Провадження № 2/752/6991/21
РІШЕННЯ

Іменем України

09 серпня 2021 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк А.В.,

з участю секретаря - Венгерчук В.В.,

розглянувши в приміщенні суду в м.Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердик Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог, - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

У травні 2021р. ОСОБА_2 звернувся до суду з наведеним позовом і просить визнати вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. 24.02.2021р., зареєстрований в реєстрі за № 2338 таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено наведений вище виконавчий напис, відповідно до якого ОСОБА_2 є боржником за кредитним договором № 285/06/01- Z від 13.10.2006р., стягнуто на Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Вердик Капітал» 270 740,99 грн.

Позивач вважає, що даний виконавчий напис вчинено з порушенням норм ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», оскільки не було перевірено безспірність стягнутої заборгованості.

Позивач вказує, що у виконавчому написі нотаріуса вказується, що за кредитним договором № 285/06/01- Z від 13.10.2006р., який укладався з ПАТ «БАНК ФОРУМ», правонаступником є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева». За договором № 1050-Ф про відступлення права вимоги від 14.03.2018р., правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «БАНК ФОРУМ» за вказаним кредитним договором є ТОВ «Вердик Капітал».

Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 06.05.2014р. справа № 752/5033/14-ц відкривалось провадження за позовом ПАТ «БАНК ФОРУМ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 23.03.2016р. позов було задоволено частково.

Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 05.06.2020р. (справа № 752/4800/20) відкрито провадження за позовом ТОВ «Женева» до позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 285/06/01- Z від 13.10.2006р. Рішенням цього ж суду від 04.03.2021р. у вказаній справі відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Женева».

Позивач посилається, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано строку, з моменту якого у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, оскільки на дату вчинення виконавчого напису існувало судове рішення, яким на користь ПАТ «БАНК ФОРУМ» стягнуто борг за кредитним договором.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 21.05.2021р. відкрито провадження про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.71,72).

Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 21.05.2021р. забезпечено позов шляхом зупинення виконання оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса (а.с.73-72).

Учасники справи повідомленні про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.78), також і поштовими повідомленнями (а.с.80,81).

Відповідно положень ст.ст.274-279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін підставі наданих доказів.

На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання письмового відзиву.

Дослідивши надані матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішенні спору, судом встановлено наступне.

За матеріалами справи, 13.10.2006р. між ПАТ «БАНК ФОРУМ» і ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 285/06/01- Z, останньому надано кредит в сумі 9000,00 доларів США строком до 13.08.2011р. (а.с.19).

За договором № 1050-Ф про відступлення прав вимоги від 14.03.2018р. ПАТ «БАНК ФОРУМ» відступив право вимоги ТОВ «Женева» за договором № 285/06/01- Z (а.с.24-28).

За виконавчим написом приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. правонаступником усіх прав та обов`язків «ПАТ «БАНК ФОРУМ» за вказаним кредитним договором є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на підставі договору № 1050-Ф від 14.03.2018р. відступлення прав вимоги.

Строк платежу за кредитним договором 285/06/01-Z від 13.10.2006р. настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 08.12.2020р. по 16.12.2020р.

Сума заборгованості за кредитним договором становить 270 740,90 грн., яка складається:

- простроченої суми кредиту - 270 740,90 грн;

- заборгованість за відсотками та комісіями - 0,00 грн.

За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» отримано плати із стягувача в сумі 1000,00 грн.

Загальна сума, яка підлягає стягнення з боржника на користь ТОВ «Вердикт Каптал» складає 271 740,90 грн. (а.с.8).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарським О.В. 06.05.2021р. відкрито виконавче провадженням № 65323351 з примусового виконання оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріусу (а.с.8,9).

Матеріали справи містять постанову державного виконавця Голосіївського районного суду м.Києва відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві від 02.09.2016р. № ВП 51933033 про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Голосіївським районним судом м.Києва 16.05.2016р. № 752/5033/14-ц, відповідно до якої рішення суду ОСОБА_1 виконано у добровільного порядку щодо стягнення на користь ПАТ «БАНК ФОРУМ» заборгованості за кредитним договором у розмірі 2393,36 доларів США (а.с.55,56).

Як вбачається, спірний виконавчий напис вчинено на підставі положення постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р. у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, пункт 2 змін, що вносяться до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Виконавчий напис приватного нотаріуса вчинено 0812.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року.

На момент вчинення спірного виконавчого напису норма чинного законодавства про можливість вчинення виконавчих написів в безспірному порядку на підставі кредитних договорів, що не посвідчені нотаріально, була скасована.

Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника.

В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому, вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника.

Положеннями ст. ст. 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (п.п. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 38 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19).

У цій постанові Верховний Суд зазначив, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Враховуючи наведене, вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, є безпідставними.

Вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази суд вважає, що в ході розгляду справи знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач не надав приватному нотаріусу необхідних та достатніх документів, зокрема, які підтверджують безспірність заборгованості позивача.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що відповідачем не були надані приватному нотаріусу належні докази безспірності заборгованості позивача за кредитним договором, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Як зазначено вище ухвалою суду забезпечено позов, сплата судового збору за заявою здійснено в сумі 454,00 грн., за подачу позову сплачено - 908,00 грн., що підтверджено виписками про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 14.05.2021р. (а.с.67,69), позивач суд просить стягнути з відповідача судові витрати, загальна сума яких становить 1362,00 грн.

На підставі положень ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне в зв`язку із задоволенням позову стягнути користь позивача судові витрати у вигляді сплати судового збору на загальну суму 1362,00 грн. (908+454).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.., 76,81,89, 137,141, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердик Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог, - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 24 лютого 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, про звернення стягнення за кредитним договором № 285/06/01-Z від 13 жовтня 2006 року, зареєстрований в реєстрі за № 2338, таким що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , місцезнаходження, 04053, м.Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд.5-Б на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 судовий збір на загальну суму 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду безпосередньо або через Голосіївський районний суд м. Києва.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.В.Слободянюк