Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2021 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду районного суду в м.Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м.Києва», треті особи: ОСОБА_2 , Комунальний концерн «Центр комунального сервісу» про визнання незаконними вимог про оплату комунальних послуг, -

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району», в якому просила, уточнивши позовні вимоги 12.06.2020 р., визнати незаконними вимоги відповідача - Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району» про оплату послуг за адресою: АДРЕСА_1 зазначені в рахунку на 01.06.2020 р. 34 817,89 гр.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . З отриманих рахунків вона дізналась про заборгованість перед відповідачем станом на 01.08.2018 р. за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 27815,12 грн. Посилаючись на відсутність укладеного в письмовій формі договору між нею та відповідачем, вважала і відсутність договірних зобов`язань, а відтак і боргових.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 05.11.2018 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно якого сторона відповідача у задоволенні позову просить відмовити, з огляду на те, що з 01.05.2015 року утримання будинків та прибудинкової території Позивача здійснює безпосередньо Відповідач, на підставі розпорядження Подільської районної в місті Києві державної адміністрації «Про передачу на баланс та закріплення на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування фонду Подільського району м.Києва» житлового та нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, та приватизованого житлового фонду з метою подальшого обслуговування № 50 від 29.01.2015 р. Між Позивачем та Відповідачем укладено Договір про надання послуг з ; тримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 02.07.2015 р. (надалі - Договір від 02.07.2015), який є договором приєднання відповідно до норм ст. 634 Цивільного кодексу України. Цей Договір розроблено на основі Типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р.№ 529 «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». Договір опублікований в газеті «Хрещатик» № 65(4661) від 2 липня 2015 року дотримано всіх обов`язкові умов передбачених в Типовому договорі. З часу здійснення відповідачем утримання будинку та прибудинкової території - позивач плати за надані такі послуги не вносила, а відтак станом на 01.01.2019 р. заборгованість Позивача за спожиті послуги склала 27 320,75 грн. - перед підприємствами, які здійснювали надання послуг до квітня 2015 року, та перед КП «Керуюча компанія» - 6430,32 грн., що відображає системність несплати позивачем впродовж тривалого часу за спожиті послуги.

Ухвалою суду від 04.07.20019 р. залучено до участі в справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача, - Комунальний концерн «Центр комунального сервісу» (03190, м. Київ, вул. Кирпоноса, 10/8., ).

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Представник відповідача, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. подав відзив на позовну заяву.

Третя особа-1 ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилась, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв по суті справи та з процесуальних питань не подавала.

Представник третьої особи-2 - Комунального концерну «Центр комунального сервісу» - в судове засідання повторно не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про суті справи та з процесуальних питань не подавав.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 10.10.1978 року, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання № 1643666 від 31.07.2018 р. (а.с. 9), та є співласницею такої квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.07.1994 р., виданого відділом приватизації житла Подільської районної державної адміністрації згідно з розпорядженням (наказом) від 29.07.1994 р. № 5478.

Іншим співвласником вищевказаної квартири за даним свідоцтвом є третя особа-1 у справі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 р. № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» створено Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м.Києва» та віднести його до сфери управління Подільської районної в місті Києві державної адміністрації (пункт 17).

Згідно розпорядження Подільської РДА в м.Києві від 29.01.2015 р. № 50 на баланс КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м.Києва» переданий житловий та нежитловий фонд, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Києва та переданий до сфери управління Подільської РДА у м.Києві, та приватизований житловий фонд станом на 01.01.2015 р., згідно з додатком, з метою його подальшого обслуговування.

На підставі вищевказаного розпорядження до господарського управління відповідача був переданий і будинок АДРЕСА_1 , в якому розташована квартира позивача.

Відповідно до п. 2.2. Статуту, Предметом діяльності відповідача є: п.2.2.1 -Утримання житлового і нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та закріплений за Підприємством на праві господарського відання, а також обслуговування житлового та нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності міста Києва, на договірних засадах у встановленому законом порядку; п.2.2.2 - Надання послуг з утримання будинків, споруд і при будинкових територій та інших житлово-комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду, укладання договорів на надання житлово-комунальних послуг, контроль за виконанням умов договорів у встановленому порядку.

Як вбачається з наданих позивачем документів, щомісячно їй надходить рахунок-повідомлення про сплату комунальних послуг, згідно якого позивач має заборгованість перед КП «Керуюча компанія Подільського району» по сплаті комунальних послуг за утримання будинків та прибудинкової території, яка станом на 01.06.2020 р. становить 34 817,89 грн.

Позивач стверджує, ще така заборгованість в неї відсутня через відсутність укладеного між нею та відповідачем договору, а відповідач зазначає, що у позивача наявні зобов`язання в зв`язку з наявністю такого договору.

Перевіряючи твердження та заперечення сторін, суд виходить з такого.

Прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку (Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджені наказом Держитлокомунгоспу України 17.05.2005 року №76, зареєстровані в МЮ України 25.08.2005 року за №927/11207).

Обидві сторони підтверджують, що позивач є співвласником квартири у багатоквартирному будинку, який розташований на прибудинковій території.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором.

Згідно п.1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Наданими відповідачем документами підтверджено, що Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території був опублікований в газеті «Хрещатик» № 65(4661) від 2 липня 2015 року, його розроблено на основі Типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р.№ 529 «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», в ньому дотримано всіх обов`язкові умов передбачених в Типовому договорі.

Як вбачається з копії вищевказаної газети, наданої відповідачем, в ній було зазначено про те, що даний договір є договором приєднання відповідно до норм ст.634 ЦК України та вважається акцептованим усіма споживачами, які у встановленому порядку не надали заперечення щодо умов цього договору.

Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1); договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору (ч.2).

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка здержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

В судовому засіданні достеменно встановлено, що позивач не подавала відповідачу будь-яких заперечень щодо умов договору, опублікованого в газеті від 02.07.2015 р.

Відповідач стверджує, що за період з дати опублікування договору (02.07.2015 року) ОСОБА_1 здійснювала оплату послуг за утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що не заперечувалось стороною позивача та підтверджується рахунком-повідомлення станом на 01.08.2018 р., згідно якого позивачем в липні 2018 р. сплачено відповідачу суму в розмірі 42,0 грн.

А відтак, суд погоджується з доводами відповідача про те, що позивач акцептувала умови опублікованого договору, та не заперечувала до його приєднання та споживання послуг відповідача.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Водночас відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно ст. ст. 202, 208, 638 ЦК України: правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори); у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди; договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором, що передбачено ст. 901 ч. 1 ЦК України.

Відповідно ст. ст. 7, 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги": індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Проаналізувавши у сукупності норми законодавства та матеріали справи, суд дійшов висновку, що наявність правовідносин між позивачем і відповідачем з кореспондуючими цим правовідносинам правами та обов`язками підтверджується діями сторін: відповідач здійснював надання житлово-комунальних послуг щодо помешкання відповідача, а позивач отримував і користувався даними послугами та здійснював їх часткову оплату. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

А відтак, твердження позивача про неукладання договору між нею та відповідачем через відсутність такого договору в письмовій формі є безпідставними та такими, що не засновані на законі.

Так, типовим договором (а.с. 51) передбачено, оплату спожитих послуг, згідно п.3 такого договору.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач на обґрунтування позову посилалася лише на відсутність укладеного між сторонами договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, тоді як такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки не укладення вказаного договору у в письмовій формі між сторонами не виключає обов`язку споживача таких послуг їх оплачувати, а в разі неотримання оплати - можливості стягнення на користь КП вартості отриманих позивачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг.

Позивачем не надано достатніх та допустимих доказів на підтвердження ненадання або неналежної якості надання послуг відповідачем з управління багатоквартирним будинком.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку про відсутність доказів, які свідчать про те, що позивач не є споживачем послуг і відповідно боржником КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м.Києва».

Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки матеріали справи містять належні, допустимі та достатні докази, що свідчать про те, що дії відповідача щодо нарахувань позивачу за надані житлово-комунальні послуги є правомірними.

Вирішуючи питання щодо судових витрат суд зазначає про те, що при зверненні до суду позивач була звільнена від сплати судового збору відповідно до ст.5 ч.1 п.9 Закону України «Про судовий збір» (як особа з інвалідністю 2 групи, що підтверджено пенсійним посвідченням ОСОБА_1 ).

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 322, 382, 509, 526, 901, 902, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району», треті особи: ОСОБА_2 , Комунальний концерн «Центр комунального сервісу» про визнання незаконними вимог про оплату комунальних послуг - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін у справі:

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району» (місцезнаходження за адресою: 04071, м.Київ, вул.Хорива, буд.36; ).

Суддя Н. М. Ларіонова