Житомирський апеляційний суд
Категорія 53 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Миніч Т.І., Трояновської Г.С.

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/15262/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 червня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Кузнєцова Д.В. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У грудні 2020 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 100 000 грн моральної шкоди та з ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» страхову виплату у розмірі заподіяної шкоди в сумі 72 847,82 грн., пені в сумі 3 654,29 грн., трьох процентів річних в сумі 913,57 грн., інфляційних втрат в сумі 1 456,94 грн., вартість проведеного експертного товарознавчого дослідження в розмірі 1015,20 грн., а всього 79 887,82 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що 29 жовтня 2019 року о 18:50 год на перехресті вулиць Покровської та Тараса Бульби-Боровця в темний час доби за наявності зовнішнього освітлення проїжджої частини, яка була сухою, автомобіль Jaguar XR Coupe, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням громадянина Туреччини ОСОБА_2 без відповідної категорії на право керування вказаним транспортним засобом, що рухався в напрямку з центру до виїзду з міста Житомира, здійснив зіткнення із автомобілем Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , яка завершивши маневр виїзду з другорядної дороги на основну продовжила рух по головній дорозі в попутному автомобілю Jaguar XR Coupe, д.н.з. НОМЕР_1 напрямку.

Вказує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 29.10.2019 автомобіль Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_2 , отримав пошкодження в задній правій частині. Відповідно до висновку експертного дослідження Житомирського НДЕКЦ МВС України від 26 червня 2020 року вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_2 складає 72 847,82 грн. Стверджує, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ серії АО №1452379 в ТзДВ «Страхова компанія «Гардіан» з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 100 000 грн., франшиза - 0,00 грн.

Зазначає, що відповідно до постанови Богунського районного суду м. Житомира від 26.05.2020 по справі №295/16671/19 ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні даного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Стверджує, що для доведення винуватості водія автомобіля Jaguar XR Coupe, д.н.з. НОМЕР_1 було отримано правову допомогу, за надання якої ОСОБА_1 було сплачено 6000 грн. Крім того, зазначає, що оскільки страховою компанією Озбай Айтача не було протягом 10 днів з моменту повідомлення страховика про настання страхового випадку направлено свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, ОСОБА_1 також понесла витрати в розмірі 1015,20 грн за проведення експертного товарознавчого дослідження, а також стверджує, що діями ОСОБА_2 позивачу заподіяно моральну шкоду.

Окрім того, вказує, що на момент звернення до суду із позовом від страхової компанії так і не надійшла відповідь про задоволення чи відмову у задоволенні заяви про виплату страхового відшкодування. Відтак, з огляду на бездіяльність ТДВ «СК «Гардіан» просить стягнути відшкодування у вигляді пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат. З огляду на викладене просить суд стягнути із ТДВ «СК «Гардіан» на користь ОСОБА_1 страхову виплату у розмірі заподіяної шкоди в сумі 72 847,82 грн., пені в сумі 8 418,32 грн., трьох процентів річних в сумі 1 991,06 грн., інфляційних втрат в сумі 7 211,85 грн., вартість проведеного експертного товарознавчого дослідження в розмірі 1 015,20 грн., а також стягнути на користь позивача із ОСОБА_2 100 000 грн моральної шкоди.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 14 червня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 5000 грн на відшкодування моральної шкоди, 89,94 грн судового збору та 311,15 грн витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що судом першої інстанції протиправно відмовлено у стягненні страхової виплати. Наголошує, що автотоварознавча експертиза проводилася в присутності Озбая Айтача та його адвоката. Жодна із сторін після ознайомлення з висновком експертного дослідження його не оскаржувала та не спростовувала, інший розмір шкоди не доведено, а тому доводи суду першої інстанції про недоведеність розміру шкоди є необґрунтованими. Окрім того, зазначає, що судом першої інстанції не врахованого глибину моральних страждань та хвилювань у зв`язку з подією, яка сталася 29.10.2019. Вказує, що суд першої інстанції обмеживши її право на відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн., не навів належного мотивування ні визначеному судом розмірі, ні те, якими саме моральними стражданнями такий розмір відповідає. Враховуючи викладене, просить рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 червня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 29 жовтня 2019 року о 18:50 год на перехресті вулиць Покровської та Тараса Бульби-Боровця в темний час доби за наявності зовнішнього освітлення проїжджої частини, яка була сухою, автомобіль Jaguar XR Coupe, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням громадянина Туреччини ОСОБА_2 без відповідної категорії на право керування вказаним транспортним засобом, що рухався в напрямку з центру до виїзду з міста Житомира, здійснив зіткнення із автомобілем Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , яка завершивши маневр виїзду з другорядної дороги на основну продовжила рух по головній дорозі в попутному автомобілю Jaguar XR Coupe, д.н.з. НОМЕР_1 напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Богунського районного суду м. Житомира від 26 травня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в момент ДТП було застраховано за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/1452379 в ТДВ «СК «Гардіан», ліміт відповідальності за яким за спричинену шкоду майну визначена в розмірі 100 000,00 (сто тисяч) грн. Термін дії договору до 05 серпня 2020 року.

01 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до ТДВ «СК «Гардіан» із заявою про виплату страхового відшкодування.

Згідно повідомлення директора ФОП ОСОБА_5 від 20.07.2020 вбачається, що 15.07.2020 ФОП ОСОБА_5 було отримано замовлення, щодо проведення огляду та визначення матеріального збитку завданого власнику пошкодженого транспортного засобу Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_2 . Проте, за словами ОСОБА_1 автомобіль знаходиться в ремонті, а тому для огляду вона його надати не може.

Відповідно до повідомлення ТДВ «СК «Гардіан» №24/09/20/2 від 24.09.2020 вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі ст. 37.1.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з висновком №Д12/2-6 експертного дослідження від 26 червня 2020 року, проведеного експертом Житомирського НДЕКЦ МВС України за замовленням ОСОБА_1 , вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля Mazda 6, реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 25.06.2020 складає 72 847,82 грн.

Відмовляючи у задоволення позовних вимог в частині стягнення страхового відшкодування, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження понесених витрат на здійснення відновлювального ремонту Mazda 6, реєстраційний номер НОМЕР_2 та їх розмір.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ЦК України та іншими законодавчими актами.

Згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 33.3 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Статтями 33, 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено порядок звернення у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). Водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси. Водій невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, відповідно до вимог Закону.

Відповідно до положення статті 34.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їхні працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Як вбачається з матеріалів справи, дорожньо - транспортна подія сталася 29 жовтня 2019 року, із заявою про виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 звернулася до ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» - 01 липня 2020 року, тобто у порушення строків встановлених ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Також встановлено, що після звернення позивача до страхової компанії 01 липня 2020 року та надання останній страховою компанією експерта, позивач не змогла надати транспортний засіб для огляду, так як транспортний засіб знаходився в ремонті та 25 червня 2020 року такий огляд був здійснений експертом за її замовленням.

Відповідно до норми ст. 33 Закону, встановлено обов`язок водія транспортного засобу, причетного до ДТП ( або винуватця, або потерпілого ) невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово повідомити страховика про настання ДТП.

Дії страховика після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду визначені статтею 34 Закону, якою передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Тобто, спеціальним законом чітко встановлено, що протягом 10 робочих днів після письмового повідомлення учасниками ДТП про настання страхового випадку (а також надання відомостей про місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу) страховик зобов`язаний направити свого представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру завданих збитків.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Частина 2 ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування.

Згідно п. 34.4. ст.3 4 Закону, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Встановлено, що з метою організації оцінки завданої шкоди, після надходження заяви на виплату страхового відшкодування, відповідач ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» (в межах 10 робочих днів) залучив оцінювача ОСОБА_5 .

Листом від 20 липня 2020 року ФОП ОСОБА_5 повідомлено страховика про неможливість проведення дослідження КТЗ Mazda 6, реєстраційний номер НОМЕР_2 , оскільки транспортний засіб знаходився в ремонті та для огляду позивачем не може бути наданий.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Так, згідно з п. 8.5 розділу VIII Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ.

Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження.

Згідно з п. 1.6 вказаної Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин.

Пунктом 33.2. ст. 33 Закону передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком(у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Як було встановлено, транспортний засіб Mazda 6, реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходився в ремонті та для огляду експертом страховика не надався.

Відповідно до п. 37.1.3. ст.37 Закону, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Отже, невиконання позивачем зобов`язань, передбачених п. 33.3. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» стало підставою для відмови у виплаті позивачу страхового відшкодування, про що останній був повідомлений листом від 24.09.2020 №24/09/20/2.

Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 червня 2018 року у справі № 405/5159/15-ц, провадження № 61-11029св18.

У зазначеній постанові Верховний суд скасовуючи рішення та відмовляючи у позові, зазначив, що апеляційний суд дійшов висновку, що позивачем було порушено пункт 33.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо обов`язку збереження пошкодженого транспортного засобу у такому стані, в якому він знаходився після дорожньо-транспортної пригоди, до огляду представником страховика. Із урахуванням встановлених обставин, апеляційний суд дійшов до обґрунтованого висновку про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2019 року у справі № 522/6853/16-ц, провадження № 61-35743св18.

Оскільки позивачем було порушено пункт 33.3 Закону щодо обов`язку збереження пошкодженого транспортного засобу у такому стані, в якому він знаходився після дорожньо-транспортної пригоди, до огляду представником страховика, то дії відповідача про відмову у виплаті страхового відшкодування є правомірними, а вимоги позивача про відшкодування шкоди є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Окрім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що доказів на підтвердження розміру витрат на відновлювальний ремонт і того, що вони понесені саме позивачем, суду не надано.

На підтвердження розміру завданого збитку позивачем подано лише висновок експертного дослідження Житомирського НДЕКЦ МВС України від 26.06.2020 року № Д12/2-6.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що даний висновок не може бути визнаний належним та допустимим доказом у справі.

Так, статтею 106 ЦПК України передбачена можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.

В частині шостій статті 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з частиною п`ятою статті 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Разом з тим, у висновку експертного дослідження від 26.06.2020 року не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду.

Відповідно до статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19).

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у стягнення пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, які є похідними від вимоги про відшкодування майнової шкоди.

Таким чином, висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення страхової виплати у розмірі - 72 847,82 грн., пені у сумі - 8 418,32 грн., трьох процентів річних в сумі - 1 991,06 грн., інфляційних втрат в сумі 7 211,85 грн., вартість проведеного експертного товарознавчого дослідження в розмірі 1 015,20 грн, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 внаслідок пошкодження майна, докладено зусиль для відновлення попереднього стану, а також враховуючи ступінь вини відповідача та керуючись принципами розумності й справедливості дійшов висновку про стягнення з відповідача на відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн.

З наведеним висновком суду першої інстанції колегія апеляційного суду не в повній мірі погоджується, з огляду на наступне.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Спричинення моральної шкоди є оціночним поняттям, критерії якого побудовані на загально прийнятих уявленнях про негативні події, їх ступінь та наслідки, інтенсивність, тривалість, вплив на дисбаланс у звичний спосіб життя, позбавлення можливості реалізації своїх звичок і бажань, порушення душевної рівноваги, необхідність докладання зусиль для захисту своїх прав, їх відновлення та супутні цьому переживання, а також з урахуванням вини заподіювача шкоди. Застосування вищеописаних критеріїв по відношенню до обставин справи дає змогу дійти необхідних висновків про те, чи могла б людина за певних обставин зазнати переживань в такій мірі, що б на порушника відповідно до закону був би покладений обов`язок відшкодувати моральну шкоду.

Сутність компенсації моральної шкоди як способу захисту цивільних прав полягає у покладенні на правопорушника юридичного обов`язку компенсувати потерпілому втрати немайнового характеру внаслідок душевних і фізичних страждань, спричинених порушенням його блага і прав, а головна мета такої компенсації - надання можливості потерпілій особі за її допомогою відновити втрачену душевну рівновагу, певною мірою пом`якшити заподіяні переживання.

Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Звертаючись до суду з позовом та з апеляційною скаргою, позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що неправомірними та протиправними діями відповідача ОСОБА_2 вона зазнала моральних страждань та хвилювань, у зв`язку з подією, яка сталася 29.10.2019. Вказує, що глибина, сила, тривалість, зовнішні прояви і наслідки негативних емоцій, які відчуває внаслідок отриманого досвіду в дорожньо-транспортній пригоді 29.10.2019, полягають в усвідомленні незахищеності від об`єктів матеріального світу та неправомірних вчинків інших людей. Окрім того, зазначає, що негативні емоції від усвідомлення незахищеності від протиправних дій особи винуватця дорожньо-транспортної пригоди, який не визнав власну провину у порушені правил дорожнього руху полягали у докладанні зусиль для встановлення винуватості відповідача та організації свого життя.

З огляду на обставини справи, беручи до уваги принципи, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, суд першої інстанції не звернув уваги на характер та обсяг моральних страждань, яких зазнала позивачки.

За таких обставин, враховуючи конкретні обставини у справі, характер моральних страждань позивачки, інтенсивність і довготривалість психічних страждань позивачки, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках і наслідків, що настали, колегія суддів доходить висновку про зміну розміру моральної шкоди та вважає, що грошова сума у розмірі 10 000 грн є відповідною і достатньою грошовою компенсацією, а також належною сатисфакцією за завдану відповідачем позивачу моральну шкоду.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідач не надав жодних належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, зокрема щодо факту її заподіяння позивачеві внаслідок вчинення ДТП.

За таких обставин, рішення суду підлягає зміні в частині розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з 5000 грн до 10 000 грн., в іншій частині рішення суду слід залишити без змін, оскільки відсутні підстави для його скасування по доводам апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 червня 2021 року в частині стягнення моральної шкоди змінити, збільшити розмір моральної шкоди з 5 000 грн до 10 000 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26 серпня 2021 року.

Головуючий

Судді