Провадження № 22-ц/801/1723/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дернова В. В.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 рокуСправа № 127/27008/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Ковальчука О.В., Оніщука В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу №127/27008/20 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 квітня 2021 року, яке ухвалене суддею Дерновою В.В. в Вінницькому міському суді Вінницької області, повний текст складено 30 квітня 2021 року,

в с т а н о в и в :

В грудні 2020 року АТ «Універсал Банк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що в жовтні 2017 року позивач запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні карти monobank. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www/ monobank.ua/terms.

10 січня 2018 року відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 100000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Monobank» зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,00001 % на рік у період пільгового періоду до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі), 3,2% на місяць базова процентна ставка на залишок заборгованості (після закінчення пільгового періоду), 6,4% на місяць збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості).

У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем ОСОБА_1 , станом на 01 листопада 2020 року у нього виникла заборгованість за кредитом у розмірі 29297,35 грн.

12 квітня 2021 року позивач подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 10 січня 2018 року, яка виникла станом на 08 квітня 2021 року, в розмірі 22077,35 грн, а також судовий збір у розмірі 2102 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 квітня 2021 року позов задоволено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права. Просив скасувати Вінницького міського суду Вінницької області від 30 квітня 2021 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позовних вимог. Стягнути з позивача понесені судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору в розмірі 3153 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що дійсно між сторонами був укладений кредитний договір про надання банківських послуг «Monobank». Крім цього, між сторонами 17 серпня 2020 року була укладена угода про реструктуризацію заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 10 січня 2018 року. Всупереч умовам Угоди про реструктуризацію, банком в порушення принципу добросовісності, в односторонньому порядку без попередження відповідача в грудні 2020 року подано позовну заяву про стягнення всієї суми боргу. Зазначає, що укладаючи угоду про реструктуризацію боргу між сторонами, було змінено істотні умови договору, в частині строку та порядку погашення заборгованості, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення враховано не було.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 21 липня 2021 року розгляд справи в апеляційній інстанції призначено без повідомлення учасників справи згідно ч.1 ст.369 ЦПК України.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає.

Судом встановлено, що 10 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 10 січня 2018 року.

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

Крім того, відповідач в анкеті-заяві зазначив, що просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, як відкриті або будуть відкриті йому в банку; засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення даних згідно з договором. Також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях; підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису (п.6). Усе листування щодо цього договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Monobank» зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,00001 % на рік у період пільгового періоду до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі), 3,2% на місяць базова процентна ставка на залишок заборгованості (після закінчення пільгового періоду), 6,4% на місяць збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості).

До кредитного договору банк додав Витяг з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів та Паспорт споживчого кредиту за карткою міжнародної платіжної системи «MasterCard».

Як вбачається із розрахунку заборгованості, відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував зобов`язання відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим станом на 08 квітня 2021 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 22077,35 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не виконано умови зазначеного Договору в частині своєчасності сплати боргу, що свідчить про невиконання вимог закону з боку останнього, що тягне за собою можливість примусового стягнення прострочених сум по кредиту, розмір яких підтверджено розрахунком заборгованості.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої та третьої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

За приписами частини першої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (частина перша статті 653 ЦК України). Як зазначено в частині третій цієї статті, зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

За змістом частини першої статті 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту.

Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію зобов`язань за договором про споживчий кредит. Реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту.

Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року у справі № 346/5603/17 (провадження № 61-41031св18) вказано, що: «за змістом частини першої та другої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об`єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з`явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процессу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок. Про прийняття та дослідження нових доказів апеляційний суд не мотивував свій висновок в ухваленому судовому рішенні».

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач до апеляційної скарги надав угоду про реструктуризацію заборгованості від 17 серпня 2020 року та виписку по картковому рахунку відповідача (рух коштів по картці), які можуть бути прийнятті апеляційним судом до уваги у цій справі як доказ, передбачений ч.3 ст.367 ЦПК України, на виконання вимог ч.5 ст.12 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 17 серпня 2020 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено Угоду про реструктуризацію заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 10 січня 2018 року.

Відповідно до п.1. вказаної Угоди, станом на 17 серпня 2020 року, заборгованість клієнта становить 35697,35 грн.

Згідно п.2. Угоди, підписанням Угоди, сторони домовились, що відносно Клієнта застосовується наступний варіант реструктуризації боргу за Договором:

2.1. Клієнт зобов`язаний здійснити погашення Банку частини боргу (авансовий платіж) в сумі, що становить 3600 грн, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки № НОМЕР_1 , в строк до 5 календарних днів, з моменту підписання цієї угоди.

2.2. Тільки при виконанні Клієнтом у повному обсязі зобов`язань, встановлених п. 2.1. цієї Угоди, Банк зобов`язується реструктурувати частину заборгованості Клієнта в розмірі 32097,35 грн, шляхом:

2.2.1. Надання клієнту відстрочення погашення частини боргу в сумі 32097,35 грн.

Відповідно до п. 2.3. Угоди, погашення частини заборгованості, визначеної в п.п. 2.2.1. Угоди буде здійснюватися Клієнтом з 17.09.2020 року по 17.07.2022 року рівними частинами в розмірі 1395,54 грн. Періодичність внесення платежів - до 17 числа кожного місяця, починаючи з 17.09.2020 року, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки № НОМЕР_1 .

Згідно п. 3. Угоди, Клієнт зобов`язується належним чином і своєчасно виконувати всі свої зобов`язання по оплаті платежів в рахунок погашення боргу відповідно до умов цієї Угоди.

Пункт 5 Угоди передбачає, що керуючись положеннями частини 2 статті 212 Цивільного кодексу України, Сторони погодилися, що ця Угода укладається із скасувальною обставиною: у разі несплати клієнтом Авансового платежу в день підписання цієї Угоди, та/або порушення клієнтом термінів сплати платежів, передбачених п.п.2.2.1, 2.3. цієї угоди, понад 30 календарних днів, ця Угода розривається, а положення договору, які діяли до набрання чинності Угодою, поновлюють свою дію з дати укладання цієї Угоди.

Відповідно до п. п.8 та 8.1, угода набирає чинності з дати її підписання. При цьому Угода розривається, а положення Договору, які діяли до набрання чинності Угодою, поновлюють свою дію у разі, якщо клієнт не виконав зобов`язання, передбачені пунктом 2.1 Угоди у визначений строк.

Крім того, з наданої відповідачем до апеляційної скарги виписки з руху коштів по картці № НОМЕР_1 , вбачається, що останній здійснює перекази грошових коштів, відповідно до умов угоди (навіть в більшій сумі).

Доказів розірвання угоди про реструктуризацію заборгованості від 17 серпня 2020 року, станом на момент звернення позивачем з вказаним позовом (грудень 2020 року), в порядку, передбаченому п. п. 8 та 8.1 цієї угоди, матеріали справи не містять.

Відповідно до частини першої статті. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, даючи оцінку наданим доказам, колегія суддів дійшла висновку, що п.2.1. Угоди від 17 серпня 2020 року відповідачем виконано, у зв`язку з чим, у Банку виникло зобов`язання по реструктуризації боргу згідно п. 2.2. Угоди. Таким чином, Угода набрала чинності з дати її підписання та є обов`язковою до виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною п`ятою даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а частина шоста, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті. 76 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення (частина перша статті 15 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина друга статті 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів.

Отже, у суду апеляційної інстанції відсутні докази порушення чи не виконання відповідачем умов Угоди про реструктуризацію заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 10 січня 2018 року, як і відсутні підстави вважати, що у позивача були наявні підстави для звернення до суду з вказаним позовом.

На переконання суду, саме ця угода діє між сторонами, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що договір про надання банківських послуг від 10 січня 2018 року, що укладений між AT «Універсал Банк» та ОСОБА_1 в рамках проекту «Monobank», який діяв до набрання чинності вказаною угодою, поновив свою дію згідно обставин, вказаних у п. 8.1 Угоди.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову АТ «Універсал Банк» у зв`язку з його необґрунтованістю.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, оскаржуване рішення не можна назвати законним та обґрунтованим в розумінні ст.263 ЦПК України, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до положень частини тринадцятої статті 141, підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України з АТ «Універсал Банк» слід стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3153 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України).

Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність оригіналів документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

В матеріалах справи відсутні докази оформлені у встановленому законом порядку, які документально підтверджують витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн, тому апеляційний суд дійшов висновку про відмову в стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 квітня 2021 року скасувати, ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3153 грн (три тисячі сто п`ятдесят три грн).

В стягненні з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 23 липня 2021 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Ковальчук О.В.

Оніщук В.В.