Справа № 347/1690/21
Провадження № 2/347/658/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

31 серпня 2021 року м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю.С., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна.

Позовна заява підлягає залишенню без руху із наданням строку для усунення недоліків з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

У позовній заяві позивач зазначила, що позов не містить вимог майнового характеру, однак зазначене не відповідає дійсності, так як зі змісту позову вбачається, що заявлені позовні вимогі є вимогами майнового характеру, оскільки позивач просить здійснити поділ майна, а саме: земельної ділянки та житлового будинку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується. При цьому позивач не зазначила ціну позову. Таким чином, позивачу необхідно вказати у позовній заяві ціну позову, виходячи з загального розміру суми грошових коштів, яка стягується з відповідачів.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подачу позовної заяви майнового характеру позивач повинен сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 2, 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Пунктом 16 Постанови N 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" визначено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80,пункту 4частини другої статті 119 ЦПК такий обов`язок покладається на позивача. Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Таким чином, суд наділений правом попередньо визначити позивачу розмір судового збору в межах максимальної ставки, встановленої Законом України "Про судовий збір" з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Відтак, враховуючи ту обставину, що позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві майнового характеру не визначено ціни позову, а також те, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою належить сплатити судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, суд позбавлений можливості перевірити правильність сплаченого позивачем судового збору в розмірі 908 грн. за ставками, встановленими Законом України "Про судовий збір". Тому, позивачу необхідно зазначити оцінку вартості майна та надати докази сплати судового збору в повному обсязі з розрахунку дійсної вартості спірного майна на час звернення з позовною заявою до суду. Якщо встановити точну ціну майна неможливо, то сплатити судовий збір в межах максимальної ставки, встановленої Законом України "Про судовий збір" з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Суд звертає увагу позивача, що дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

Так, до позовної заяви в якості доказу вартості майна може бути долучено висновок суб`єкта оціночної діяльності про дійсну вартість майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, тощо.

Крім того, з тексту позовної заяви не зрозумілими є зміст позовних вимог, оскільки у прохальній частині позовної заяви замість конкретної частини земельної ділянки та житлового будинку, яку слід виділити у власність сторонам, зазначено символ «?».

Отже, позивачу слід вказати у прохальній частині позову, яку саме частину спірної земельної ділянки, та яку саме частину спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами виділити у власність ОСОБА_1 , а також, яку саме частину спірної земельної ділянки, та яку саме частину спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами виділити у власність ОСОБА_2 .

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків, які слід усунути шляхом надання (надіслання) нового тексту позовної заяви, у якій зазначити ціну позову, а також вказати у прохальній частині позову, яку саме частину спірної земельної ділянки, та яку саме частину спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами виділити у власність ОСОБА_1 , а також, яку саме частину спірної земельної ділянки, та яку саме частину спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами виділити у власність ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. ч. 5 та 6 ст. 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Частиною сьомою статті 43 ЦПК України, в редакції чинній на момент подачі заяви, у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Як встановлено судом, позов ОСОБА_1 поданий 23.08.2021 року через систему "Електронний суд", та зареєстрований 25.08.2021 року Косівським районним судом Івано-Франківської області. При вирішенні питання про можливість прийняття заяви до провадження оглядом матеріалів даної позовної заяви було встановлено, що до позовної заяви також не додано докази надсилання її копії з доданими документами іншим учасникам справи.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 259, 260 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и л а :

Позовну заяву позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна - залишити без руху, надавши позивачу строк 10 днів з дня отримання ухвали для виправлення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог даної ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде їй повернута.

Копію ухвали направити для відома та виконання позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.С. Кіцула