КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Гаращенка Д.Р.., Сліпченка О.І.,

секретар судового засідання: Спеней О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 25 червня 2021 року про повернення без розгляду заяви Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року АТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 25 червня 2021 року заяву про заміну сторони виконавчого провадження повернуто без розгляду.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, заявник АТ «Державний ощадний банк України» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив її скасувати та прийняти постанову про передачу справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

В обґрунтування доводів скарги апелянт вказує, що на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі №2-2800/04 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» майнової шкоди у розмірі 71 835,00 грн.. Згідно свідоцтва про смерть № НОМЕР_1 виданого Бучанським міським відділом державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління юстиції від 16 травня 2020 року встановлено, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . АТ «Ощадбанк» звернувся до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником, однак суд повернув заяву, аргументуючи це тим, що банком у заяві не вказано приватного чи державного виконавця, який проводить стягнення у виконавчому провадженні, та не додано до заяви докази надіслання (надання) копій заяви іншим учасникам справи.

Скаржник вважає, що банк не повинен був направляти копії заяви про заміну сторони виконавчого провадження з долученими до неї документами іншим учасникам по справі, більш того, банком було додано до заяви про заміну сторони виконавчого провадження відповідні копії заяви з додатками до неї з метою направлення їх судом іншим учасникам по справі. Крім того, у заяві банком вказано найменування органу ДВС що виконує відповідне рішення суду - Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції України.

Учасники справи відзивів на апеляційну скаргу, у встановлений апеляційним судом строк не надали.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник АТ «Державний ощадний банк України» просив апеляційну скаргу задовольнити з підстав, викладених у ній.

Інші учасники справи повідомлялись про час розгляду справи, проте до суду апеляційної інстанції не з`явились, що відповідно до ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що АТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди.

Повертаючи заяву АТ «Державний ощадний банк України» без розгляду, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що при зверненні до суду заявником не було додано до заяви про заміну сторони виконавчого провадження, докази надіслання (надання) копій заяви іншим учасникам справи (провадження), а також не вказано приватного чи державного виконавця, який проводить стягнення у виконавчому провадженні, у колі заінтересованих осіб, що зумовлює застосування наслідків, передбачених ч. 4 ст. 183 Цивільного процесуального кодексу України.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦПК України письмові заяви, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої та другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справах: "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 року; "Беллет проти Франції" від 04 грудня 1995 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення АТ «Державний ощадний банк України» заяви про заміну сторони виконавчого провадження, адже вимоги ч. 2 ст. 183 Розділу 2 "Заяви з процесуальних питань" ЦПК України не регулюють спірні процесуальні правовідносини, а тому не підлягають застосуванню у цій справі, оскільки вказана норма процесуального права поширюється виключно на заяви (клопотання, заперечення), подані до суду без дотримання вимог частин першої або другої цієї статті. Зазначене узгоджується із висновками, які викладені у постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі №569/13154/20.

Відтак, враховуючи сталу практику Європейського суду з прав людини, зазначені вище положення національного законодавства та встановлені фактичні обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції.

Тобто при вирішенні питання щодо відкриття провадження у даній справі, суд першої інстанції мав керуватись положеннями розділу VІ ЦПК України, який регулює процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) та практикою Верховного Суду.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 25 червня 2021 року скасувати як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови буде складено «08» вересня 2021 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко
СуддіД.Р. Гаращенко
О.І. Сліпченко