ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року

м.Суми

Справа №585/1107/21

Номер провадження 22-ц/816/1210/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 червня 2021 року в складі судді Цвєлодуб Г.О., ухваленого у м. Ромни, повний текст судового рішення складено 18 травня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення донькою навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, який було розірвано 15.05.2012 року. Під час шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області з відповідача стягнуто аліменти на утримання їх дочки. На даний час їх донька досягла 18 річного віку та продовжує навчання в Київському університеті культури на денній формі навчання, а тому потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює та потребує фінансової підтримки. Зазначає, що відповідач не надає матеріальної допомоги доньці.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 червня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на період навчання у розмірі 1800 гривень щомісячно з дня подання позову, тобто з 21.04.2021 року і до закінчення навчання, до 30.06.2014 року включно.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. З урахуванням майнового стану відповідача, останній здатний сплачувати аліменти в визначеному судом розмірі.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з нього на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісяця, починаючи з 21.04.2021 р. і до закінчення нею навчання, до 30.06.2024 року включно. Стягнути з нього на користь держави судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не взяв до уваги обставин щодо можливості надання утримання другим із батьків своїй повнолітній дочці. Вказує, що він займається підприємницькою діяльністю і його дохід за 2020 рік склав 30996 грн, що становить приблизно 2583 грн. на місяць. В нього наявна присадибна ділянка, проте ані паю ані сінокосу з яких міг би отримувати прибуток він не має. Зазначає, що через карантинні обмеження в І кварталі 2021 року він не мав змоги працювати в результаті чого його дохід за перші 3 місяці 2021 року склав 780 грн. 00 коп. Крім того, на його утриманні перебуває дружина ОСОБА_4 , яка є інвалідом ІІІ групи та потребує постійного лікування. Крім того, їх повнолітня дочка мала можливість вступити на бюджетну форму навчання та отримувати стипендію за умови успішного навчання. Вважає обґрунтованим стягнення з нього аліментів в розмірі 400 грн., що покриватиме витрати дочки на її проживання у гуртожитку. Вказує, що суд неправомірно стягнув з нього на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання зазначає, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Крім того, відповідачем не було доведено витрат сімейного бюджету на ліки для хворої дружини та їх розміру. Просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 274, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається із цивільної справи та встановлено судом першої інстанції сторони є батьками повнолітньої ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 12).

На підставі рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 червня 2010 року з ОСОБА_2 стягувались аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13).

Відповідно до довідки № 2004 від 22.03.2021 р., виданої Київським університетом культури, ОСОБА_3 є студентом 1 курсу денної форми навчання на контрактній основі Київського університету культури, термін навчання з 15.09.2020 року по 30.06.2024 року (а.с. 18).

Згідно довідки № 67 від 26.03.2021 року, виданої виконавчим комітетом Андріяшівської сільської ради, вбачається, що до складу сім`ї позивачки у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , входить її донька - ОСОБА_3 2003 року народження (а.с. 19).

Відповідно до умов договору про підготовку фахівця з вищою освітою № 35540 за семестр навчання ОСОБА_3 в університеті на денній формі ОСОБА_1 має сплатити 14500 грн., строк навчання до 2024 року(а.с. 14-16).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст.ст. 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Тобто, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання, мають дві категорії осіб це один з батьків дитини, за умови, що дочка, син проживають з ним, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Разом з тим, суд першої інстанції ухвалюючи рішення по справі не звернув увагу на те, що фактично ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання у Київському університеті культури, що розташований за адресою: вул. Чигоріна буд. 20, м. Київ, та фактично проживає у м. Києві, ані за місцем реєстрації і фактичного проживання матері.

Крім того, з доводів позивача викладених нею в позовній заяві та копії квитанції від 09.03.2021 року за оплату проживання в гуртожитку, вбачається, що фактично повнолітня ОСОБА_3 проживає в гуртожитку, тобто окремо від матері, тому у даному випадку тільки вона має право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання у зв`язку з навчанням, відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 СК України.

Доказів того, що ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_1 правом на звернення до суду в своїх інтересах матеріали справи не містять.

Отже, висновки суду про наявність повноваження у ОСОБА_1 на звернення до суду з позовом в інтересах ОСОБА_3 , яка є повнолітньою та має повну процесуальну правосуб`єктність не ґрунтуються на вимогах закону.

Що стосується висновку суду стосовно визнання відповідачем позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). З огляду на вищевикладене, колегія суддів не може прийняти до уваги доводи стосовно визнання позову позивачем, оскільки таке визнання суперечить вимогам ст. 199 СК України.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позивач не має права представництва до суді про стягнення аліментів на користь своєї повнолітньої дочки, яка є самостійним суб`єктом правовідносин та наділена процесуальною правосуб`єктністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З огляду на викладене, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. При цьому сама позивач не обґрунтувала обставин порушення саме її прав.

Відповідно до статей 374, 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. За таких обставин, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів для ухвалення законного та обґрунтованого рішення вважає за необхідне вийти за межі доводів апеляційної скарги.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Колегія суддів також визнає слухняними доводи апеляційної скарги з приводу не доведеності матері про її дохід, яка також несе зобов`язання по утриманню повнолітньої доньки, спроможність батька сплачувати заявлений розмір аліментів з урахуванням інших обставин, що мають суттєве значення для визначення розміру аліментів, а саме перебування на його утриманні хворої дружини.

З представленого відповідачем податкових декларацій за 2020 рік та 1 квартал 2021 року його доходи за здійснення підприємницької діяльності «технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів» склали 30996грн. та 780 грн. Дружина ОСОБА_4 отримує пенсії у розмірі 2100грн. З довідки виданої виконавчим комітетом Андріяшівської ради від 05.05.2021р. відповідач не користується землею за призначенням: для ведення товарного та селянського господарства, сінокоси, пасовище, земельного паю.

За змістом частини 3 ст. 182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Проте, доказів того, що відповідач має ще доход від інших джерел в матеріалах спавши відсутні.

Як передбачено у ст. 128 КЗпП при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Як визначено у статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Вирішуючи спір суд визначив розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1800грн, притому, що відповідач довід в суді, що його доходи від підприємницької діяльності не перевищують 2833 у місяць, тому утримання такого розміру аліментів на повнолітню дитину з відповідача є неспівмірним з його доходами і створить неможливість виконання останнім такого зобов`язання і суперечить наведеним нормам матеріального права, бо встановленні обмеження відрахування із доходу платника аліментів щодо не перевищення 50% із доходу не поширюються на стягнення аліментів тільки на неповнолітню дитину.

Проте суд першої інстанції не звернув уваги на те, що обов`язок утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків, тому слід враховувати можливість матері надавати матеріальну допомогу про відсутні докази в матеріалах справи, і фактично переклав обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітню доньку, яка навчається, винятково на батька, що є порушенням норм закону.

Відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-97 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, через порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України оскаржуване рішення підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

В зв`язку з тим, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь відповідача слід стягнути витрати за подання відповідачем апеляційної скарги у розмірі 500грн.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 червня 2021 року скасувати та ухвалити нове.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на користь матері на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування фактично понесених витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги 500 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

Т.А. Левченко