (постанова про відкриття виконавчого провадження) отримана боржником особисто під час доставки 01.06.2020р.

26.05.2020 приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику, цінності, та інше майно боржника, що знаходиться на зберіганні в банківській установі, у тому числі в індивідуальному банківському сейфі. Відповідно до повернутого конверта боржник не отримав кореспонденцію за адресою своєї реєстрації.

Рішення на сьогодні боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Також зазначає, що неодноразове неотримання боржником кореспонденції та документів виконавчого провадження за адресою своєї реєстрації є свідомим ігнорування своїх обов`язків та не бажанням користуватись правами наданими Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно відповіді Департаменту з надання адміністративних послуг ММР боржник зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до відповідей банківських установ відсутні кошти належні боржнику та відсутні договори про зберігання цінностей і договори про найм (оренду) індивідуального банківського сейфа.

Згідно відомостей з органів ПФУ України, інформація щодо пенсії та/або отримання доходів ОСОБА_1 в органах ПФУ відсутня.

Регіональний сервісний центр в Миколаївській області при УМВС України повідомило приватного виконавця, що за боржником не зареєстровані транспортні засоби.

15.06.2020 приватним виконавцем здійснений вихід за адресою боржника АДРЕСА_1 , за результатами якого, складено акт приватного виконавця, відповідно до якого встановлено, що доступ до житла, не надано. Встановити фактичне місце проживання чи перебування боржника не виявляється можливим.

На запит виконавця Державною прикордонною службою України листом від 10.09.2020 повідомлено про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетинав державний кордон України неодноразово (понад 25 раз). Зазначене свідчать про наявність у боржника одночасно як коштів, так і безвідповідального відношення до системи правосуддя, що свідчить про явне ухилення від виконання зобов`язань покладених на боржника рішенням суду.

28.08.2020 приватним виконавцем повторно здійснено вихід за адресою боржника АДРЕСА_1 , за результатами якого складено акт приватного виконавця, відповідно до якого встановлено, що доступ до житла не надано. Встановити фактичне місце проживання чи перебування боржника, не виявляєтеся можливим. Зі слів сусідів боржник рідко з`являється за вказаною адресою.

Приватний виконавець вказує, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази наявності об`єктивних причин, що унеможливлюють виконання боржником рішення суду та вважає, що все вищезазначене свідчить про явне ухилення від виконання зобов`язань покладених на боржника рішенням суду.

Враховуючи, що рішення до теперішнього часу не виконано, жодних коштів на погашення заборгованості по рішенню суду боржником не сплачено, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і коштів, просив тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва по справі № 2/489/626 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» боргу у сумі 65598,66 доларів США.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 жовтня 2020 року подання приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича задоволено.

Тимчасово обмежено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання ним зобов`язань, покладених на нього рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва по справі №489/102/13-ц (провадження № 2/489/626/13) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» боргу у розмірі 65598,66 доларів США, що еквівалентно 524330,10 грн.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 через свого представника адвоката Ільїна О.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, а також неповне з`ясування усіх фактичних обставин справи, просив скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 жовтня 2020 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені подання приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначає, що зі змісту ухвали про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду межі України від 30.10.2020 року вбачається, що приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про арешт майна боржника та постанову про арешт коштів боржника, копії яких було направлено боржнику та начебто вручено останньому 01.06.2020 року.

Проте, вказане не відповідає дійсності, адже в зазначений час боржник був за межами Миколаївської області та за адресою, зазначеною у супровідних листах до постанов приватного виконавця, знаходиться рідко, це також підтверджується актом державного виконавця, що знаходиться в матеріалах справи, поданням приватного виконавця, а також це зазначено в оскаржуваній ухвалі.

До речі у поданні приватного виконавця зазначено, що боржник кореспонденцію не отримує та не був повідомлений про відкриття виконавчого провадження, а тому стверджувати, що боржник, належним чином повідомлений про відкрите виконавче провадження, ухиляється від зобов`язань покладених на нього рішенням суду неможливо.

Більш того в оскаржуваній ухвалі зазначено, що приватним виконавцем було здійснено вихід за адресою реєстрації боржника, за результатами яких складено акти приватного виконавця, відповідно до яких, за вказаною адресою двері не відчинили, місце перебування боржника не відомо і встановити при здійсненні виконавчих дій не представляється можливим. Зі слів сусідів за вказаною адресою рідко з`являється.

За такого, на думку апелянта, можливо зробити висновки, що приватний виконавець достовірно не встановив місце проживання боржника, а останній в свою чергу не був обізнаний про існування відкритого виконавчого провадження, і за таких обставин неможливо стверджувати, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Єдиною підставою для обмеження судом конституційних прав громадянина на свободу пересування в порядку ст. 441 ЦПК України є наявний факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Однак, приватний виконавець не довів належними доказами цей факт, а суд першої інстанції при постановлені ухвали про задоволення подання приватного виконавця, не з`ясував усі обставини необхідні для правильного вирішення справи, а саме: чи мало місце ухилення боржника від виконання зобов`язань з моменту відкриття виконавчого провадження та до звернення приватним виконавцем до суду з відповідним поданням.

Крім того, зазначає, що тягар доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається саме на приватного виконавця, як особу, що приймає участь у судовому засіданні, зважаючи, що участь сторін та інших заінтересованих осіб у засіданні не передбачена.

Також зазначає, що при розгляді подання судом першої інстанції не були витребувані для огляду матеріали виконавчого провадження, хоча у разі відсутності в матеріалах подання достатньої інформації щодо обставин виконання судового рішення, витребування матеріалів виконавчого провадження є доцільним.

Таким чином, на думку апелянта, без належної перевірки обставин щодо ухилення боржника від виконання судового рішення, доведення яких є обов`язковою умовою для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження права виїзду за межі України, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення подання є передчасним.

Оскільки боржник не ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, не зловживає процесуальними правами, то наразі відсутні підстави для застосування судом заходів забезпечення виконання рішення суду, що підлягає примусовому виконанню, у вигляді тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Ільїн О.В. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, надавши пояснення, аналогічні відомостям, викладеним в апеляційній скарзі.

Представник стягувача не визнав доводи апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Інші учасники процесу до судового засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні ( ст.263 ЦПК України).

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин ( ст. 264 ЦПК України).

Ухвала суду зазначеним вимогам закону не відповідає.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Задовольняючи подання приватного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про відкриття виконавчого провадження, ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, а тому повинен бути тимчасово обмежений у праві виїзду за межі України.

При цьому суд виходив з того, що рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26.02.2013 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість по кредитному договору № 416/07/02-КЕ від 19.06.2007 в розмірі 65598,66дол. США, що еквівалентно 524330,10 грн. У рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 416/07/02-КЕ від 19.06.2007 відповідно до договору застави від 19.06.2007, зареєстрованого в реєстрі за № 3484, звернуто стягнення на предмет застави а саме автомобіль марки Renault, моделі - premium 400, 1999 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ; напівпричіп платформа - марки Bartoletti, модель -1F 0111,2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що були зареєстровані на підставі свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5 за ОСОБА_6 , шляхом їх продажу з прилюдних торгів за початковою ціною, відповідно, 112200,90 грн. та 86698,40 грн. У рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 416/07/02-КЕ від 19.06.2007, відповідно до іпотечного договору від 19.06.2007, зареєстрованого в реєстрі за № 3483, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 20.06.2000, зареєстрованого на Товарній біржі Нерухомість-Миколаїв за № 3-113 та 07.07.2000 Комунальним підприємством Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації в книзі 102 за номером 17741, шляхом продажу нерухомості з прилюдних торгів за початковою вартістю, встановленою суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнуто у рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства Банк Форум судовий збір у розмірі 3219,00 грн. У іншій частині вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 20.05.2013, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.02.2013 в частині вирішення вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 та в частині розподілу судових витрат скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення про часткове задоволення вимог позивача до вказаних осіб. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість, станом на 06.12.2012 за кредитним договором № 416/07/02-КЕ від 19.06.2007 у розмірі 65598,66 доларів США, що еквівалентно 524330,10 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_8 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість станом на 06.12.2012 за кредитним договором № 416/07/02-КЕ від 19.06.2007 у розмірі 65598,66 доларів США, що еквівалентно 524330,10 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ПАТ «Банк Форум» по 987,90 грн. судових витрат в обох судових інстанціях з кожного.

28 травня 2013 року Ленінським районним судом міста Миколаєва по справі видано виконавчі листи.

За одним із вказаних виконавчих документів боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.12.2019, замінено сторону у справі №489/102/13-ц (провадження № 2/489/626/13) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 416/07/03-КЕ від 19.06.2007, а саме стягувача ПАТ «Банк Форум» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста».

26 травня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. винесено: постанову про відкриття виконавчого провадження № 62186408 з примусового виконання виконавчого листа № 2/489/626, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей; постанову про арешт майна боржника; постанову про арешт коштів боржника, а також вимогу з`явитись до приватного виконавця в строк до 10.06.2020 року з 09:00 годин до 12:00 годин та надати документальне підтвердження виконання рішення суду або пояснення щодо причин невиконання рішення суду.

Копії постанов та вимогу приватного виконавця направлено сторонам виконавчого провадження, зокрема, на адресу боржника ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Сайту Укрпошти, рекомендована кореспонденція (постанова про відкриття виконавчого провадження, постанова про арешт майна боржника, постанова про арешт коштів боржника, вимога приватного виконавця) вручена 01.06.2020.

Згідно довідки з Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 05.06.2020 року за вих.19.03.03-11/2956/20, станом на 01.06.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді з МВС України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів від 26.05.2020, за ОСОБА_1 транспортні засоби не зареєстровано.

Згідно відповіді ДФС України від 26.05.2020 року про наявні рахунки у боржників, а також рахунки відкриті боржником, у ОСОБА_1 відсутні рахунки.

Відповідно до відповіді ПФУ від 28.05.2020 року про осіб - боржників, які отримують пенсії, інформацію не знайдено. Згідно відповіді з ДФС України про джерела отримання доходів боржника, ОСОБА_1 доходи не отримує.

15 червня 2020 року та 28 серпня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. здійснені виходи за адресою АДРЕСА_1 , за результатами яких складено акти приватного виконавця, відповідно до яких за вказаною адресою двері не відчинили, місце перебування боржника не відоме і встановити при здійсненні виконавчих дій не представляється можливим. Зі слів сусідів за вказаною адресою рідко з`являється. Боржник на вимоги виконавця не виконує.

Згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 10.09.2020 року за вих. № 0.184-24217/0/15-20-Вих, ОСОБА_5 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодноразово перетинав державний кордон України, останній пункт пропуску виїзду Нові Яриловичі 05.08.2020р.

Проаналізувавши зазначені обставини, а також положення ч. ч. 2,3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 33 Конституції України, п. 2 ч. 1 ст. 6, п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну», п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, враховуючи наявність інформації з Сайту Укрпошти, про вручення рекомендованої кореспонденції 01.06.2020 від приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О. (постанова про відкриття виконавчого провадження, постанова про арешт майна боржника, постанова про арешт коштів боржника, вимога приватного виконавця), суд дійшов висновку, що боржник ОСОБА_1 знає та повідомлений про наявність відкритого виконавчого провадження відносно нього.

Тому суд першої інстанції дійшов висновку про те, що боржник ОСОБА_1 , маючи неврегульовані зобов`язання, будучи повідомленим про відкриття виконавчого провадження, умисно та свідомо ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, що є підставою для застосування до боржника ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Однак, проаналізувавши встановлені судом обставини по справі та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що до такого висновку суд дійшов помилково, виходячи з наступного.

Судом правильно було зазначено, що відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження (в редакції на час розгляду справи судом) виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням. Згідно зі ст. 441 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути вирішено судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Однак, суд хоч і послався на дані норми права, проте в повній мірі не врахував того, що із системного аналізу зазначених норм права вбачається, що задоволення подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання. Отже, на момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Частиною 1 ст. 28 Закону «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як убачається з матеріалів справи, на виконані у приватного виконавця перебуває виконавчий лист №2/489/626 від 28.05.2013 року, виданий Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованості станом на 06.12.2012 за кредитним договором № 416/07/02-КЕ від 19.06.2007р., з яких неповернутого кредиту 48427,74 дол. США, що еквівалентно 387082,93грн., процентів за користування кредитом 9463,01дол. США, що еквівалентно 75637,84грн., пені 7707,91 дол. США, що еквівалентно 61609,33 грн., всього 65598,66 дол. США, що еквівалентно 524330,10грн. Рішення набрало законної сили 20.05.2013.

Ухвалою суду від 26.12.2019 замінено стягувача на ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста".

Однак, матеріали справи не містять достатньої кількості безспірних доказів належного виконання державним виконавцем положень ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, згідно матеріалів справи постанова про відкриття виконавчого провадження від 26 травня 2020 року направлялася боржнику за адресою, вказаною в виконавчому листі, рекомендованим листом з повідомленням ОС-1 040. Згідно опису до даного поштового відправлення, разом з нею було направлено копії: постанови про стягнення з боржника основної винагороди з супровідним листом від 26.05.2020р., постанови про арешт майна боржника з супровідним листом від 26.05.2020р., постанови про арешт коштів боржника з супровідним листом від 26.05.2020р та вимоги приватного виконавця від 26.05.2020р.

Відповідно до інформації з Сайту Укрпошти, рекомендована кореспонденція 040 вручена 01.06.2020р. При цьому дана інформація не містить відомостей кому вручене поштове відправлення.

Згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 10.09.2020 року за вих. № 0.184-24217/0/15-20-Вих, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодноразово перетинав державний кордон України. При цьому в даному листі містить, зокрема, інформація про те, що він виїхав 14 травня 2020р. та в`їхав 10 липня 2020р., а потім 05 серпня 2020р. знову виїхав за межі України.

Таким чином в період з 14 травня 2020р. по 10 липня 2020р. ОСОБА_1 не перебував на території України і фізично не мав можливості отримати 01 червня 2020р. особисто поштову кореспонденцію.

Крім того, в поданні, з яким приватний виконавець звернувся до суду, він посилався, що 26.05.2020 приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику, цінності, та інше майно боржника, що знаходиться на зберіганні в банківській установі, у тому числі в індивідуальному банківському сейфі. Відповідно до повернутого конверта боржник не отримав кореспонденцію за адресою своєї реєстрації.

Хоча дана постанова зазначена як така, що направлялася боржнику разом з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Сукупний аналіз зазначених обставин свідчить про те, що приватним виконавцем при зверненні до суду із поданням, не надано достатньої кількості безспірних доказів того, що ОСОБА_1 вчасно у визначеному законом порядку був повідомлений про відкриття виконавчого провадження за вказаним вище виконавчим документом та строком його добровільного виконання. Боржник це заперечує. Крім того, боржник наполягає на тому, що у нього не було наміру ухилятися від сплати боргу за виконавчим провадженням, а саме по собі не виконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постановах про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення його від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Крім того, згідно акту від 15.06.2020р. приватним виконавцем був здійснений вихід за адресою боржника АДРЕСА_1 , відповідно до якого за вказаною адресою двері не відчинили, місце перебування боржника не відоме і встановити при здійсненні виконавчих дій не представляється можливим, боржник вимоги виконавця не виконує.

Даний акт підписаний лише державним виконавцем. Однак в матеріалах справи відсутні дані про належне повідомлення боржника про необхідність бути вдома в цей час. За таких обставин відсутність боржника вдома не підтверджує факту ухилення його від виконання судових рішень. Більш того, згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 10.09.2020 року боржник в цей час не перебував на території України взагалі, так як виїхав 14 травня 2020р. та в`їхав на територію України тільки 10 липня 2020р.

Згідно акту від 28.08.2020р. приватним виконавцем був здійснений вихід за адресою боржника АДРЕСА_1 , відповідно до якого за вказаною адресою двері не відчинили, місце перебування боржника не відоме і встановити при здійсненні виконавчих дій не представляється можливим, зі слів сусідів за вказаною адресою рідко з`являється, боржник вимоги виконавця не виконує.

Даний акт також підписаний лише державним виконавцем. Однак в матеріалах справи відсутні дані про належне повідомлення боржника про необхідність бути вдома в цей час. За таких обставин відсутність боржника вдома не підтверджує факту ухилення його від виконання судових рішень. Більш того, згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 10.09.2020 року боржник 05.08.2020р. виїхав з території України. Даних про перебування його на території України станом на 28.08.2020р. матеріали справи не містять.

Таким чином, документи, які надані приватним виконавцем, не підтверджують факт саме ухилення боржника від виконання зобов`язань в цей період часу. Сама по собі наявність зобов`язання по виконанню рішення суду, яке набрало законної сили, без встановлення причин їх не виконання, ще не свідчить про тривале та свідоме ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Як пояснив в суді представник ОСОБА_1 , боржник працевлаштований за кордоном і бажає виконувати рішення суду, але йому не було відомо хто є стягувачем після його заміни. З цією метою він звертався до приватного виконавця з заявою про ознайомлення з виконавчим провадженням та надання реквизитів для сплати боргу.

Крім того, не було надано суду також доказів того, що приватним виконавцем були вчинені всі можливі дії, направлені на виконання рішення.

Так, згідно ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Під час здійснення виконавчого провадження виконавець відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 18 вказаного Закону має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Частиною 5 цієї статті визначено, що під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Як убачається з матеріалів справи, приватним виконавцем не здійснювалися регулярно передбачені ч.8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії щодо перевірки майнового стану боржника, а саме не робилися не рідше ніж один раз на два тижні запити для виявлення рахунків боржника та не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Таким чином, приватним виконавцем на час звернення до суду із поданням не надано доказів вжиття усіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання виконавчих листів. Суд же перевіряє достатність підстав для задоволення подання саме на час звернення до суду.

Проаналізувавши зазначені вище обставини по справі у їх сукупності, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було достатніх правових підстав для висновку про необхідність задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, тому ухвалу суду слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні подання приватного виконавця.

В той же час колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги щодо порушення судом процесуальних норм через не повідомлення боржника про розгляд справи 30 жовтня 2020р., оскільки згідно ч.4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Керуючись ст. 367, 368, 376, 380, 381, 441 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до виконання ним зобов`язань, покладених на нього рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва по справі № 2/489/626 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ « «ФК «Інвестохіллс Веста» боргу у розмірі 65598,66 доларів США, відмовити.

Постанова набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання її повного тексту у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді

Повний текст постанови складено 16 вересня 2021 року.