Справа № 462/6664/21
УХВАЛА

14 вересня 2021 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Боровков Д.О., вивчивши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області Мудрака Євгена Миколайовича, ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання незаконними та недійсними дій державного реєстратора, скасування державної реєстрації прав власності на нерухоме майно,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_2 звернулася до суду із клопотанням про забезпечення позову, в якому просить накласти арешт на будівлі лазні-пральні загальною площею 543,7 га, що позначені на плані літерами Al, А- 1, та котельні, площею 134,3 кв.м під літерою Б-1, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 101; заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії, у тому числі реєстраційні дії та дії в межах виконавчого провадження, а також дії, спрямовані на зміну власника або дії, що можуть призвести до поділу, виділу часток, зміни опису, технічних характеристик, в тому числі площі щодо будівлі лазні-пральні загальною площею 543,7 га, що позначені на плані літерами Al, А'- 1, та котельні, площею 134.3 кв.м під літерою Б-1, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 101.

Заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 звернувся в Залізничний районний суд м. Львова з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області Мудрака Є.М., ОСОБА_3 , за участі третіх осіб ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про визнання незаконними дій державного реєстратора, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Позов мотивує тим, що державним реєстратором Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області Мудрак Є.М. 09.08.2021 р. о 19.18 год. перереєстровано право власності на будівлі лазні-пральні загальною площею 543,7 га, що позначені на плані літерами А1, А- 1,та котельні площею 134,3 кв.м під літерою Б-1, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та належать на праві власності ОСОБА_3 , на її покійного чоловіка ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть №312 від 15.02.2021 року. Під час перереєстрації права власності на вищевказане нерухоме майно таке перебувало під арештом та забороною відчуження, що підтверджується довідкою №273508948 від 06.09.2021р з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім того, державним реєстратором Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області Мудрак Є.М. перереєстровано будівлі лазні-пральні загальною площею 543,7 га, що позначені на плані літерами А1, А- 1, та котельні площею 134,3 кв.м під літерою Б-1, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №01 під іншим реєстраційним номером - №101, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, внаслідок чого вищевказане нерухоме майно незаконно виведено з-під арешту. Вважають дії державного реєстратора Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області Мудрака Є.М. щодо реєстрації права власності за померлим ОСОБА_7 на це нерухоме майно, як і дії заявниці, попереднього власника, ОСОБА_3 незаконними, здійснення державної реєстрації проведено з порушенням порядку, встановленого законами України та іншими нормативно-правовими актами. Також вищевказані дії державного реєстратора порушують права позивача ОСОБА_8 та зачіпають законні інтереси третіх осіб - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 як стягувачів боргу з боржника ОСОБА_3 , так як рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 31.05.2017 року по справі №462/2589/14-ц за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за участю третьої особи ОСОБА_7 , вирішено стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 3729796,58 грн. боргу та 1218 грн. судового збору; на користь ОСОБА_8 2398400,83 грн. боргу та 1218 грн. судового збору; на користь ОСОБА_5 5948789,47 грн. боргу та 1218 грн. судового збору. Оскільки невстановленими особами незаконно припинялися обтяження вищевказаного нерухомого майна, що перебувало під арештом, були спроби його перереєстрації на третіх осіб, правоохоронними органами здійснюється досудове рослідувания з цього приводу. Вищенаведене підтверджує, що ОСОБА_3 та члени її сім`ї вживали незаконних заходів з метою уникнення стягнення на своє майно, щоб в подальшому утруднити або й взагалі зробити неможливим виконання судового рішення про стягнення з неї боргу на користь кредиторів. Отже, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, а захист цих прав та інтересів в межах цієї справи стане неможливим, оскільки для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, подавати додаткові позови до суду. Просять заяву задоволити.

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи та поданої заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає за необхідне заяву представника позивача адвоката Сєргєєвої О.І. про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1,2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, предметом позову у справі 462/6664/21 є нерухоме майно будівлі лазні-пральні загальною площею 543,7 га, що позначені на плані літерами Al, А- 1, та котельні, площею 134,3 кв.м під літерою Б-1, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 101.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова у справі № 462/2589/14 від 31.05.2017 року, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 21.05.2018 р. та постановою Верховного Суду від 28.11.2018 р. стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 5948789 гривень 47 коп. боргу та 1218 гривень 00 коп. судового збору. Всього стягнуто 5950007 гривень 47 коп. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2398400 гривень 83 коп. боргу та 1218 гривень 00 коп. судового збору. Всього стягнуто 2399618 гривень 83 коп. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 3729796 гривень 58 коп. боргу та 1218 гривень 00 коп. судового збору. Всього стягнуто 3731014 гривень 58 коп.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова у справі 462/1399/20 від 30.04.2020 р. звернуто стягнення на нерухоме майно: лазню-пральню літ. А-1 та А'-І загальною площею 543,7 кв.м., котельню літ. Б-1 загальною площею 134,3 кв.м. (реєстраційний номер майна 01) та земельну ділянку загальною площею 0,3494 га, кадастровий номер № :06:018:012 (реєстраційний номер 1), що розташовані на АДРЕСА_1 , яке не зареєстровано у встановленому законом порядку за боржником ОСОБА_3 та згідно з Державним реєстром прав на нерухоме майно значиться зареєстрованим за ОСОБА_7 , для виконання ОСОБА_3 зобов`язань за виконавчими листами у справі № 462/2589/14-ц, виданих 25 червня 2018 року Залізничним районним судом м. Львова.

Також ухвалою Залізничного районного суду м. Львова у справі № 462/2902/20 від 28.10.2020 р. задоволено частково заяву представника позивача адвоката Сєргєєвої Ольги Ігорівни про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Живка Михайла Олександровича, ОСОБА_3 (треті особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ) про визнання незаконними та недійсними дій державного реєстратора, скасування державної реєстрації прав власності на нерухоме майно. Накладено арешт на наступне нерухоме майно: земельну ділянку площею 0,3494 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № :06:018:0128, реєстраційний номер нерухомого майна 01; будівлі лазні-пральні площею 543,7 кв. м, що позначені на плані літерами А-1, А-1 та котельні площею 134,3 кв. м під літерою Б-1 за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 01. У задоволені решти вимог заяви відмовлено.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст. ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому ухвалою про забезпечення позову суд не може вирішувати спір по суті.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

При цьому, накладення арешту на спірне майно до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача на володіння та користування майном, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Між тим, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 , ОСОБА_4 зверталися до суду з позовом, в якому просили визнати фіктивним договір, укладений між відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_7 щодо відчуження лазні-пральні літ. А-1 та А'-І, площею 543,7 кв.м., котельні літ. Б-1, площею 134,3 кв.м., та земельної ділянки, площею 0,3494 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення Залізничного районного суду м. Львова по справі №462/2990/14 визнано недійсним договір дарування нерухомого майна та земельної ділянки, укладений 02 квітня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Стефанюк О.І., зареєстрований в реєстрі за № 1031.

Також суд бере до уваги покликання заявника на те, що перереєстрація права власності на будівлі лазні-пральні загальною площею 543,7 га, що позначені на плані літерами А1, А- 1,та котельні площею 134,3 кв.м під літерою Б-1, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на покійного чоловіка відповідачки, ОСОБА_7 , відбулось після його смерті. При цьому, суд зазначає, що за життя ОСОБА_7 , а саме з 2013 року і до дня смерті, особисто не звертався для переєстрації права власності вищевказаного нерухомого майна, яке належало його дружині, на себе, що може свідчити про те, що ОСОБА_7 усвідомлював те, що вказанами діями можуть бути порушені права інших осіб

Таким чином, вищевказані факти можуть свідчити про недобросовісні дії з боку відповідачки ОСОБА_3 , які носять систематичний характер.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд також керується позицією Верховного Суду, який у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 754/5841/17, в якій досліджував питання «вживання права на зло». Судді Верховного Суду зазначили, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині (частина друга статті 13 ЦК України).

Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу (коштів, збитків, шкоди), що набрало законної сили.

Враховуючи вищенаведене, відповідно до вимог ст.ст.149-153 ЦПК України та вимог, викладених в заяві про вжиття заходів забезпечення позову, з`ясувавши обсяг позовних вимог, врахувавши відповідність виду забезпечення позову та співмірність із заявленими позивачем вимогами, суд приходить до висновку про доцільність забезпечення позову, оскільки викладені обставини в заяві про вжиття заходів забезпечення позову дають підстави стверджувати, що невжиття вищевказаного заходу забезпечення, може істотно порушити права та законні інтереси позивача, отже є підстави для вжиття заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно.

Щодо вимоги заявника заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії, у тому числі реєстраційні дії та дії в межах виконавчого провадження, а також дії, спрямовані на зміну власника або дії, що можуть призвести до поділу, виділу часток, зміни опису, технічних характеристик, в тому числі площі щодо будівлі лазні-пральні загальною площею 543,7 га, що позначені на плані літерами Al, А'- 1, та котельні, площею 134.3 кв.м під літерою Б-1, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 101, то така до задоволенню не підлягає, оскільки зазначена вимога повністю охоплюється вимогою накладенням арешту на нерухоме майно, а тому у задоволенні даної вимоги слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 353 ЦПК України,

постановив:

Заяву представника позивача адвоката Сєргєєвої Ольги Ігорівни про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області Мудрак Євгена Миколайовича, ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання незаконними та недійсними дій державного реєстратора, скасування державної реєстрації прав власності на нерухоме майно задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно: будівлі лазні-пральні загальною площею 543,7 га, що позначені на плані літерами Al, А- 1, та котельні, площею 134,3 кв.м під літерою Б-1, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 101.

У задоволені решти вимог заяви відмовити.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню. Строк пред`явлення до виконання ухвали - три роки.

Позивач (стягувач): ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 );

Відповідач (боржник): ОСОБА_3 ( РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ).

Копію даної ухвали направити Залізничному відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (79040, м. Львів, вул. Городоцька, 299) для відома та виконання.

Копію даної ухвали направити сторонам для відома.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана учасниками справи протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до вимог п.п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя Боровков Д.О.

Оригінал ухвали.