Справа № 460/1666/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Кондратьєва Н.А.
Провадження № 22-ц/811/527/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Ванівського О.М., Крайник Н.П.,

при секретарі Ждан К.О.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 21 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов`язання знести самочинно збудовану прибудову гаража,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 в якому просить зобов`язати відповідача знести самочинно збудовану добудову гаражу, що знаходиться на його земельній ділянці за адресою: с. Наконечне Друге Яворівського району Львівської області.

В обґрунтування позову покликається на те, що вона є власницею житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідач є власником земельної ділянки та житлового будинку в с. Наконечне Друге Яворівського району Львівської області, який розташований поряд із її житловим будинком.

16 березня 2012 року Яворівським районним судом Львівської області винесено рішення у справі за її позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, яким зобов`язано ОСОБА_3 провести реконструкцію будинку, із добудовою гаражу в порядку встановленому законом без порушення прав власника суміжної земельної ділянки. На підставі даного рішення вона отримала виконавчий лист № 2-1257 від 27 березня 2012 року, яким зобов`язано ОСОБА_3 провести реконструкцію свого житлового будинку з добудовою гаражу в порядку встановленому закону, без порушень прав власника суміжної ділянки та представила його для виконання у ВДВС Яворівського РУЮ.

18 травня 2012 року Яворівським районним судом Львівської області винесено ухвалу щодо роз`яснення вищевказаного рішення. Даною ухвалою зобов`язано відповідача провести реконструкцію житлового будинку в с. Наконечне II, Яворівського району Львівської області з добудовою гаражу в порядку встановленому законодавством, а саме у відповідності до розробленого та затвердженого у встановленому законом порядку проекту реконструкції житлового будинку з прибудовою гаражу, без порушень прав власника суміжної ділянки - ОСОБА_2

22 червня 2012 року о 10.30 у с. Наконечне державним виконавцем ВДВС Яворівського РУЮ Соловій Р.Б. складено акт державного виконавця про те, що зміст вищевказаного виконавчого документу та ухвали Яворівського районного суду від 18 травня 2012 року доведено до відома відповідача. В свою чергу ОСОБА_3 подав заяву на ім`я начальника ВДВС Яворівського РУЮ, якою зобов`язався виконати виконавчі документи. Цього ж дня державний виконавець ВДВС Яворівського РУЮ Соловій Р.Б. виніс постанову про закриття виконавчого провадження № 33037919. Підставою для закриття провадження стало фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, тоді як жодного фактичного виконання рішення не було. Після закінчення виконавчого провадження та до сьогодні ОСОБА_3 жодних дій по виконанню зобов`язання вказаного ним у заяві від 22 червня 2012 року по виконанню ухвали не вчиняється, а отже не виконується. Вона зверталася до Яворівського районного відділу Головного управління Держтехногенбезпеки у Львівській області, інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області. На її звернення відповідач не реагує жодним чином. Зазначає, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Таким чином, відповідач відмовляється виправити вищевказані порушення у добровільному порядку із дотриманням державних норм та привести земельну ділянку у попередній стан, а тому добудова гаражу підлягає знесення за рахунок відповідача. Зважаючи на викладене просить позов задовольнити.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 21 грудня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов`язання знести самочинно збудовану прибудову гаража - відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 02.12.2013 року шляхом накладення арешту та заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо виготовлення права власності на самочинно збудовану добудову гаражу, що знаходиться на його земельній ділянці за адресою с. Наконечне-ІІ Яворівського району Львівської області.

Рішення суду в апеляційному порядку через свого представника ОСОБА_1 оскаржила ОСОБА_2 . Вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим. Звертає увагу, що позивачкою доведено факт порушення її права здійсненим відповідачем самочинним будівництвом, яке призвело до підтоплення домоволодіння ОСОБА_2 . Стверджує, що ОСОБА_3 , відмовився від проведення перебудови та 30 листопада 2012 року заступник начальника ДАБК у Львівській області Дзеса І.В. виніс постанову №29/429-ф по справі про адміністративне правопорушення та наклав стягнення в розмірі 850 грн., які ОСОБА_3 оплатив, чим повністю визнав протиправність своїх дій та підтвердив відмову від приведення у відповідність будови до вимог ДБН 360-92** «Містобудування Планування та забудова міських і сільських поселень». В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Яворівського районного суду Львівської області від 21 грудня 2020 року та прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги ОСОБА_2 .

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.

10 серпня 2021 року від представника позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у службовому відрядженні. Колегія суддів враховуючи тривалість розгляду справи в суді апеляційної інстанції, ту обставину, що явка сторін судом не визнана обов`язковою, вважає з можливе проводити розгляд справи за відсутності представника позивача.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 12 серпня 2021 року, є дата складення повного судового рішення 25 серпня 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 , суд виходив з тих обставин, що спірний гараж не підлягає знесенню, оскільки він не є самочинним будівництвом в розумінні ст. 376 ЦК України, а також, що позивачкою не надано належних і допустимих доказів того, що ним використані усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності за здійснення самочинного будівництва та, що неможлива перебудова такого об`єкта нерухомості.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Яворівського районного суду Львівської області від 16.03.2012 року ухвалено зобов`язати ОСОБА_3 провести реконструкцію свого житлового будинку з добудовою гаражу в порядку, встановленому законом, без порушення прав власника суміжної земельної ділянки.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 18.05.2012 року роз`яснено рішення Яворівського районного суду Львівської області від 16.03.2012 року та зобов`язано ОСОБА_3 провести реконструкцію житлового будинку в с. Наконечне II, Яворівського району Львівської області з добудовою гаражу в порядку встановленому законодавством, а саме у відповідності до розробленого та затвердженого у встановленому законом порядку проекту реконструкції житлового будинку з прибудовою гаражу, без порушень прав власника суміжної ділянки ОСОБА_4 .

Згідно із актом державного виконавця від 22.06.2012 року ОСОБА_3 доведено до відома зміст виконавчого документа та ухвали Яворівського районного суду Львівської області від 18.05.2012 року.

Згідно із заявою ОСОБА_3 від 22.06.2012 року на ім`я начальника ВДВС Яворівського РУЮ останній зобов`язався провести реконструкцію свого житлового будинку з добудовою гаражу в порядку, встановленому законом без порушення прав власника суміжної земельної ділянки.

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.06.2012 року, винесеної державним виконавцем ВДВС Яворівського РУЮ Соловій Р.Б. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1257, виданого 27.03.2012 року закінчено в зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим листом.

Згідно із листом Яворівського РВ Головного управління Держтехнобезпеки у Львівській області від 20.08.2012 року № 30/761 відділом згідно вимоги прокурора було проведено перевірку виконання розпочатого будівництва ОСОБА_3 в с. Наконечне ІІ Яворівського району Львівської області. При перевірці встановлено, що відстань від господарської будівлі ОСОБА_2 до реконструкції житлового будинку ОСОБА_3 становить 1,7 м, чим порушено вимоги ДБН 360-92* Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень.

Згідно із листом Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 26.11.2012 року № 7/13-6-67 12 перевіркою проведеною 23.11.2012 року виявлено, що ОСОБА_3 проводяться будівельні роботи з відхиленням від затвердженої проектної документації. Приписом від 23.11.2012 року № 29/12-ф ОСОБА_3 зобов`язано здійснити перебудову об`єкту відповідно до затвердженої проектної документації.

Згідно із експертним висновком сектору з питань наглядово-профілактичної діяльності Яворівського РВ ГУ МНСУ у Львівській області від 17.03.2011 року № 31/52 проведеною експертизою порушень вимог пожежної безпеки у проектній документації проекту будівництва індивідуального житлового будинку в с. Наконечне Друге Яворівського району Львівської області не виявлено.

Згідно із висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 05.03.02-07/33465 від 07.04.2011 року Державної санітарно-епідеміологічної служби за результатами державної санітарно-епідеміологічної експертизи Проект реконструкції житлового будинку з прибудовою гаражу ПП «Архгео-плюс» в с. Наконечне ІІ Яворівського району Львівської області відповідає вимогам санітарного законодавства і можу бути погоджений.

Згідно із рішенням виконавчого комітету Наконечнянської сільської ради Яворівського району Львівської області від 25.12.2003 року № 68 «Про надання дозволу на реконструкцію житлового будинку та побудови гаражу разом з будинком гр. ОСОБА_3 , жителю с. Наконечне Друге» ОСОБА_3 надано дозвіл на реконструкцію житлового будинку та побудови гаражу разом з будинком в с. Наконечне Друге.

На підставі договору № 105/2012 року архітектурно конструкторське бюро приватного підприємця ОСОБА_5 на замовлення ОСОБА_3 розробило Зміни до проекту реконструкції житлового будинку з прибудовою гаражу в с.Наконечне Друге Яворівського району Львівської області.

Згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,158 га, цільове призначення обслуговування житлового будинку і господарських споруд в с.Наконечне Друге Яворівського району Львівської області на підставі рішення Наконечнянської сільської ради Яворівського району Львівської області № 428 від 26.02.2009 року.

Відповідно до акту № 29/4р-ф перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 23.11.2012 року за результатами перевірки виявлено, що ОСОБА_3 проводить будівництво гаражу із відхиленнями від затвердженого проекту, чим порушено ст. 7, 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», ДБН А2.2-3-2012.

Згідно із приписом № 29/12-ф від 23.11.2012 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_3 зобов`язано здійснити перебудову відповідно до затвердженого проекту.

Відповідно до постанови № 29/429-ф по справі про адміністративне правопорушення від 30.11.2012 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Згідно із квитанцією № к36/4/1 від 04.12.2012 року ОСОБА_3 сплатив 850 грн, призначення платежу адмін. штраф.

Відповідно до акту № 29/1-ф перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 10.01.2013 року за результатами перевірки виявлено, що ОСОБА_3 на виконання вимог припису № 29/12-ф від 23.11.2012 року замовив виготовлення Змін до проекту реконструкції житлового будинку з прибудовою гаражу в с. Наконечне Друге Яворівського району Львівської області. Проект розроблено ПП ОСОБА_5 .

Листом від 03.12.2015 року № 399 Наконечнянська сільська рада Яворівського району Львівської області повідомила ОСОБА_2 , що при розгляді її заяви було виявлено факт, що вода з ринви потрапляє під її фундамент. З ОСОБА_3 проведено розмову і він зобов`язався відвести воду з ринви по водостічних трубах.

Згідно із актом комісії Наконечнянської сільської ради Яворівського району Львівської області від 30.11.2012 року ОСОБА_3 зобов`язується відвести дощові води в ринви з його житлового будинку по водостічних трубах, щоб уникнути підтоплення житлового будинку ОСОБА_2 .

Згідно із Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ІН 11081380 від 17.10.2013 року та свідоцтва про право власності ІН 11077376 від 17.10.2013 року ОСОБА_3 є власником житлового будинку площею 145,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 виготовлено 10.07.2013 року.

Декларація про готовність об`єкта до експлуатації Реконструкція житлового будинку з прибудовою гаражу по АДРЕСА_1 код: 1110,3, категорія складності ІІ зареєстрована в Інспекції ДАБК у Львівській області 10.09.2013 року № ЛВ 73.

Згідно із актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 16.07.2013 року на час проведення перевірки ОСОБА_3 проводив виконання будівельних робіт з реконструкції житлового будинку з прибудовою гаражу, проводяться внутрішні огороджувальні роботи. Порушень містобудівного законодавства не виявлено.

Згідно із висновком № 1244 судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 460/1666/13-ц Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз збудований гараж та реконструкція індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 не відповідає пожежним та санітарним нормам (в т.ч. нормам ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень»). Для приведення у відповідність до державних будівельних норм збудованого гаражу та реконструйованого житлового будинку по АДРЕСА_1 необхідно демонтувати частину даної прибудови. Визначити чи можливе перебудування без знищення (знесення) для приведення у відповідність державним нормам збудованого гаражу та реконструйованого будинку АДРЕСА_1 не надається можливим.

Згідно із актом узгоджувальної комісії Наконечнянської сільської ради Яворівського району Львівської області від 29.11.2017 року в ході розгляду встановлено, що дощові води з житлового будинку ОСОБА_3 по ринві стікають на забетоновану площадку і в подальшому потрапляючи в ґрунт підтоплюють житловий будинок ОСОБА_2 та рекомендовано звернутися до суду для врегулювання спору.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно норм ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Постанові № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» у випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК).

Знесення нерухомості, збудованої з істотними відхиленнями від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Окрім того, відповідно до положень статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об`єктів містобудування належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред`явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимог, установлених у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об`єкта є неможливою.

Отже, системний аналіз зазначених положень дає підстави для висновків про те, що самочинне будівництво підлягає безумовному знесенню, якщо: власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво; власник земельної ділянки не заперечує проти визнання права власності на самочинну забудову, однак така забудова порушує права інших осіб на зазначену земельну ділянку; самочинна забудова зведена на наданій земельній ділянці але з відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, за умови, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовилась від здійснення перебудови.

З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом.

За змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

Право власності має захищатися лише при доведеності самого факту його порушення із застосування наслідків, в тому числі і звільнення земельної ділянки від самовільно зведених споруд шляхом їх знесення чи усунення інших перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Така позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №6363/3541/17.

При цьому позивач повинен довести, що таке будівництво порушує його права, тобто повести причинно-наслідковий зв`язок між завданням шкоди самочинним будівництвом і діями відповідача та неможливості усунути такі порушення іншим способом, ніж знесення самочинного будівництва, що є крайнім заходом.

Знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до статті 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови.

Такий висновок застосування норм матеріального права викладено в постанові Верховного Суду від 6 вересня 2017 року в справі № 6-1721цс16 та постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 458/1173/14-ц.

Позивачка вказує, що відповідачем реконструкція житлового будинку з прибудовою гаражу проведена з істотним відхиленням від проекту та на підставі статей 376 ЦК України звертається за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції доречно звернув увагу, що у висновку судової будівельно-технічної експертизи вказано, що збудований гараж та реконструкція індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 не відповідає пожежним та санітарним нормам, але конкретно не встановлено, що саме ці порушення порушують права позивачки, є істотними та можуть негативно впливати на безпечність та загрожувати життю й здоров`ю позивачки. До того ж, експертним висновком не встановлено, що реконструкція житлового будинку з добудовою гаражу проведена з істотним відхиленням від проекту. Не вказано і те, що будівництво суперечить суспільним інтересам, порушує права інших осіб, а також, що є технічна можливість виконати перебудову. У висновку зазначено, що визначити чи можливе перебудування без знищення (знесення) для приведення у відповідність державним нормам збудованого гаражу та реконструйованого будинку АДРЕСА_1 не надається можливим.

Колегія суддів вважає правильною ту обставину, що суд першої інстанції встановивши, що житловий будинок з добудовою гаражу збудовано на земельній ділянці, яка перебуває у приватній власності відповідача, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку ЯЖ № 580648 від 12.08.2009 року; рішенням виконавчого комітету Наконечнянської сільської ради №68 від 25.12.2003 року відповідачу, ОСОБА_3 , надано дозвіл на реконструкцію житлового будинку та здійснення добудови; на виконання рішення Яворівського районного суду Львівської області від 16.03.2012 року розроблено зміни до проекту реконструкції житлового будинку з прибудовою гаражу, доказів істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам, порушує права позивачки чи інших осіб чи відмови відповідача у проведенні перебудови сторона позивача не надала і порушення її прав не довела, прийшов до правильного висновку, що спірний гараж не можна вважати самочинним будівництвом в розумінні статті 376 ЦК України.

Проект реконструкції добудови відповідає нормам чинного законодавства, з належним дозволом та належно затвердженим проектом, знаходиться на земельній ділянці, відведеній для цієї мети, а також без істотних порушень будівельних норм і правил.

Незначне відхилення від певних норм не може бути підставою для демонтування частини даної прибудови, оскільки таке може мати місце лише тоді, коли сторонами використані усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності за здійснення самочинного будівництва, а також, що неможливо перебудувати такий об`єкт нерухомості.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 жодним чином правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Яворівського районного суду Львівської області від 21 грудня 2020 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 21 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 25 серпня 2021 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник