Справа № 750/9441/21
Провадження № 2/750/2170/21
У Х В А Л А

27 серпня 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Маринченко О.А., розглянув матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль Віталій Олександрович,

в с т а н о в и в :

25 серпня 2021 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Так, частиною другою статті 27 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Місцезнаходження відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»: вул. Кудрявський узвіз, 5-б, м. Київ, що не відноситься до території Деснянського району м. Чернігова.

При подачі позову до Деснянського районного суду м. Чернігова позивач обрав підсудність справи відповідно до частини дванадцятої статті 28 ЦПК України, яка передбачає, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Позивач вважає, що місцем виконання виконавчого напису є місцезнаходження приватного виконавця, на виконанні якого знаходиться виконавчий напис.

Статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено місце виконання рішення.

Так, згідно із частинами першою, другою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 29 жовтня 2020 року у справі 263/14171/19, місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна. Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що місце проживання позивача - АДРЕСА_1 , що не відноситься до території Деснянського району м. Чернігова.

Відомості про те, що місце роботи позивача знаходиться на території Деснянського району міста Чернігова в матеріалах справи також відсутні. Крім того, відсутні дані, що майно позивача знаходиться на території Деснянського району міста Чернігова.

Враховуючи наведене, дана справа не належить до територіальної підсудності Деснянського районного суду м. Чернігова.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За встановлених обставин, оскільки позивач обрав підсудність справи відповідно до частини дванадцятої статті 28 ЦПК України, а тому судом, встановленим законом для розгляду вказаної справи, є суд, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місце проживання позивача, тобто Конотопський міськрайонний суд Сумської області, у зв`язку чим справу належить передати на його розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 28, 31, 258-261, 353, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

Передати справу № 750/9441/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню на розгляд Конотопському міськрайонному суду Сумської області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.А. Маринченко