Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року Новотроїцький районний суд

Херсонської області

в складі: головуючого судді - Решетова В.В.

секретар судового засідання - Сушко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новотроїцьке Херсонської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новотроїцька селищна рада Херсонської області про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після його смерті залишилось спадкове майно: частка у квартирі АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 заповіту не склав. Заявник є спадкоємцем за законом четвертої черги, оскільки з 1996 року та до дня смерті померлий постійно проживав разом з нею. Вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, разом брали участь у спільних витратах на продукти харчування, гігієни, оплачували комунальні послуги, разом тримали домашнє господарство. Заявниця доглядала покійного до його смерті. Спадкодавець був людиною похилого віку, за станом здоров`я потребував сторонньої допомоги. Інших спадкоємців, які б могли претендувати на спадщину не має. При звернення до Генічеської державної нотаріальної контори з питання оформлення спадщини, отримла відмову, так як у неї відсутні документи, які підтверджують факт проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини із ОСОБА_2 .

Встановлення факту проживання однією сім`єю заявнику необхідно для отримання спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Заявник та її представник адвокат Калімбет Т.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Допитана в якості свідка заявник ОСОБА_1 суду показала, що вона з ОСОБА_2 проживала як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. До 1996 року вони проживали в квартирі АДРЕСА_1 . З 1997 року та по день смерті вони проживали в АДРЕСА_2 . Спільних дітей у них не було, на спадщину після смерті ОСОБА_2 ніхто не претендував.

Представник заінтересованої особи Новотроїцької селищної ради Херсонської області до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Свідок ОСОБА_3 суду показала, що вона є сусідкою заявниці. Вона проживає за адресою АДРЕСА_3 з 1975 року. Сім`ю заявниці знає з 1992 року. ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2 як чоловік та дружина, вели спільне господарство, приватизували квартиру в якій проживали вдвох, вони дружили сім`ями. Після 1996 року у заявниці помер батько і вони переїхали жити до її матері в с. Семихатки Генічеського району Херсонської області де і проживали спільно з ОСОБА_2 до його смерті.

Суд всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 15.08.2012 року Червонопрапорною сільською радою Генічеського району Херсонської області, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.п. 8/.

З свідоцтва про право власності на житло від 18.12.1996 року вбачається, що квартира розташована за адресою АДРЕСА_4 на праві власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /а.п. 9/.

Довідкою виконавчого комітету Червонопрапорної сільської ради Генічеського району Херсонської області від 07.08.2020 року підтверджено факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.п. 10/.

Інформацією Новотроїцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) що зареєстрованого шлюбу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 01.01.1996 року по 12.08.2012 року не мав /а.п. 11/.

Відповідно до інформації виконавчого комітету Червонської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 12.11.2020 року №09/367-02.13. від 12.11.2020 року ОСОБА_1 та її співмешканець ОСОБА_2 прибули на територію ради в АДРЕСА_2 у 2003 році, де й проживали без реєстрації. У березні 2010 року зареєструвались за фактичним місцем проживання. Проживали та були зареєстровані разом по день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.п. 33/.

Судом встановлено, що вісля смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не відкривалась з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 13.08.2021 року №66006633.

Суд, аналізуючи зазначені письмові докази та враховуючи пояснення заявника та покази свідків, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - постанова), якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів.

Відповідно до п. 21 постанови, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги може належати жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Як зазначив Верховний Суд в своїй Постанові від 21 березня 2019 року у справі №461/4689/15-ц, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проте жодних переконливих доказів, показів свідків, надання квитанції про оплату комунальних послуг, земельного податку, оплату будівельних матеріалів для ремонту будинку тощо, які б вказували про фактичне проживання заявника з померлою з 1992 року, суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Рішенням Конституційного Суду України від 3.06.99 №5-рп/99, встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Аналізуючи матеріали справи, суд дійшов висновку, що вони підтверджують факт проживання ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_2 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що заявник повною мірою довела обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та матеріали справи містять достатньо належних та допустимих доказів, які підтверджують факт її постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись, ст. 1264 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року , ст. ст. 12,13, 259, 263, 264, 265, 268, 315,316,318,319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новотроїцька селищна рада Херсонської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №12, вчинений Червонопрапорною сільською радою Генічеського району Херсонської області України, не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Решетов