ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року

м.Суми

Справа №582/1131/20

Номер провадження 22-ц/816/706/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Недригайлівська селищна рада Недригайлівського району Сумської області, як орган опіки та піклування,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , служба у справах дітей Недригайлівської районної державної адміністрації Сумської області, служба у справах дітей Сумської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування служба у справах дітей Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 04 березня 2021 року, у складі судді Яковенко Н.М., ухвалене у селищі міського типу Недригайлів, повний текст якого складено 15 березня 2021 року,

в с т а н о в и в :

13 листопада 2020 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, як органу опіки та піклування, про повернення дітей із прийомної сім`ї та припинення стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що на підставі рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 24 вересня 2019 року у неї відібрано малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення батьківських прав та стягнуто аліменти на їх утримання у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Діти були влаштовані у заклади соціального захисту на повне державне утримання, а зараз перебувають у прийомній сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Вказувала, що на даний час відпали причини, які перешкоджали належному вихованню дітей, батьківських прав вона не позбавлена, після припинення спілкування з батьком дітей ОСОБА_4 , який провокував її на негативну поведінку, вона стала на шлях виправлення, створила нову сім`ю із ОСОБА_8 і хоче зареєструвати шлюб, має задовільні житлово-побутові умови та можливість утримувати дітей, працює неофіційно. У період перебування дітей у прийомній сім`ї відвідувала їх один раз через карантинні обмеження.

Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 04 березня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вважає, що відібранням дітей порушені її права як матері, оскільки на даний час відпали причини, які перешкоджали належному вихованню нею дітей, а саме: 16 березня 2021 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , який має у власності будинок в с. Верхня Сироватка, де вона зареєстрована. Зазначає, що суд безпідставно не взяв до уваги висновки Служби у справах дітей Верхньосироватської сільської ради про можливість проживання дітей разом з матір`ю. Вказує, що чоловік працевлаштований, отримує стабільний дохід, вона працює неофіційно та отримує дохід від реалізації на ринку продукції з домашнього господарства, тому має можливість матеріально утримувати дітей, забезпечити їм належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального, соціального розвитку.

Доводить, що дітей не відвідувала у прийомній сім`ї через відмову Служби у справах дітей Недригайлівської РДА здійснювати такі відвідування у період дії карантину.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та її представника адвоката Іващенко Т.А., представника третьої особи Юсупової Н.В., які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення проти скарги представника відповідача Сопік С.Д., заперечення третьої особи ОСОБА_3 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дочкою та сином позивача ОСОБА_5 (а.с. 10-11).

Згідно з розпорядженням селищного голови від 29 січня 2018 року № 42-АПГ «Про влаштування малолітніх дітей до закладу соціального захисту дітей» малолітні діти ОСОБА_9 та ОСОБА_7 були направлені до комунального лікувально-профілактичного закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» на повне державне утримання (а.с. 57, 113).

На підставі рішення виконавчого комітету Недригайлівської селищної ради від 19 березня 2018 № 35 сім`ю ОСОБА_5 та ОСОБА_4 взято на облік як сім`ю, яка опинилася в складних життєвих обставинах (а.с. 58, 114).

05 липня 2019 року виконавчим комітетом Недригайлівської селищної ради прийнято рішення № 74 про відібрання малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від батьків та влаштування їх до закладів соціального захисту дітей (а.с. 60-61, 116). У подальшому, на підставі цього рішення, малолітня ОСОБА_7 була влаштована до комунального лікувально-профілактичного закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» на повне державне утримання, а малолітній ОСОБА_9 був влаштований до комунального закладу Сумської обласної ради - Хоружівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей області на повне державне утримання.

Рішенням Недригайлівської районного суду Сумської області від 24 вересня 2019 року, справа № 582/898/19, малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відібрано від батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без позбавлення батьківських прав (а.с. 7-9). При цьому відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , батьки вказаних дітей, в судове засідання не з`явились, надали до суду письмові заяви, в яких позовні вимоги про відібрання дітей визнали та справу просили розглянути без їх участі.

Рішенням виконавчого комітету Недригайлівської селищної ради від 21 листопада 2019 року на підставі рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 24 вересня 2019 року малолітнім дітям ОСОБА_6 і ОСОБА_7 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 62-63, 118).

Відповідно до розпорядженням голови Недригайлівської районної державної адміністрації від 23 січня 2020 № 22-ОД створено прийомну сім`ю на базі родини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , та влаштовано на виховання та спільне проживання у прийомній сім`ї малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 55-56, 111).

Із довідки Комунального закладу Сумської обласної ради Хоружівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області № 230 від 15 жовтня 2020 року вбачається, що ОСОБА_9 , був вихованцем закладу із 01 липня 2019 року по 27 січня 2020 року. За час перебування дитини у закладі мати ОСОБА_5 відвідала його 4 рази 15.07.2019, 04.09.2019, 28.11.2019, 31.12.2019, нею були передані хлопцю одяг та солодощі (а.с. 64).

Із довідки Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» № 926-1/01 від 19 жовтня 2020 року вбачається, що ОСОБА_7 , перебувала у цьому закладі з 07 липня 2019 на повному державному утриманні. 27 січня 2020 дівчинка вибула на подальше проживання та виховання у прийомну сім`ю згідно розпорядження голови Недригайлівської РДА від 23 січня 2020 № 22-ОД . За весь термін перебування дитини у закладі мати її відвідувала лише один раз 18 жовтня 2019 року (а.с. 65).

Із характеристик дирекції Іваницького ДНЗ дитячий садок «Сонечко» Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області № 88 та № 89 від 30 листопада 2020 року на малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , вбачається, що за час відвідування закладу відчутні позитивні зміни у поведінці дітей та їх розвитку. Спочатку діти були замкнуті, зараз із радістю виявляють ініціативу у спілкуванні з працівниками дитячого садка та з однолітками. Ввечері з нетерпінням чекають прийомних батьків. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зацікавлені в розвитку і вихованні дітей, завжди намагаються виконувати рекомендації педагогів. Саме в стінах такої рідної домівки розвивається і формується особистість дитини, відбувається її оволодіння соціальними ролями, які необхідні для якнайшвидшої адаптації дошкільника в суспільстві (а.с. 66-69).

Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 18748 від 24 листопада 2020 року, виданого Недригайлівським міжрайонним відділом ДВС, ОСОБА_5 на утримання дочки сплатила кошти в сумі 2300 грн, заборгованість станом на 22 грудня 2020 становить 12416,37 грн (а.с. 70-71, 75).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Недригайлівської селищної ради № 519 від 25 лютого 2021 року малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , недоцільно повертати матері ОСОБА_5 , підстава - рішення виконавчого комітету Недригайлівської селищної ради № 23 від 22 лютого 2021 року (а.с. 170-172, 173).

Із Аку обстеження умов проживання дітей у прийомній сім`ї ОСОБА_10 від 12 лютого 2021 року, складеного комісією у складі начальника Служби у справах дітей Сопік С.Д., інспектора з ювенальної превенції, фахівець із соціальної роботи Медведь Ю.М., старости Іваницького старостинського округу Зеленського І.М., вбачається, що у сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_2 створені всі належні умови для повноцінного розвитку прийомних дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Прийомні батьки дослухаються до думки дитини, застосовують такі методи виховання як особистий приклад, бесіди. Фізичне покарання як метод виховання категорично не застосовують. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 адекватно ставляться до питання взаємодії із біологічними родичами дітей. До акту обстеження додані фото умов проживання дітей, зображення на яких відповідає вказаним у Акті даним (а.с. 175-186).

Згідно з висновком Служби у справах дітей Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області про обстеження умов проживання дітей ОСОБА_5 № 27/09-14 від 01 березня 2020 року, з червня 2020 року ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , звернулася до відділу «Служба у справах дітей» Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області для обстеження умов її проживання, як такої, що має намір повернути дітей, які були відібрані судом без позбавлення матері батьківських прав (а.с. 188-190).

Відділом «Служба у справах дітей» Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області на усну вимогу матері 15 червня 2020 року було здійснено обстеження умов проживання та складено акт, в якому зазначено, що для проживання в будинку двох малолітніх дітей за адресою АДРЕСА_2 , створені наступні умови: житло розміщено на першому поверсі одноповерхового будинку та складається з 2-х кімнат, коридору та кухні. У кухні розташована газова плита, на якій готують їжу. Опалення пічне, запас дров є, вода не підведена. У господарстві тримають птицю. Город у весняно-осінній період обробляється. Світло є. Інтернет підведено та працює. Для дітей було придбано два сучасних матраци. Вся сучасна побутова техніка у наявності. Власником зазначеного будинку є співмешканець ОСОБА_5 - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який в усній розмові повідомив відділ «Служба у справах дітей» про намір та згоду на проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 у своєму будинку, та про намір офіційно зареєструвати шлюб з ОСОБА_5

09 грудня 2020 року відділ «Служба у справах дітей» Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, разом із фахівцем з соціальної роботи здійснив обстеження умов проживання ОСОБА_5 для проживання двох її малолітніх дітей. Будинок знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де проживають власник ОСОБА_11 із співмешканкою ОСОБА_5 матір`ю двох малолітніх дітей. Умови проживання за вищевказаною адресою є належними: опалення пічне, запас дров є, тримають в господарстві птицю, город у весняно-осінній період обробляється, світло є, інтернет ресурс є. В одноповерховому будинку є дві кімнати, кухня з газовою плитою, коридор. Вікна в будинку на зимовий період утеплені. У будинку прибрано, тепло, є телевізор, холодильник, мікрохвильова піч, праска, ноутбук, музичний центр. Водопостачання до будинку не підведено, користуються водою з колодязя. Для дітей створений куточок: двоповерхове ліжко з шафами для одягу та стіл для занять. Одяг придбаний для дітей за віком та в сезонній належності. Іграшки придбані для дітей відповідно їх віку. Співмешканець ОСОБА_5 - ОСОБА_11 працює в м. Суми водієм рейсового автобусу, має власне авто.

18 лютого 2021 року відділ служби у справах дітей Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області втретє здійснив обстеження умов проживання ОСОБА_5 для проживання двох її малолітніх дітей, при цьому дійшов висновку, що у житловому будинку за адресою АДРЕСА_2 , створені усі необхідні та безпечні умови проживання для двох малолітніх дітей (а.с. 193).

ОСОБА_5 18 червня 2020 року зверталася до адміністрації Верхньосироватського ДНЗ «Сонечко» (ясла-садок) Сумського району Сумської області щодо влаштування дітей до закладу, що підтверджено довідкою із ДНЗ (а.с. 191).

29 січня 2021 року ОСОБА_5 зверталася до Верхньосироватської спеціалізованої школи І-ІІІ ст. із заявою про зарахування її малолітньої дитини ОСОБА_6 до 1 класу (а.с. 195).

ОСОБА_5 надала довідку про доходи співмешканця ОСОБА_8 , з яким вони подали заяву про державну реєстрацію шлюбу, із якої вбачається, що він працює водієм автотранспортних засобів ТОВ «АТП 1054» та отримує мінімальну заробітну плату (а.с. 196, 197, 198).

Із 23 лютого 2021 року місце проживання ОСОБА_5 зареєстровано за адресою проживання її співмешканця у АДРЕСА_2 (а.с. 192).

Відділом «Служба у справах дітей» Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області проведена бесіда з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 щодо належного виховання та безпечного утримання двох малолітніх дітей та попереджено їх про кримінальну відповідальність за невиконання батьківських обов`язків (а.с. 194).

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 підтвердив свій намір утримувати двох малолітніх дітей своєї співмешканки ОСОБА_5 , зазначив, що працює водієм маршрутки, також має у власності авто, разом з ОСОБА_5 ведуть спільне господарство: утримують домашню птицю, обробляють город.

Свідок ОСОБА_12 вказала суду, що працює медичною сестрою загальної практики сімейної медицини села Хоружівка, знає позивача та її дітей з часу народження першої дитини ОСОБА_6 . Здійснюючи патронатний нагляд за дітьми ОСОБА_5 , вона неодноразово зауважувала позивачу про необхідність належного догляду за дітьми, забезпечення відповідного харчування, санітарно-гігієнічних норм у будинку, неодноразово бачила в домі безлад, відсутність необхідних для дітей речей, мати не приводила дітей на огляди в лікарню, пропускала відповідні щеплення.

Свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що є подругою сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , її дитина ходить в садок разом з прийомними дітьми сім`ї ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Діти в цій сім`ї забезпечені всім необхідним, мають окрему кімнату, одяг, іграшки, будинок з усіма зручностями, з ремонтом. Прийомні батьки дуже добре ставляться до дітей, турбуються про них, влітку всі разом їздили відпочивати. Діти називають ОСОБА_2 та ОСОБА_3 «тато» і «мама».

Вказані факти правильно встановлено судом першої інстанції на підставі належним чином зібраних, досліджених та оцінених доказів, на які суд послався у рішенні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 , суд першої інстанції врахував найкращі інтереси дітей, їх вік та відносини у прийомній сім`ї, зібрані відомості про біологічну матір, її сімейний та майновий стан, відсутність офіційного працевлаштування та стабільного доходу, наявність заборгованості по сплаті аліментів на дітей, ставлення жінки до ситуації, яка склалася, та мотивував своє рішення тим, що всупереч вимогам ст. ст. 12, 81 ЦПК України позивачем не доведено належними та допустимими усунення обставин, які стали підставою для відібрання у неї дітей. При цьому зазначив, що вилучення дітей із звичного їм середовища та повернення їх біологічній матері є передчасним та таким, що не відповідає інтересам малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_15 .

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За приписами ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 СК України невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.

Частиною 1 ст. 170 СК України визначено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Згідно із п. п. 25 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва тощо.

Відібрання дитини від батьків тягне за собою припинення таких особистих немайнових прав батьків як право на виховання, право на захист дитини, право на спілкування з нею.

Частина 2 ст. 155 СК містить спеціальне застереження про те, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Небезпека спілкування дитини з батьками являє собою крайній вид такої суперечності.

У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі ст. 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.

Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Тому якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини, при цьому суд керується інтересами дитини.

Оскільки підставою для відібрання дитини є випадки, при яких залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання, то повернення дитини можливе лише при усуненні зазначених обставин (батько, мати вилікувались, змінили поведінку, змінили ставлення до дитини тощо).

Довести це слід позивачу, оскільки кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 81 ЦПК).

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 8 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відібрання дитини це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Відповідно до ч. 1 ст. 23-1 Закону України «Про охорону дитинства» усі дії щодо дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, спрямовуються на захист прав та інтересів дитини, усунення причин таких обставин і забезпечення безпечних умов її утримання та виховання, надання їй та її батькам комплексу необхідних послуг та соціальної допомоги.

За змістом ч. ч. 5-6 ст. 19 СК України суд має врахувати поданий висновок органу опіки та піклування щодо вирішення спору поданий на підставі. З даним висновком суд може не погодитися, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вилучення дітей із звичного для них середовища є недоцільним, не відповідає інтересам малолітніх дітей.

Суд першої інстанції в своєму рішенні навів конкретні та підтверджені належними і допустимими доказами по справі підстави для відмови у поверненні дітей позивачу, зокрема, висновком відповідного органу опіки та піклування про недоцільність повернення малолітніх дітей матері, який діяв відповідно до п. 8 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини», затвердженого постановою КМУ України від 24 вересня 2008 року № 866, актом обстеження житлових умов, довідками дошкільного навчального закладу, який відвідують діти.

Колегія суддів апеляційного суду не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про безпідставність неврахування судом першої інстанції при ухваленні рішення висновків Служби у справах дітей Верхньосироватської сільської ради про можливість проживання дітей разом з матір`ю ОСОБА_5 , оскільки цим доказам надана належна оцінка, однак тільки позитивний висновок служби у справах дітей про наявність у будинку умов для проживання малолітніх дітей не може бути підставою для їх повернення матері, у якої вони були відібрані за рішенням суду.

За таких обставин, ухвалюючи рішення про відмову у поверненні малолітніх дітей ОСОБА_5 , місцевий суд дійшов правильного висновку про ненадання позивачем доказів у порядку ст. 81 ЦПК України на підтвердження того, що відпали причини, які перешкоджали належному вихованню нею дітей. Так, на цей час вона не працевлаштована, не має власного доходу, житла та майна, а її чоловік ОСОБА_11 , не є батьком дітей, тому обов`язку з їх утримання не несе, і при отриманні ним заробітної плати у мінімальному розмірі (із 01 січня 2021 року 6000 грн), та враховуючи визначений з 01 січня 2021 року Законом України «Про державний бюджет на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років 1921 грн, колегія суддів критично ставиться до доводів ОСОБА_5 про наявність матеріальної можливості у її чоловіка утримувати ще і двох її дітей.

Факт офіційної реєстрації шлюбу ОСОБА_5 не впливає на правильність рішення суду першої інстанції.

При цьому суд першої інстанції правильно взяв до уваги, що на даний час відібрання дітей у позивача є способом захисту саме інтересів малолітніх дітей, оскільки компетентними органами та особами встановлено позитивний вплив на стан та поведінку дітей поміщення їх до прийомної родини, де вони успішно адаптувалися, ОСОБА_7 , якій при останньому відвідуванні біологічною матір`ю було 2 року 3 місяці, в силу свого віку взагалі не пам`ятає біологічну матір, обоє дітей називають «мамою» та «татом» прийомних батьків.

Органом опіки і піклування Недригайлівської селищної ради було спростовано доводи позивача про встановлення заборони на відвідування дітей на період дії карантину та підтверджено суду першої інстанції, що ОСОБА_5 не зверталася до відповідного органу опіки чи до прийомних батьків з проханням побачитися з дітьми.

За усунення підстав відібрання дітей мати в подальшому матиме змогу повернути дітей та продовжити їх виховання в безпечному для них середовищі.

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 04 березня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді: В.І. Криворотенко

О.І. Собина