ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/96/21 р.
2/622/143/21

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2021 смт Золочів

Золочівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Чернової О.В.,

за участю секретаря Дмитренко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі судових засідань в смт Золочів Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:
27.01.2021 та 09.03.2021 зі зміненими підставами позову (а.с.56-59), до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій останній просить суд зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 08 серпня 2015 року у справі №622/725/15-ц на користь відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання доньок: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 1/2 до 1/4 частки з усіх видів доходу щомісячно.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вказану суму аліментів на утримання дітей більше не має змоги сплачувати, так як внаслідок важкого поранення в 2015 році втратив працездатність, та в 2019 році йому було встановлено 3 групу інваліда війни. На даний час його єдине джерело доходів це пенсія по інвалідності в розмірі 7285,53. За показаннями лікарів він не може працювати. Крім цього він створив сім`ю, в якій в 2019 році народилася дитина, яка також потребує належного матеріального забезпечення, а стягнення з позивача аліментів у такому розмірі позбавляє його сина права на достойний рівень життя. Відповідачка по справі також має обов`язок щодо утримання спільних дітей, однак ніде не працює, вийшла вдруге заміж, а тому новий чоловік також має утримувати свою родину. У позивача є підстави вважати, що аліменти, які він сплачує, витрачаються не за призначенням, а на власні потреби відповідачки. Старша донька ОСОБА_4 потрапила до лікарні із загостреням хронічного гастриту, що свідчить про неналежне виконання ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків. Крім цього відповідачка по справі має судимість за шахрайство. Відповідачкою також проігноровано пропозицію позивача щодо оформлення договору дарування на дітей належної йому на праві власності 33/100 частини житлового будинку. Він не відмовляється допомагати і забезпечувати своїх дітей, але виключно сплачуючи рахунки на утримання дітей, при цьому позбавляючи доступу до коштів.

Ухвалою від 29.01.2021 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 22.02.2021 провадження по справі відкрито та справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні за участю сторін у приміщенні Золочівського районного суду Харківської області.

Ухвалою суду від 05.03.2021 задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 , призначено проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Яготинським районним судом Київської області за участю позивача ОСОБА_1

09.03.2021 від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява з додатками про уточнення позовних вимог, за якою позивач фактично змінив підстави позову.

09.03.2021 від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив (заперечення) на позовну заяву про зменшення розміру аліментів.

У відзиві на позовну заяву (запереченнях) відповідач проти позову ОСОБА_1 заперечила, зазначила, що викладене в позовній заяві не відповідає фактичним обставинам справи. Позивачем не надано суду доказів погіршення стану здоров`я та матеріального становища. Що стосується забезпечення нової сім`ї позивача та виховання спільної дитини, то його дружина отримує допомогу при народженні дитини та допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Натомість її спільні з позивачем діти навчаються в ліцеї та потребують у зв`язку із цим додаткових витрат. Позивач має заборгованість по сплаті аліментів та крім аліментів іншої допомоги не надає. Зменшення розміру стягуваних аліментів буде порушувати права та законні інтереси малолітніх дітей.

10.03.2021 від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив (заперечення) відповідача ОСОБА_2 ..

У відповіді на відзив (запереченнях) ОСОБА_1 спростовує доводи відповідача щодо ненадання ним доказів погіршення стану здоров`я. Позивач вказує, що встановлення 3 групи інвалідності внаслідок травм, які він отримав під час захисту Батьківщини, і є підтвердженням стійкої втрати працездатності. Обов`язок щодо утримання дітей законом покладено не тільки на батька, а і на матір в рівних частинах, натомість позивачу достовірно відомо, що відповідачка не працює та не має доходів, окрім сплачуваних позивачем аліментів. Відповідач не надала жодних доказів того, що дружина позивача отримує допомогу від держави на утримання дитини, що свідчить про безпідставність даних тверджень.

Ухвалою суду від 15.03.2021 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 від 09.03.2021 зі зміненими підставами позову.

В судових засіданнях, проведених 15.03.2021 та 01.04.2021 в режимі відеоконференції із Яготинським районним судом Київської області, позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач заперечувала проти задоволення позовних вимог.

В судове засідання 19.04.2021 сторони не з`явилися, подали заяви про подальший розгляд справи за їх відсутності.

В поданій до суду заяві позивач, не погоджуючись із діями головуючого судді, відводу не заявив, наполягав на подальшому розгляді справи за його відсутності, задоволенні позовних вимог із підстав, викладених у позовній заяві та заяві про зміну підстав позову, та на підставі наданих доказів.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 17.04.2015 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 розірвано. Рішення набрало законної сили 27.04.2015 (а.с.13).

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 08.09.2015 позов ОСОБА_7 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання малолітніх доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/2 частки з усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.06.2015 і до досягнення дітьми повноліття (а.с.109).

Згідно довідки Військової частини пп НОМЕР_1 №18/1259 від 01.05.2015 про обставини травми старшого солдата ОСОБА_1 , 1988 р.н., вбачається, що 04 лютого 2015 року останній одержав мінно-вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку в ході виконання поставлених завдань під час оборони взводно-опорного пункту поблизу міста Дебальцево Донецької області в зоні проведення АТО (а.с.8).

Згідно витягу з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Північного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань травма молодшого сержанта ОСОБА_1 , 1988 р.н., отримана 04.02.2015, пов`язана із захистом Батьківщини (а.с.9).

14 липня 2015 року ОСОБА_1 було отримано посвідчення учасника бойових дій, серія НОМЕР_2 , безстроково (а.с.4).

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_3 №188 від 20.02.2018 молодший сержант ОСОБА_1 в період з 22.12.2017 по 20.02.2018 (на момент видачі довідки) безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в с. Кримське Луганської області (а.с.10).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №1032 від 09.12.2019 серія АВ №0088641 ОСОБА_1 встановлено 3 групу інвалідності з 02.12.2019 року, причина інвалідності: травма, пов`язана із захистом Батьківщини. Інвалідність встановлена на строк до 01.01.2022. Дата чергового перегляду 02.12.2021. Протипоказана важка фізична праця з психо-емоційним навантаженням (а.с.7).

Згідно розрахунку пенсії по інвалідності по пенсійній справі № ОСОБА_1 станом на 01.04.2021 вбачається, що призначена пенсія з 02.12.2019 та складає 8187,13 грн. (а.с.114).

З пенсії ОСОБА_1 , який перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Київській області, проводяться утримання аліментів на користь ОСОБА_2 . Сума пенсії за період з 01.01.2021 по 31.03.2021 складає 21907,89 грн., розмір відрахування аліментів за період з 01.01.2021 по 31.03.2021 складає 10953,96 грн., щомісячний розмір аліментів в цей період становить 3651,32 грн. (а.с.113,115).

ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої з моменту відкриття виконавчого провадження складає 15912,03 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості згідно виконавчого листа №622/725/15-ц від 23.09.2015 (а.с.118).

30.05.2019 ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_8 , від даного шлюбу у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_5 народився син ОСОБА_9 , що вбачається із наданих суду свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 , виданого 30.05.2019, та свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 , виданого 23.07.2019 (а.с.14, 15).

Згідно Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить 33/100 домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.64).

ОСОБА_2 , 1992 р.н., разом зі своїми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , 22.04.2012 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.84).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_6 15.09.2018 ОСОБА_7 уклала шлюб із ОСОБА_10 , після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_11 » (а.с.85)

Відповідно до інформації директора КЗ «Золочівський ліцей №2» у період 2019-2021 років за свідченнями класних керівників гр. ОСОБА_1 до закладу не з`являвся, рівнем навчання дітей не цікавився, тому що проживає поза межами Золочівської територіальної громади (а.с.105)

Згідно довідки депутата Золочівської селищної ради Садового В.А., за підписом сусідів, вбачається, що ОСОБА_1 не спілкується та не навідується до спільних з ОСОБА_2 дітей протягом трьох років (а.с.106).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину - найважливіший обов`язок матері і батька.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року №31111/04 у справі "Хант проти України" зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі "Олсон проти Швеції" (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень ч.1, 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В ч.1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В ч.2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У статті 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Отже, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів - але ці обставини підлягають доказуванню.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану.
Статтею 186 СК України передбачено, що контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці.

У разі виявлення нецільового витрачання платник аліментів має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.
При вирішенні даного спору, з урахуванням викладених підстав позову, правове значення має встановлення наявності або відсутності факту зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення аліментів, та наявність виявлення нецільового витрачання.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки народилася дитина в іншому шлюбі, погіршився матеріальний стан та стан здоров`я у зв`язку із отриманою травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, він отримав інвалідність та не може працювати. Крім того, позивач заперечує щодо виплати аліментів безпосередньо ОСОБА_2 , посилаючись на відсутність у останньої власних доходів та нецільове витрачання аліментів, - на власні потреби.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом із досліджених доказів встановлено, що позивачем було отримано травму 04.02.2015 року, тобто до ухвалення Золочівським районним судом Харківської області рішення про стягнення аліментів на утримання дітей. Як зазначено в рішенні ОСОБА_1 позовні вимоги визнав.

Після отримання травми, пов`язаної із захистом Батьківщини у 2015 році, з якою позивач пов`язує втрату працездатності, ОСОБА_1 продовжив приймати участь в антитерористичній операції, а 09.12.2019 року йому було встановлено 3 групу інвалідності у зв`язку із отриманою у 2015 році травмою на строк до 01.01.2022 року. Щодо рекомендованих умов праці зазначено протипоказання лише важкої фізичної праці з психо-емоційним навантаженням.

Позивачем не надано доказів щодо розміру його доходів як на час ухвалення рішення про стягнення аліментів, так і на час подання позову про їх зменшення, щодо відсутності інших доходів, подано лише довідку із Пенсійного фонду України щодо розміру отримуваної пенсії та проведених відрахувань за аліментами, та відомості про застраховану особу форми ОК-5 за період з 2006 по 2018 рік (а.с.116-117).

Позивач не підтвердив належними та допустимими доказами погіршення його матеріального стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.

Зміна сімейного стану позивача, а саме народження сина ОСОБА_9 , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Крім того, суд зазначає, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Відомостей щодо покращення матеріального стану відповідача матеріали справи не містять.

Щодо нецільового витрачання відповідачкою аліментів, позивачем доказів також не надано.

Посилання позивача на відсутність у відповідача доходу окрім як аліментів, наявність чоловіка, який має також утримувати родину, не може бути прийнято до уваги, оскільки не стосується предмету доказування, що позбавляє суд можливості надати оцінку цим обставинам як підставам для зміни розміру аліментів.

Визначений судом розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства України та стягується у розмірі, що відповідає встановленому мінімальному гарантованому розміру аліментів, зменшення розміру аліментів без підтвердження погіршення матеріального стану позивача не буде спрямовано на належне забезпечення дітей від шлюбу з відповідачкою та суперечитиме їхнім інтересам.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами наявність підстав для зменшення розміру аліментів, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів, відмовити.

Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп НОМЕР_7 , учасник бойових дій, інвалід війни 3 групи, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , адреса для листування: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення виготовлено 22.04.2021.

Суддя О. В.Чернова