Справа №443/1453/21
Провадження №2/443/1288/21
УХВАЛА

іменем України

10 вересня 2021 року Жидачівський районний суд Львівської області в складі головуючого судді Сливки С.І., за участю секретаря Кушнір М.І., розглянувши заяву адвоката Соляник Олени Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Жидачівського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом адвоката Соляник Олени Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів, треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Юлія Андріївна; приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В порядку забезпечення позову позивач просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 19.05.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, що зареєстрований в реєстрі за №48295 про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь ТзОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів заборгованості в розмірі 65 455,44 грн..

Крім того, щодо зустрічного забезпечення, то представник заявника зазначає, що забезпечення позову жодним чином не спричиняє збитків відповідачу, не матиме негативних наслідків, оскільки в разі встановлення судом правомірності вчиненого виконавчого напису, загальний розмір вимог відповідача не зміниться, а тому підстав для обов`язкового зустрічного забезпечення згідно ч.3 ст.154 ЦПК України не вбачається.

Дослідивши матеріали справи та подану заяву, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Позов може забезпечуватись шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України).

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як видно з позовної заяви, позивач оспорює виконавчий напис від 19.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., що зареєстрований в реєстрі за №48295, яким запропоновано задоволити вимоги ТзОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів, стягнути з ОСОБА_1 загальну суму 65455,44 грн..

Крім того, з доданих до заяви про забезпечення позову документів видно, що оспорюваний виконавчий напис перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. та останньою проводяться виконавчі дії щодо його виконання, зокрема відкрито виконавче провадження, проведено арешт коштів боржника та в подальшому приватний виконавець може звернути стягнення на такі кошти.

Нормою статті 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Нормами ч.ч.1.2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.

Також, ч.6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Тобто, ОСОБА_1 змушена буде також нести додаткові витрати на оплату основної винагороди приватного виконавця.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 19.05.2021 року, що зареєстрований в реєстрі за №48295, оскільки продовження вчинення дій на виконання оспорюваного виконавчого може призвести до порушення прав позивача, зокрема права власності на кошти, а тому невжиття заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та для відновлення прав, свобод та інтересів позивача, необхідно буде докласти значних зусиль.

Крім того, вирішуючи питання зустрічного забезпечення, суд бере до уваги те, що забезпечення позову жодним чином не спричинить збитків для стягувача та не матиме негативних наслідків, жодних доказів наявності обставин, передбачених ч.3 ст.154 ЦПК України, не надано, а тому на переконання суду підстав для застосовування зустрічного забезпечення немає.

Керуючись ст.ст. 151-154 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Соляник О.О. задоволити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 19.05.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, що зареєстрований в реєстрі за №48295 про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТзОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів (01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 30, ) заборгованості в розмірі 65 455,44 грн..

Копію ухвали направити для відома та виконання адвокату Соляник О.О., Лові Г.І., ТзОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів, приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Шелінській Ю.А..

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.354 ЦПК України, учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя Сливка С.І.