Справа № 204/8913/20
Провадження № 2-п/204/44/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2021 року по цивільній справі № 204/8913/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2021 року по цивільній справі № 204/8913/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви зазначено, що 23 лютого 2021 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було винесено судове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, в порядку ст. 280 ЦПК України. Представник відповідача вказане рішення суду отримав 02 листопада 2021 року. При цьому, відповідач вважає, що наявні підстави для скасування даного заочного рішення з огляду на наступне. Так, ухвалою від 18 січня 2021 року провадження по цивільній справі було відкрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 01 лютого 2021 року о 10.15 год. Відповідач прибув до суду 01 лютого 2021 року, проте судового засідання не було, його повідомили про наступне судове засідання, а саме на 23 лютого 2021 року, при цьому він повідомив про свою незгоду щодо розірвання шлюбу та просив надати строк для примирення, оскільки на той час наймолодшій дитині виповнилося лише рік, та відповідач має намір зберегти сім`ю. 23 лютого 2021 року, відповідач не мав можливості прибути до суду, а позивач зазначила про відкладення справи. Відповідач 01 лютого 2021 року просив про застосування заходів примирення, як це передбачено ст. 111 СК України, проте суд передчасно виніс судове рішення. Суд не з`ясовував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, не взяв до уваги двох дітей - 1 та 3 років, не встановив, що подальше спільне життя було можливо, не надав строк для примирення. З огляду на вищенаведені обставини, заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій просить скасувати заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровську від 23 лютого 2021 року по справі № 204/8913/20 та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача - ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву про перегляд заочного рішення підтримала та просила суд її задовольнити з підстав, наведених у заяві.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду та просив відмовити у її задоволенні. Зазначив також, що позивач переїхала проживати до Автономної Республіки Крим, де 30 жовтня 2021 року уклала шлюб з іншим чоловіком.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали заяви про перегляд заочного рішення та зазначеної вище цивільної справи, приходить до наступних висновків.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 23 лютого 2021 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено заочне рішення по справі № 204/8913/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, яким позовні вимоги задоволено. Шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 09 липня 2014 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 409 розірвано. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 840,80 грн. (а.с. 27).

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Згідно положень ч. 2 ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи заяву відповідача ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення суд виходить з того, що підставами скасування заочного рішення є поважність причин неявки в судове засідання відповідача, та наявність істотних доказів по справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача. За відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 01 лютого 2021 року, о 10.15 год. (а.с. 20).

01 лютого 2021 року відповідач ОСОБА_6 подав до суду заяву про відкладення розгляду справи № 204/8913/20 та надання матеріалів справи для ознайомлення (а.с. 22). З матеріалами справи відповідач був ознайомлений того ж дня, тобто 01 лютого 2021 року, що підтверджується його розпискою, наявною в матеріалах справи.

01 лютого 2021 року розгляд справи було відкладено на 23 лютого 2021 року на 09.30 год.

Відповідач під розписку був повідомлений про призначення судового засідання на 23 лютого 2021 року на 09.30 год. (а.с. 24).

При цьому, не відповідають дійсності та є безпідставними твердження відповідача, наведені у заяві про перегляд заочного рішення, про те, що відповідач повідомляв суд про свою незгоду з вимогами позивача про розірвання шлюбу та просив надати строк для примирення.

В судове засідання, призначене на 23 лютого 2021 року на 09.30 год., відповідач не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Причин неявки відповідач суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи на іншу дату не подавав, відзиву на позовну заяву також не надав.

За таких обставин слід констатувати, що відповідач належним чином був повідомлений про розгляд цивільної справи, однак не з`явився в судове засідання без поважних причин.

Суд також не приймає до уваги посилання відповідача на те, що 23 лютого 2021 року позивач просила про відкладення розгляду справи, оскільки 23 лютого 2021 року представник позивача ОСОБА_7 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 3 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідач у заяві про перегляд заочного рішення посилається на те, що подальше спільне життя позивача та відповідача можливе та відповідач бажає зберегти сім`ю.

Разом з цим, представник позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні наполягав на тому, що позивач заперечує проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду, подальше спільне з відповідачем життя та збереження родини вважає неможливим, наразі позивач проживає з іншим чоловіком та переїхала проживати до Автономної Республіки Крим.

Також, представник позивача зазначив, що 30 жовтня 2021 року ОСОБА_4 в Автономній Республіці Крим зареєструвала шлюб з іншим чоловіком ОСОБА_8 , на підтвердження чого надав свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , видане 30 жовтня 2021 року, актовий запис № 6 (а.с. 56).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з цим, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) судді ЄСПЛ вважали, що зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Всі доводи заяви ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2021 року по цивільній справі № 204/8913/20 зводяться лише до незгоди відповідача з вказаним рішенням, однак, жодних доказів того, що примирення між позивачем та відповідачем можливе та їх сім`я може бути збережена, стороною відповідача суду не надано.

При цьому, суд звертає увагу, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що закріплено у частині 1 статті 24 Сімейного кодексу України.

Таким чином, в обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог по цивільній справі № 204/8913/20 відповідачем ОСОБА_6 не надано суду доказів та не доведено підстав, які б свідчили про наявність підстав для скасування рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2021 року.

Враховуючи вищевикладене та відсутність встановлених законом підстав для скасування заочного рішення, ненадання відповідачем доказів, які мали б істотне значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про те, що заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 280, 284, 285, 287, 288 ЦПК України, -

У х в а л и В:

Заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2021 року по цивільній справі № 204/8913/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - залишити без задоволення.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Л. Черкез