Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4387/21 Головуючий у 1-й інст. Драч Ю. І.
Категорія 68 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Лісової Т.С.

без участі сторін

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без повідомлення учасників справи в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 08 липня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Драча Ю.І.

у цивільній справі №296/4387/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,-

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом. Просив зменшити розмір аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановленні рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 12.08.2019 року з 5000,00 грн. до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування поданого позову зазначав, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 12.08.2019 року стягнуто з нього на користь відповідача аліменти на утримання доньки в сумі 5000,00 грн., проти чого він не заперечував. Однак після встановлення в 2020 році карантину він втратив роботу, у зв`язку з чим рівень його доходів значно знизився. Наразі його заробіток має мінливий характер, постійного регулярного та офіційного доходу не має, що призвело до накопичення боргу по аліментах та неможливості їх сплачувати. У зв`язку з цим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 08 липня 2021 року позов задоволено. Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлений рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 12.08.2019 року у справі № 296/4536/19, з 5000,00 грн. до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема вказує, що судом першої інстанції не було враховано, що позивач працездатний, має задовільний стан здоров`я, належних та допустимих доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дитини не надав. На думку апелянта, не є достатніми для зменшення розміру аліментів обставини, зазначені позивачем, оскільки факт мінливості життєвих обставин та його дохід не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру. Крім того вказує, що позивач не надав доказів на підтвердження своїх вимог щодо погіршення майнового стану через втрату роботи за межами України та отримання меншого заробітку, порівняно з тим, що він отримував на день стягнення з нього аліментів. Будь яких доказів щодо розміру заробітку (доходу) до квітня 2021 року позивачем суду не надавалось.

Розгляд справи Житомирським апеляційним судом проведено згідно положень ч.1 ст.369 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 15.10.2019 року (а.с.11).

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 12.08.2019 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 5000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 08.05.2019 року (а.с.12).

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач пояснив, що працював в Республіці Польщі та змушений був звільнитися з роботи в 2020 році, що підтверджує заявою.

Також позивач вказував, що ним сплачувались аліменти, що підтверджує дублікатами чеків (а.с.76-78).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав суду докази зміни свого матеріального становища, що відповідно до ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів.

Проте, погодитися з висновками суду неможливо, оскільки вони зроблені передчасно, без належного з`ясування всіх обставин справи.

Відповідно до частин 1,2 статті 27 Конвенції ООН "Про права дитини" 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, положення статті 192 Сімейного кодексу України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення.

Норма вказаної статті тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.ст.183,184 Сімейного кодексу України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України (судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб) боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

В даному випадку між сторонами виник спір з приводу зменшення розміру стягуваних аліментів на дитину.

Судом встановлено, що за ОСОБА_2 рахується заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 01.05.2021 року склала 10950,00 грн. (а.с.6).Проте, ця обставина не може достеменно свідчити про зміну матеріального становища платника аліментів.

Крім того, в обґрунтування позову ОСОБА_2 надано Довідку виконкому Пулинської селищної ради від 16.03.2021 року, з якої вбачається, що в період з 01.07.2020 по 31.12.2020 рік позивач не працював та Довідку від 11.03.2021 року про склад сім`ї, з якої вбачається, що позивач має в складі сім`ї матір, двох сестер та двох племінниць (а.с.38).

Вказані докази також не доводять зміну майнового стану позивача.

Також позивачем долучено «Свідоцтво праці», яке не перекладено на українську мову (67-75) та в силу положень ч.8 ст.95 ЦПК не може вважатися допустимим доказом.

Крім того, апеляційний суд враховує, що обов`язок по утриманню дитини не може бути покладений виключно на матір.

Наведене свідчить про відсутність існування об`єктивних підстав для зміни розміру аліментів в розумінні положень ст.192 СК України.

Проте, суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув та не врахував, що відповідач є працездатною особою та не подав суду достатніх доказів про погіршення його майнового стану, або про існування інших утриманців чи обмежень до працевлаштування.

У зв`язку з наведеним та відповідно до положень п.п.1,3 ст.376 ЦПК оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в позові.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 08 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 362,00 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: