Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Жванко О.Є., розглянувши цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі за текстом - заявник) звернулася до Подільського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - державного акту серія ЖТ №120588 від 26.04.2004 року в частині запису власника земельної ділянки площею 0,70 га, кадастровий номер :03:000:0055, земельної ділянки площею 0,95 га, кадастровий номер :03:000:0089 та земельної ділянки площею 0,55 га кадастровий номер :04:000:0050 батьку заявника ОСОБА_2 , оскільки при видачі останнього прізвище власника земельних ділянок записано як « ОСОБА_2 », замість правильного « ОСОБА_2 ».

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11.12.2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Заявник подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Частина 2 ст. 317 Цивільного кодексу України встановлює, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Так, судом встановлено, що згідно Рішення Подільського районного суду м. Києва від 15.04.2020 року справа №758/10188/19 ОСОБА_2 є батьком заявника (а.с. 14-15).

Заявник надала також свідоцтво про народження НОМЕР_1 , в яке внесено відомості про факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянки « ОСОБА_4 », батьками якої є « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_5 », актовий запис від 05.01.1957 року № 1 (а.с. 9).

Також, заявником надано повторне свідоцтво про одруження від 17.09.1982 року, в який внесено запис російською мовою про укладення шлюбу 13.02.1951 року між громадянами « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_5 », актовий запис № 7 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом НОМЕР_2 , актовий запис № 3 (а.с. 20).

09.02.2018 року завідувачем Коростенської районної державної нотаріальної контори заявнику надано роз`яснення про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з розбіжностями написання прізвищ « ОСОБА_2 »-« ОСОБА_2 » (а.с. 19).

Українським бюро лінгвістичних експертиз надано експертний висновок від 23.05.2019 року № 056/862-m-2 про те, що прізвища « ОСОБА_2 », « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_2 » у документах, наданих для експертизи, є ідентичними, попри розбіжності написання, які виникли внаслідок відхилення від правил і принципів українського правопису і зумовлені ситуацією контактного білінгвізму. Згідно з чинними правилами нормативний запис прізвища - « ОСОБА_2 ». Крім того, особові імена « ОСОБА_5 » і « ОСОБА_5 » попри розбіжності в документах ОСОБА_5 є також ідентичними і виникли внаслідок фіксації в офіційних документах варіантів особового імені (а.с. 32).

В свою чергу, згідно державного акту серія ЖТ №120588 від 26.04.2004 року в частині запису власника земельної ділянки площею 0,70 га, кадастровий номер :03:000:0055, земельної ділянки площею 0,95 га, кадастровий номер :03:000:0089 та земельної ділянки площею 0,55 га кадастровий номер :04:000:0050 прізвище власника земельних ділянок записано як « ОСОБА_2 », замість правильного « ОСОБА_2 » (а.с.17).

Згідно до вимог ч. 1 ст. 76ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд доходить висновку, що державний акт серія ЖТ №120588 від 26.04.2004 року в частині запису власника земельної ділянки площею 0,70 га, кадастровий номер :03:000:0055, земельної ділянки площею 0,95 га, кадастровий номер :03:000:0089 та земельної ділянки площею 0,55 га кадастровий номер :04:000:0050 належить батьку заявника ОСОБА_2 .

При цьому, суд вважає, що заявник позбавлена можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючих документів.

Отже, факт про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення, при цьому, спір про право цивільне - відсутній.

Таким чином, суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 19, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити;

Встановити факт належності ОСОБА_2 державного акту серія ЖТ №120588 від 26.04.2004 року в частині запису власника земельної ділянки площею 0,70 га, кадастровий номер :03:000:0055, земельної ділянки площею 0,95 га, кадастровий номер :03:000:0089 та земельної ділянки площею 0,55 га кадастровий номер :04:000:0050;

Повне найменування:

заявник: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 );

заінтересована особа: Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області (адреса: 10002, Житомирська область, м. Житомир, вул. Довженка, буд. 45, );

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки) - повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду у письмовій формі з дотриманням вимог ст. 356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин;

Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано;

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду;

Відповідно до п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В. В. Гребенюк