Провадження №2-о/756/787/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Тиха О.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський районний у м.Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про встановлення факту народження,

УСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник - адвокат Кулигін А.Є., звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з заявою, в якій просить встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який народився в с. Каленики, Гельмязівського району Київської області, про що, відповідно до посвідки про народження № НОМЕР_1 , виданої Калениківським РАЦС Гельмязівського району Київської області, в книзі записів актів цивільного стану про народження 24.02.1919 зроблено запис № 11, згідно з яким батьком вказано ОСОБА_3 , матір`ю - ОСОБА_4 .

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає про те, що він має намір написати генеалогічну книгу про свою родословну, проте єдиним документом на підтвердження факту народження його батька ОСОБА_2 є наявний у нього оригінал посвідки про народження № НОМЕР_1 , виданої 24.02.1919 Калениківським ЗАГС Гельмязівського району Київської області. Натомість, на сьогоднішній день у державних органах, у тому числі архівних, що проводять державну реєстрацію актів цивільного стану, відсутня будь-яка інформація про народження батька заявника - ОСОБА_2 , актовий запис про народження останнього не зберігся.

У зв`язку з наведеним, з метою захисту свого права на свободу літературної творчості заявник просить у судовому порядку встановити факт народження його батька ОСОБА_2 .

Дослідивши доводи заявника та матеріали заяви суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У порядку окремого провадження суд розглядає справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначено у частині першій статті 315 ЦПК України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

При вирішенні питання про підвідомчість справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, необхідно враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено не судовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Таким чином, встановлення факту народження особи в певний час в порядку окремого провадження можливе лише у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану такого факту народження.

Натомість, реєстрація народження батька заявника - ОСОБА_2 відбулася 24.02.1919 Калениківським відділом ЗАГС Київської області, що підтверджується посвідкою про народження № НОМЕР_1 .

Отже, факт народження ОСОБА_2 ніким не оспорюється, свого часу був зареєстрований органами державної влади, про що виданий офіційний документ, а тому такий факт не потребує встановлення у судовому порядку.

Разом з тим, з аналізу викладених у заяві фактів та доданих до неї документів вбачається, що на сьогоднішній день у державних органах, у тому числі архівних, що проводять державну реєстрацію актів цивільного стану, відсутня будь-яка інформація про народження батька заявника - ОСОБА_2 , тобто не зберігся саме актовий запис про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, як вбачається з посвідки про народження, народився в с. Каленики Гельмязівського району Київської області.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Статтею 3 Закону України "Про органи реєстрації актів громадянського стану" визначено, що правову основу діяльності органів реєстрації актів громадянського стану визначають Конституція України, цей Закон та інші акти законодавства України.

Положеннями ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою.

Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус".

Державнареєстраціяактівцивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та ОСОБА_5 та іншихактівзаконодавства органами державноїреєстраціїактівцивільного стану.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно зі ст. 23 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у разі його відсутності, що підтверджується документально.

Право на подання заяви про поновлення актового запису цивільного стану мають особи, зазначені в частині другій статті 22 цього Закону.

Заява про поновлення актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника.

Поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення.

На підставі поновленого актового запису цивільного стану повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.

Відповідно до ч.5 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Відповідно до п.1.2 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженого наказом Міністерства юстиції Українивід 12.01.2011 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 р. за №55/18793 (далі - Правила) поновлення актових записів цивільного стану, складених органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану в разі втрати цих записів.

Згідно з п.1.5 Правил заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами, шляхом їх формування та реєстрації за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на яких заявники за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у них, проставляють власні підписи.

Згідно з п.1.8 Правил поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення, за винятком випадків, встановлених в абзацах третьому - п`ятому пункту 3.13 розділу III цих Правил.

Як передбачено положеннями п. 1.14 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання щодо померлих проводяться за заявами осіб, які входять до кола спадкоємців за законом або заповітом, згідно з чиним законодавством України.

Згідно з приписами п.1.15 Правил відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Об`єктом спору у таких справах є відповідний актовий запис цивільного стану, а безпосереднім предметом розгляду судами - рішення відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану у формі висновку, зокрема, про поновлення втраченого актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

Так, відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, тобто суб`єкт владних повноважень. Як визначено пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Критерієм віднесення спорів, що виникають у зв`язку з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану, до юрисдикції адміністративних судів, є природа правовідносин, які лежать в основі такого спору.

Вирішуючи питання про природу правовідносин, зокрема, повязаних з внесенням змін до актових записів, поновлення актових записів тощо, потрібно взяти до уваги те, що орган державної реєстрації актів цивільного стану є державним органом - суб`єктом владних повноважень, уповноваженим здійснювати державну реєстрацію актів цивільного стану. Оскільки державна реєстрація актів цивільного стану має публічно-правову природу, звертаючись із заявою (вимогою) до такого органу, особа вступає у публічно-правові відносини з державою в особі уповноваженого державного органу. Внаслідок цього при користуванні будь-яким із правил відмежування адміністративної юрисдикції від інших видів юрисдикції, зазначених у пункті 4 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" від 20.05.2013 № 8, спір щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану поновити актовий запис цивільного стану за заявою особи слід кваліфікувати як публічно-правовий спір, що належить до адміністративної юрисдикції.

Таким чином, виходячи з обставин, викладених у заяві та доданих до неї документів, суд приходить до висновку про те, що предметом розгляду у даній справі є питання щодо поновлення втраченого актового запису цивільного стану, а саме: актового запису про народження.

Проте, якщо факт реєстрації підтверджується відповідними документами, у даному конкретному випадку у заявника наявний оригінал посвідки про народження батька у певний час, питання про поновлення втрачених актових записів цивільного стану органами реєстрації актів цивільного стану проводиться у позасудовому порядку, а у разі незгоди із прийнятим органом реєстрації актів цивільного стану рішенням, відповідним висновком, який, у свою чергу, є правовим актом індивідуальної дії, таке рішення може бути оскаржене до відповідного суду в порядку адміністративного судочинства.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Відповідно до п.1 ч.1ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладених обставин, заява ОСОБА_1 про встановлення факту народження не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а тому у відкритті провадження за вказаною заявою слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 186, 315, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський районний у м.Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про встановлення факту народження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Тиха