Житомирський апеляційний суд
Справа №274/2451/21 Головуючий у 1-й інст. Большакова Т. Б.
Категорія 63 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого судді: Миніч Т.І.
суддів: Трояновської Г.С.,
Павицької Т.М.
секретаря
судового засідання Лісової Т.М.
з участю сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1
на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 червня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Большакової Т.Б.
у цивільній справі №274/2451/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії та поновлення на квартирному обліку, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом. Просив визнати незаконним та скасувати рішення об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 18 січня 2021 року №2 в частині внесення зміни в його облікову квартирну справу, згідно якого датою зарахування на квартирний облік вважається 26 вересня 1995 року; зобов`язти військову частину НОМЕР_1 в особі об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 поновити його, на квартирному обліку в загальну чергу з 23.11.1993. В обґрунтування поданого позову зазначав, що відповідно до послужного списку проходив військову службу з 07.06.1981 та був звільнений з військової служби у запас за пунктом 67 підпункту «В» (узв`язку із скороченням штатів), що підтверджується витягом із наказу міністра оборони України (по особовому складу) від 06.04.2004 року №215. В наказі також зазначено наявність у позивача вислуги років у ЗС: календарна - 22 роки 11 міс., пільгова - 23 роки 3 міс, та вказано про звільнення із залишенням на квартирному обліку для позачергового одержання житлового приміщення за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України (Директива МО України від 18.11.2003 №Д-115/1/013). Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 16.06.2004 №131 позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 10.06.2004.
На підставі поданого рапорту від 25 жовтня 1993 року позивача було зараховано на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_3 з 23.11.1993, шо підтверджується витягом із протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_3 №9 від 23.11.1993.
Однак, 18.01.2021 на засіданні об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 було розглянуто квартирну облікову справу позивача та прийнято рішення внести зміни в облікову квартирну справу майора запасу ОСОБА_1 та вважати датою зарахування на квартирний облік 26.09.1995, відповідно до пункту 15 розділу 2 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР (через відсутність реєстрації місця проживання на час зарахування на квартирний облік). Таке рішення було прийнято з тих підстав, що згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №5497 від 08.10.2020 та відповідно до паспортних даних позивач був зареєстрований в АДРЕСА_1 тільки 26.09.1995. Також із вказаного вище витягу вбачається, що комісії відомий факт зарахування позивача на квартирний облік в загальну чергу з 23.11.1993 відповідно до рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_3 від 23.11.1993 та ніким не оскаржений.
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 червня 2021 року позов задоволено.
Визнано незаконним та скасовано рішення об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 18 січня 2021 року № 2 в частині внесення змін в облікову квартирну справу майора запасу ОСОБА_1 , згідно якої датою зарахування на квартирний облік вважається 26.09.1995.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 в особі об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на квартирному обліку в загальну чергу з 23.11.1993.

Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн.
У поданій апеляційній скарзі військова частина НОМЕР_1 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі за безпідставністю. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи. Зокрема вказує, що п.4 протоколу №9 від 23.11.1993 року позивача включено в загальну чергу з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки на момент зарахування на квартирний облік позивач не був зареєстрований в м.Бердичів. ОСОБА_1 зареєстрований в м.Бердичеві з 26.09.1995 року. А тому, датою зарахування на квартирний облік є 26.09.1995 року, відповідно до п.15 розділу 2 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР. На квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також мають реєстрацію місця проживання у даному населеному пункті. Громадяни, які користуються правом першочергового і позачергового одержання жилих приміщень, беруться на квартирний облік при наявності передбачених Правилами підстав. Відтак, на думку апелянта, працівники, пов`язані за родом занять з постійним пересуванням, беруться на квартирний облік у тому населеному пункті, в якому вони мають реєстрацію місця проживання в установленому порядку.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що позивач є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, отримував код платника податків, має пільги, передбачені для ветеранів війни учасників бойових дій. Згідно витягу з наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 06 квітня 2004 року №215 відповідно до Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України звільнено з військової служби у запас за пунктом 67 підпункту "В" (у зв`язку зі скороченням штатів) з правом носіння військової форми майора ОСОБА_1 , старшого офіцера(соціального психолога) відділення виховної роботи 1 бригади армійської авіації Північного оперативного командування. Звільняється з залишенням на квартирному обліку для позачергового одержання житлового приміщення за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України (а.с.5). Вислуга років у ЗС календарна понад 23 років ( вислугу на військовій службі 22 роки 11 місяців - календарна та 23 роки 3 місяці - пільгова).

Відповідно до Протоколу №9 від 23.11.1993, витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_3 №9 від 23.11.1993 постановлено поставити на квартирний облік капітана ОСОБА_1 в загальну чергу на обліку в/ч18365 з 23.11.1993, склад сім`ї - 4 особи (а.с.17, 20-21).
Згідно витягу з наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 06 квітня 2004 року №215 відповідно до Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України звільнено з військової служби у запас за пунктом 67 підпункту "В" (у зв`язку зі скороченням штатів) з правом носіння військової форми майора ОСОБА_1 , старшого офіцера(соціального психолога) відділення виховної роботи 1 бригади армійської авіації Північного оперативного командування. Звільняється з залишенням на квартирному обліку для позачергового одержання житлового приміщення за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України (а.с.5).
У відповідності до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від16.06.2004 №131 Майору ОСОБА_1 , старшому офіцеру (соціальному психологу) відділення виховної роботи, наказом Міністерства Оборони України від 06.04.2004 №215 звільненому у запас, з 16.06.по 18.06.2004 року надати три доби на здачу справ та посади з 19.06.2004, виключити зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення по загальновійськовій формі та вважати таким, що вибув для зарахування на військовий облік до Бердичівського ОМВК Житомирської області ( а.с.32).
Витягом із протоколу засідання об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №27 від 27.05.2019 внесено зміни в облікову квартирну справу військовослужбовця запасу ОСОБА_1 ; знято доньку ОСОБА_2 з квартирної черги, вважати склад сім`ї - 3 особи, відповідно до наданих документів та чинного житлового законодавства (а.с.33).
Згідно витягу з протоколу засідання об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №2 від 18.01.2021 внесено зміни в облікову квартирну справу майора запасу ОСОБА_1 та ухвалено вважати датою зарахування на квартирний облік 26.09.1995 рік, відповідно до пункту 15 розділу 2 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР (а.с.34).
Беручи до уваги зазначені вище обставини, суд встановив, що зміщення позивача в черзі квартирного обліку у січні 2021 року, тобто через 28 років перебування на квартирному обліку, не переслідує законної мети, відсутні жодні докази необхідності вжиття вказаних заходів щодо позивача відповідно до вимог чинного законодавства України, а тому вказане зміщення обмежує позивача в реалізації його права на поліпшення житлових умов і буде становити для нього надмірний тягар.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що дії відповідача є неправомірними.

При цьому судом враховано, що основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з абзацом 1 частини першої статті 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайм (найм) жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 4 частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03 серпня 2006 року затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Відповідно до пункту 24 цього Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Аналогічні приписи закріплені й в пункті 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Пунктом 30 вищевказаного Порядку передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

При цьому, вказаний пункт Порядку не містить вичерпних підстав для зняття військовослужбовця з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, оскільки передбачає можливість зняття особи з обліку й в інших передбачених законодавством випадках.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку.

Пунктом 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

При зарахуванні позивача у 2000 році на квартирний облік діяв Наказ Міністерства оборони України №20 від 03 лютого 1995 року «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України», який втратив чинність 10 листопада 2006 року, відповідно до пункту 13 якого військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та квартирно-експлуатаційних частинах району до отримання житла, за винятком: поліпшення житлових умов, переміщення до нового місця служби, засудження до позбавлення волі на термін понад 6 місяців та надання відомостей, які не відповідають дійсності.

В даному випадку судом достеменно встановлено, що позивач проходив військову службу та потребував поліпшення житлових умов. Винятків, встановлених пунктом 13 наведеного Положення, щодо позивача не встановлено.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Пунктом 1 частини другої статті 40 ЖК УРСР визначено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.
Встановивши, що ОСОБА_1 є ветераном військової служби, має вислугу на військовій службі понад 23 роки, перебував на квартирному обліку та рішенням житлової комісії військової частини і наказом командира військової частини щодо зміщення в квартирному обліку позивача на дату реєстрації в населеному пункті, суд правильно вважав, що зазначені обставини не можна визнати законними та обґрунтованими, оскільки оспорюване рішення житлової комісії військової частини та наказ командира мають бути визнані незаконними і скасовані в цих частинах. Тому суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та поновлення на квартирному обліку позивача з 23 листопада 1993 року.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Виходячи із наведеного, підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 червня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 17.09.2021 року.