ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4447/21 Справа № 199/5988/17 Головуючий у першій інстанції: Якименко Л. Г. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2021 року по справі за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2017 року КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 15.11.2016 року на перехресті вулиць Донецьке Шосе та Петрозаводської відбулася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення автомобіля «Daewoo Centra», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, під керуванням працівника ОСОБА_2 , та автомобіля марки «Оpel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Вину відповідача ОСОБА_1 у вказаній дорожньо-транспортній пригоді підтверджено постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 28.12.2016 року. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Daewoo Centra», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу, отримав механічні ушкодження. Комунальним підприємством «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради був здійснений ремонт автомобіля марки «Daewoo Gentra», д.н.з. НОМЕР_1 , як наслідок, загальна сума нанесеної матеріальної шкоди, відповідно до проведених ремонтних робіт становить 111394,00 грн. Крім цього, позивачем проведено експертне автотоварознавче дослідження по визначенню вартості матеріальних збитків, нанесених автомобілю. За проведення дослідження позивачем сплачено 1750,00 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа Гарант» за полісом №АЕ/6779471. Відповідно до вказаного полісу страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 50000,00 грн.. Страхова компанія виплатила позивачу відшкодування у розмірі 31670,10 грн. Таким чином, невідшкодована сума за ремонт автомобіля «Daewoo Gentra», д.н.з. НОМЕР_1 , та проведення експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальних збитків, на момент подання даної заяви становить: 113144,00 грн. (111394,00 грн. + 1750,00 грн.) - 31670,10 грн. = 81473,90 грн. Тому, уточнивши у червні 2020 року позовні вимоги, позивач просив стягнути на свою користь з ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» суму в межах страхового відшкодування за полісом страхового відшкодування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6779471 у розмірі 18329,90 грн., а також стягнути з ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди у розмірі 63144,00 грн. (а.с. 3-6 т.1, 150-152 т.2).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2021 року позов КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 та ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення матеріальної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради відшкодування матеріальної шкоди у вигляді франшизи в сумі 1000,00 грн. та 27,44 грн. витрат по сплаті судового збору, а всього 1027,44 грн. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В апеляційній скарзі КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. Клопотання КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради від 14.07.2021 року про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю адвоката прийняти участь в судовому засіданні не містить будь-якого обґрунтування причин такої неможливості, відповідні докази не надані.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що15.11.2016 року близько 18-40 год. у м. Дніпро по вул. Донецьке шосе, з боку вул. Березинської в напрямку вул.Передової, рухався автомобіль «Оpel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який на перехресті з вул. Петрозаводською виїхав на заборонений (червоний) сигнал світлофора, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Daewoo Gentra», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 ; внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 10 т.1).

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2016 року у справі №199/9231/16-п ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КупАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу; вказана постанова не оскаржувалась та набрала законної сили 11.01.2017 року (а.с.10 т.1).

Автомобіль Daewoo Gentra, д.н.з. НОМЕР_1 , належить Комунальному підприємству «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради на праві приватної власності, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с.71 т.2).

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 (забезпечений транспортний засіб - автомобіль «Оpel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_2 ) була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» за полісом №АЕ/6779471 від 20.01.2016 року, відповідно до якого ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну складає 50000,00 грн., розмір франшизи - 1000,00 грн. (а.с.68 т.2).

17 листопада 2016 року КП «Дніпроводоканал» ДМР та ОСОБА_1 звернулись із повідомленнями про дорожньо-транспортну пригоду до ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (а.с. 69, 70 т.2).

Відповідно до звіту №21-Р/26/2, складеного 11.02.2017 року оцінювачем ТОВ «Промислова компанія «Селтим» ОСОБА_3 , на замовлення ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант», матеріальний збиток, завданий власнику КТЗ «Daewoo Gentra», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження складає 39204,12 грн. (з ПДВ) та 32670,40 грн. (без ПДВ); ринкова вартість автомобіля - 175712,00 грн. (а.с.80).

ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» виплатила позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 31670,10 грн., що підтверджується копією розрахунку страхового відшкодування ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» та визнається позивачем, згідно змісту позовної заяви (а.с. 98, 151 т.2).

Судом встановлено, що на час розгляду справи належний позивачу автомобіль «Daewoo Gentra» фактично відремонтований, що визнано позивачем, не спростовано відповідачем та підтверджується копією акту про надання послуг ТОВ Тикуней-Авто № від 08.04.2017 року на суму 34987,60 грн., акту про надання послуг ТОВ Тикуней-Авто № від 18.07.2017 року на суму 34002,00 грн. та акту виконаних робіт ТОВ Тикуней-Авто № від 02.10.2017 року на суму 42404,40 грн., тобто на загальну суму 111394,00 грн. (а.с.153, 154, 155 т.2).

Суду апеляційної інстанції надано копії дефектних актів ТОВ Тикуней-Авто № від 18.07.2017 року на суму 34002,00 грн. та № від 02.10.2017 року на суму 42404,40 грн., в яких перераховані види робіт, запчастин та їх вартість (а.с. 24, 26 т.3).

КП «Дніпроводоканал» ДМР перерахувало на користь ТОВ Тикуней-Авто грошові кошти за ремонт автомобіля «Daewoo Gentra» в розмірі 34987,60 грн. (платіжне доручення №761 від 20.04.2017 року), 34002,00 грн. (платіжне доручення №1515 від 25.07.2017 року) та 42404,40 грн. (платіжне доручення №2186 від 12.10.2017 року), на загальну суму 111394,00 грн. (а.с. 22, 25, 28 т.3).

Суд апеляційної інстанції приймає у якості належних та допустимих доказів наведені вище дефектні акти, акти надання послуг та виконаних робіт, оскільки місцевому суду були надані платіжні доручення на підтвердження факту та розміру витрат позивача на відновлювальний ремонт транспортного засобу, однак, безпідставно не було перевірено складові розміру таких витрат, що призвело до неповного встановлення фактичних обставин у справі.

Крім того, колегія приймає до уваги, що видами діяльності ТОВ Тикуней-Авто (ідентифікаційний код юридичної особи 38530664) є, зокрема, технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (основний), роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі №755/18006/15-ц.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особою, відповідальною за завданні збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Відповідно до п.14 постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад автомобіля) було використано нові вузли, деталі, комплектуючи частини, в тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; виходячи з доведеності вини відповідача у ДТП, що відбулась 15 листопада 2016 року; встановивши фактично понесені позивачем витрати на відновлювальний ремонт автомобіля «Daewoo Gentra», д.н.з. НОМЕР_1 в розмірі 111394,00 грн.; приймаючи до уваги, що вартість відновлювального ремонту не перевищує ринкову вартість вказаного автомобіля до ДТП (175712,00 грн.); встановивши, що ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» сплатила страхове відшкодування на суму 31670,10 грн., а ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 50000,00 грн. (позов про стягнення 18329,90 грн., в межах ліміту страхового відшкодування, предявлений до страхової компанії), - колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 61394,00 грн., виходячи з наступного розрахунку: 111394,00 грн. - 31670,10 грн. - 18329,90 грн. Крім того, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню франшиза у розмірі 1000,0 грн., що загалом складає 62394,00 грн.

Однак, згідно змісту уточнених позовних вимог, позивач просить стягнути на свою користь з винуватця ДТП матеріальну шкоду лише в розмірі 61394,00 грн., адже в суму 63144,00 грн., яку позивачем заявлено до стягнення з ОСОБА_1 , входить вартість експертного автотоварознавчого дослідження - 1750,00 грн., що є судовими витратами в розумінні статей 133, 139 ЦПК України.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Також необхідно зауважити, що представлена суду довідка від 13.07.2021 року про балансову вартість автомобіля «Daewoo Gentra» в сумі 54629,94 грн. не може бути прийнята судом до уваги, адже не відповідає змісту експертного дослідження, яким встановлена, зокрема, ринкова вартість автомобіля.

Щодо позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», колегія зазначає наступне.

Згідно звіту №21-Р/26/2, складеного 11.02.2017 року оцінювачем ТОВ «Промислова компанія «Селтим» Стеченком О.Д., на замовлення ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант», матеріальний збиток, завданий власнику КТЗ «Daewoo Gentra», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження складає 39204,12 грн. (з ПДВ) та 32670,40 грн. (без ПДВ); ринкова вартість автомобіля - 175712,00 грн. (а.с.80).

На відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно із абзацом 1 пункту 22.1. статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина 1 статті 25 Закону України "Про страхування").

ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» виплатила позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 31670,10 грн. (з відрахуванням франшизи в сумі 1000,00 грн.), що підтверджується копією розрахунку страхового відшкодування ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» та визнано позивачем, згідно змісту позовної заяви (а.с. 98, 151 т.2).

Суд зауважує, що при визначенні розміру страхового відшкодування страховою компанією обгрунтовано взято до уваги оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, яка визначена оцінювачем ТОВ «Промислова компанія «Селтим» відповідно до звіту №21-Р/26/2 від 11.02.2017 року, що відповідає вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність».

Суд не бере до уваги наданий позивачем висновок №ZU281116 від 16.12.2016 року судового експерта Мазурек О.А., відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Daewoo Gentra становить 145439,60 грн. (а.с. 16-29 т.1). У вказаному висновку вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Daewoo Gentra значно більша, ніж у висновку, проведеному на замовлення страхової компанії (145439,60 грн.) та є фактично близькою до значення середньої ринкової вартості цього автомобіля (164274,71 грн.).

Враховуючи наявність у даній справі двох висновків експертів, які в значній мірі відрізняються за результатами проведеного дослідження, в сукупності із фактом оформлення висновку №ZU281116 від 16.12.2016 року на замовлення позивача, який є безпосередньо заінтересованим у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, - колегія дійшла висновку про необ`єктивності проведеного дослідження №ZU281116 від 16.12.2016 року, тому не приймає його у якості належного та допустимого доказу.

Отже, позовні вимоги КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення матеріальної шкоди, враховуючи, що страхова компанія сплатила позивачу 31670,10 грн., задоволенню не підлягають.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини не встановивши, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 та ч. 13 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, з ОСОБА_1 на користь КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1623,88 грн., що складаються із сплаченого позивачем судового збору при поданні позовної заяви (1222,10 грн.) та апеляційної скарги (1833,13 грн.), у відповідності до вимог ЗУ Про судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам (53,15%).

За положеннями частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Матеріали справи не містять доказів сплати позивачем витрат за виготовлення висновку експерта на суму 1750,00 грн., згідно рахунку №231116 від 23.11.2016 року та акту прийому-передачі виконаних робіт №161216 від 16.12.2016 року, зокрема, чеку, квитанції, меморіального ордеру, тощо. Тому судові витрати, пов`язані із виготовленням висновку експерта, позивачу не відшкодовуються.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, колегія приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого суду з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради () матеріальну шкоду в розмірі 61394 (шістдесят одна тисяча триста дев`яносто чотири) грн. 00 коп.

В задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_1 в іншій частині відмовити.

В задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення матеріальної шкоди відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради () судові витрати в розмірі 1623 (одна тисяча шістсот двадцять три) грн. 88 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова