Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2021 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Хитрука В.М.

за участі секретаря судового засідання Шарапанівської І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Бар справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06.03.2016 року о 11 год. 00 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме відповідач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ИЖ 21251», державний номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі Стрий-Кіровоград-Знам`янка на 394 км + 390 м, допустив зіткнення з транспортним засобом автомобілем «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Барського районного суду Вінницької області від 12.09.2016 відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач вказує, що цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Зазначає, що потерпіла особа повідомила позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та надала йому всі необхідні документи, передбачені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на підставі чого позивач здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Позивач вказує, що загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру вартості шкоди становить 84714,55 грн. За вказаних обставин, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, тому відповідач як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний відшкодувати позивачу в порядку регресу завдану шкоду. Тому позивач просить стягнути на його користь з відповідача 84714,55 грн в порядку регресу та судові витрати по справі.

Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України попередньо надіслав суду заяву, якою вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, судові засідання просить проводити за його відсутності.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, заперечував проти його задоволення. Пояснив, що при в`їзді в поворот на круговий рух він побачив насип піску, відразу прийняв міри до гальмування, однак занесло в результаті чого він став некерованим та відбулося зіткнення. Вважає, що він не мав технічної можливості попередити занос автомобіля та уникнути ДТП. Представник відповідача адвокат Шибінський О.В. надав суду клопотання про застосування строків позовної давності.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

Постановою Барського районного суду Вінницької області від 12.09.2016 у справі про адміністративне правопорушення №125/1673/16-п встановлено, що 06.03.2016 року о 11 год. 00 хв. на автодорозі Стрий-Кіровоград-Знам`янка на 394 км + 390 м, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ИЖ 21251», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, у результаті чого виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з автомобілем «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . У результаті зіткнення ОСОБА_2 та пасажир ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження, автомобілі отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова Барського районного суду від 12.09.2016 №125/1673/16-п набрала законної сили 23.09.2016, є чинною та не скасованою, а тому відповідно до ст. 18 ЦПК України є обов`язковою для виконання.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до висновку експерта №7734/20-21 від 12.02.2021 при попаданні колесами з чистого асфальтного покриття на асфальтне покриття покрите піском можливе виникнення некерованого руху. В заданій дорожній ситуації водій автомобіля «ИЖ 21251», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повинен був керуватися технічними нормами вимог п. 12.3 ПДР, при виконанні норм яких він не мав технічної можливості зменшити швидкість руху для попередження заносу автомобіля.

Суд ставиться критично до посилання представника відповідача, як на підставу заперечень проти позову, на висновок експерта №7734/20-21 від 12.02.2021, оскільки вказаний висновок не спростовує вину ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, базується лише на свідченнях ОСОБА_1 , які здобуті у судовому засіданні та не підтвердженні жодним доказом.

Згідно копії Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду власника транспортного засобу «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_4 від 03.10.2014, остання повідомила Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду, що сталась 06.03.2016 за участі відповідача ОСОБА_1 .

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 як водія транспортного засобу державний номерний знак НОМЕР_1 , застрахована не була.

Згідно висновку про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого власнику №29-04/16КЕ від 29.04.2016, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу ТЗ «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_2 складає 100937 грн. 46 коп. (в т.ч. ПДВ) .

Крім того, МТСБУ було сплачено 600,00 грн. за послуги експерта, що підтверджується платіжним дорученням №12766рв від 06.06.2016 року.

Завдана шкода особисто винуватцем ДТП потерпілому відшкодована не була. У зв`язку з чим, довірена особа власника пошкодженого автомобіля з метою отримання страхового відшкодування, звернулася до МТСБУ з відповідною заявою, яка зареєстрована МТСБУ за вх.31327 від 06.10.2016 р.

У зв`язку з настанням події, передбаченої ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля, МТСБУ було прийнято рішення (Наказ №10296 від 27.12.2016 р.) про відшкодування шкоди та виплачено довіреній особі власника автомобіля марки «Toyota Corolla» ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 84114 грн. 55 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 10296рв від 27.12.2016 р.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до п. «а» ч. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ч.1 та 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ст.1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі.

Відповідно п.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, та здійснило регламентну виплату в розмірі 84114 грн. 55 коп. потерпілій особі ОСОБА_4 .

Отже, відповідно до ст.1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача в розмірі понесених витрат, що складає 84114 грн. 55 коп., а також послуг експерта у розмірі 600 грн., а загалом 84714 грн. 55 коп.

Як зазначено в правовій позиції, висловленої ВСУ у справі №6-2188цс16 від 16.11.2016р.: «Згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 цього Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Таким чином, до позивача, як до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах сплаченої суми в розмірі 84114 грн. 55 коп., а також послуг експерта у розмірі 600 грн., перейшло право вимоги, яке на підставі ст. 1187, 1188 ЦК України, мала би до відповідача ОСОБА_1 , а відтак, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог МТСБУ до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, а отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представник відповідача надав до суду письмову заяву, в якій просив суд застосувати до вимог позивача строки позовної давності, у зв`язку із чим в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Судом встановлено, що МТСБУ 27.12.2016 року здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому. Тобто, відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача саме після проведення виплати потерпілій особі, що в розумінні ч. 1 ст. 261 ЦК України є моментом початку перебігу строку позовної давності.

Посилання представника відповідача на те, що початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з дати вчинення ДТП, суд вважає такими, що суперечить нормам ст. 261 ЦК України.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 35, 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, правовою позицією, висловленою ВСУ у справі №6-2188цс16 від 16.11.2016р., ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, ч.4.ч.6 ст. 82, ст.ст. 89, 128-131, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч. 1 ст. 274, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 84114 (вісімдесят чотири тисячі сто чотирнадцять) гривень 55 копійок витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в порядку регресу та 600 грн, витрат за послуги експерта, а загалом 84714 (вісімдесят чотири тисячі сімсот чотирнадцять) гривень 55 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 1921,00 грн судових витрат при сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Барський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Суддя:

Повне судове рішення складено 20.04.2021