Справа № 463/3998/19 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/811/3072/21 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

06 вересня 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Крайник Н.П., перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 03 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування - відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогам п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, оскільки до апеляційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

ОСОБА_1 у поданій ним апеляційній скарзі на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 03 червня 2021 року просить звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, посилаючись на відсутність у нього фінансової можливості сплатити судовий збір у визначеному законом розмір у зв`язку з тим, що він є пенсіонером та інвалідом 3 групи загального захворювання, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 (а.с.32, том 2).

Відповідно до ст. 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України, єдиною підставою для зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх сплати, відстрочення та розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

У п.29 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до апеляційних або касаційних судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов`язків» (Рішення ЄСПЛ у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v. Germany») від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; Рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v. Poland») від 26 жовтня 2000 року).

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення Європейського суду з прав людини «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Відтак, подані ОСОБА_1 відомості про те, що він є пенсіонером по інвалідності, не є достатнім доказом на підтвердження скрутного майнового становища апелянта, оскільки не свідчать про відсутність у нього інших доходів та неможливість сплати ним судового збору у визначеному законом розмірі.

У зв`язку за наведеним, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 03 червня 2021 року слід залишити без руху для представлення апелянтом відповідних доказів.

Відповідно до пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору встановлюється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відтак, у випадку неподання відповідних доказів на підтвердження незадовільного майнового стану, апелянту необхідно сплатити судовий збір в розмірі 1152 грн 60 коп. за такими реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК Львiв/Личаківський р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38008294

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0013954

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Львівський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Враховуючи допущені при подачі апеляційної скарги недоліки, вважаю за необхідне залишити таку без руху протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали для їх усунення, попередивши апелянта, що у випадку невиконання цієї ухвали у зазначений строк подана апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 03 червня 2021 рокузалишити без руху та надати апелянту строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення апелянту ухвали, інакше апеляційна скарга буде вважатися неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Документи, що підтверджують сплату судового збору або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, представити Львівському апеляційному суду.

Суддя Львівського

апеляційного суду Крайник Н. П.