Справа № 539/3719/21
Провадження № 2-з/539/54/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2021 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:головуючого судді Хоменка Д.Є.,при секретарі судового засідання Мирній Т.Ф., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В :

07.09.2021 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :04:046:0007 за адресою АДРЕСА_1 , та розташовану на ній нежитлову будівлю адміністративно-торгового комплексу та цеху соління риби, загальною площею 1495.9 кв.м.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Тернівщина, Лубенського району помер його батько ОСОБА_2 . В Другій Лубенській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу №168/2010, відповідно до якої спадкоємцями за законом є його сини- він, та ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина.

На день смерті ОСОБА_4 був співвласником (учасником) ТОВ «УКР-АГРО-ГРУП» та ТОВ «Фактор». Його частка у статутному капіталі вказаних товариств складала відповідно 60 та 80 процентів, решта в рівних частках належала ОСОБА_5 -нині покійному та ОСОБА_6 відповідно до Статуту.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 12.05.2017 року у справі №539/248/17 за ним визнано в порядку спадкування після померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частину частки ОСОБА_2 у майні товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор» пропорційно частці у статутному капіталі ТОВ «Фактор» та право власності на 1/2 частини частки ОСОБА_2 майніТОВ «УКР-АГРО-ГРУП»пропорційно частці у статутному капіталі ТОВ «УКР-АГРО-ГРУП».

Спадкове майно складається із земельної ділянки з кадастровим номером :04:046:0007 за адресою АДРЕСА_1 , та нежитлової будівлі адміністративно-торгового комплексу та цеху соління риби загальною площею 1495.9 кв.м, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно №191482351.

Уникаючи виконання зобов`язань переді ним у частині виплати йому, як спадкоємцю, вартості частини майна пропорційної в частці в майні померлого учасника ТОВ, або виділу в натурі, ТОВ «УКР-АГРО-ГРУП» провів перереєстрацію товариства за межі Полтавської області.

Так, відповідно витягу з реєстраційної справи за №88 станом на 12.05.2017 року засновниками ТОВ «Укр-Агро-Груп» були ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Кінцевим бенефіціарами являлись ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а ТОВ «УКР-АГРО-ГРУП» був зареєстрований за фактичною адресою по АДРЕСА_1 .

Для унеможливлення виконання рішення суду від 12.05.2017 року співвласник підприємства ОСОБА_7 , основні засоби виробництва відповідача ТОВ «Укр-Агро-Груп» , а саме земельна ділянка з кадастровим номером :04:046:0007 за адресою АДРЕСА_1 , та розташована на ній нежитлова будівля адміністративно-торгового комплексу та цеху соління риби загальною площею 1495.9 кв.м, з обладнанням, з метою укривання від розподілу спадкового майна 8.12.2017 року були продані за договорами купівлі-продажу громадянам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Після чого 19.12.2017 року ТОВ «Укр- Агро-Груп» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 реєструється на ОСОБА_10 .

Вказані договори купівлі-продажу були оформлені приватним нотаріусом Полтавського нотаріального округу Носовою Ж.Б.

ТОВ «Укр- Агро-Груп» не повідомив нотаріуса про його право на вказане майно та наявність визнаного права за рішенням суду, яке мав у розпорядженні, а нотаріус оформив, порушуючи публічний порядок, правочини, вказані вище договори купівлі-продажу, мета яких -приховування майна від розподілу між спадкоємцем.

Крім того, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою унеможливлення отримання ним спадкового майна передали вищевказані земельну ділянку та нежитлову будівлю адміністративно-торгового комплексу та цеху соління риби у іпотеку ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», уклавши договір іпотеки №890/2021/ПОД-МСБ-11 серія та номер:р.№1599, виданий 20.05.2021, видавник Дяченко В.А., приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу, Полтавської області, та отримали за вказане майно 7200000 грн. із строком виконання основного зобов`язання 19.05.2023 року.

Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Згідно ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Таким чином, розгляд заяви про забезпечення позову проведено судом без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст.150 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суд вважає за необхідне в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно підпункту 14.1.90 пункту 14.1 статті 14 ПК України корпоративні права - права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. (ч. 1 ст. 167 ГК України).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Лубенського міськрайонного суду від 12.05.2017 року у справі №539/248/17 за ОСОБА_3 визнано в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , право власності на 1/2 частину частки ОСОБА_2 у майні товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор» пропорційно частці у статутному капіталі ТОВ «Фактор» та право власності на 1/2 частини частки ОСОБА_2 майні ТОВ «УКР-АГРО-ГРУП» пропорційно частці у статутному капіталі ТОВ «УКР-АГРО-ГРУП».

Спадкове майно складається із земельної ділянки з кадастровим номером :04:046:0007 та нежитлової будівлі адміністративно-торгового комплексу та цеху соління риби загальною площею 1495.9 кв.м, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №270984151 від 18.08.2021 року на об`єкти нерухомого майна: земельну ділянку з кадастровим номером :04:046:0007 за адресою АДРЕСА_1 , та нежитлову будівлю адміністративно-торгового комплексу та цеху соління риби загальною площею 1495.9 кв.м,за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровано обтяження, номери записів про обтяження: 42043411, 42041128, підстава для державної реєстрації: договір іпотеки, №890/2021/ПОД-МСБ-11, серія та номер: р. №1599, виданий 20.05.2021, видавник Дяченко В.А. приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу, Полтавської області, обтяжувач: ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК».

Тобто достовірно встановлено, що нерухоме майно, про арешт якого просить ОСОБА_11 є предметом іпотеки за договором іпотеки між ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК».

Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України «Про іпотеку».

Зокрема, частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

При цьому за змістом частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до частини сьомої статті 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Аналогічного висновку, щодо не можливості накладення арешту на предмет іпотеки за раніше укладеним договором іпотеки, дійшов Верховний Суд України у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 16 травня 2018 року у справі № 338/1118/16-ц.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що частка особи у статутному капіталі товариства визначається на певну дату та складає різницю між активами та пасивами підприємства юридичної особи ТОВ «Укр-Агро-Груп», заявник не довів належними та допустимими доказами суду його претензій саме на майно, що зазначено у поданій заяві(земельна ділянка та нежитлова будівля адміністративно-торгового комплексу).

Після набрання рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12.05.2017 року законної сили минув значний час, ухвалені багато документів щодо права власності на майно(рішення зборів учасників, статут в новій редакції, договір іпотеки).

Всі вказані юридичні факти, що впливають на розподіл майна товариства не оспорювались заявником і є дійсними на момент звернення до суду із заявою про забезпечення позову. Більш того, заявник не надав жодного доказу звернення до товариства із заявою про розподіл і виплату йому його частки у статутному капіталі чи заяви про вступ до товариства.

Це більш ніж дивно, зважаючи на строки, що пройшли з моменту остаточного рішення Верховного Суду України від 17.10.2018 року у цивільній справі №539/248/17.

При поданні заяви заявник повинен аргументувати саме наявність реального спору між сторонами щодо певного майна, а не обмежитись констатацією факту визнання за ним права власності на частку у статутному капіталі товариства.

Таким чином, з викладеного не вбачається існування спору між заявником та товариством щодо заявленого майна.

З огляду на вищевикладене суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову, а тому у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 149-153, 260 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п.15.5) Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Д.Є. Хоменко