19.04.2021 Провадження по справі № 2/940/160/21
Справа № 940/22/21

РІШЕННЯ

Іменем України

19 квітня 2021 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Мандзюка С.В.

за участю секретаря судових засідань Романовської Л.І.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Тетіївського районного суду з позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком за адресою: АДРЕСА_1 . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є власницею житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . В даному будинку зареєстрований колишній чоловік ОСОБА_2 , який після розірвання шлюбу 16.07.2010 року не проживає в будинку, не сплачує комунальні послуги, в утриманні житла участі не бере, однак на його ім`я приходять листи, вимоги банків та інших установ, чим здійснює перешкоди у користуванні та розпорядженні її майном.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.12.2020 року.

Факт реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_2 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 20.01.2021 року.

Із копії виписки з рішення Тетіївського районного суду Київської області від 16.07.2010 року встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 28.08.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Богуславського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 73, розірвано.

Із Акту № 1877 обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 від 22.12.2020 року вбачається, що колишній чоловік ОСОБА_2 зареєстрований в будинкуза адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає. Місце його проживання та перебування невідоме.

Свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердили факт не проживання ОСОБА_2 більше року в житловому будинку, який належить ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, положень чинного законодавства України, досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, оскільки відповідач ОСОБА_2 не проживає в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 більше одного року без поважних причин, домовленості між ним та власницею будинку не встановлено, добровільно не знявся з реєстрації з даного будинку, чим перешкоджає позивачу користуватися та розпоряджатися своїм майном. Отже, відповідача ОСОБА_2 необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 76, 81, 206, 264-268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного рішення: 21.04.2021 року.

Суддя: С.В.Мандзюк