Справа № 572/348/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2021 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі ВОЗНЮК М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №572/348/21 за позовом ОСОБА_2 до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ» про відшкодування моральної шкоди, завданої втратою годувальника,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути на його користь з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» страхове відшкодування, пов`язане із заподіяною моральною шкодою, в розмірі 20 000 грн., 180 000 грн. страхового відшкодування внаслідок втрати годувальника, а також понесені судові витрати.

Відповідно до позовної заяви свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09 жовтня 2020 року приблизно о 09 год. 10 хв. на 136 км. автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів, неподалік с.Нова Любомирка Рівненського району Рівненської області, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ 210740» р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіля марки «Renault Master» р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок якої водій автомобіля марки «ВАЗ 210740» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 та пасажир цього ж автомобіля ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження, від яких померли на місці події. З приводу вказаної вище події відомості внесені до ЄРДР із правовою кваліфікацією ч.3 ст.286 КК україни, та розпочато досудове слідство.

Позивач ОСОБА_2 , є сином загиблого ОСОБА_5 , через що йому заподіяно моральну шкоду, а також шкоду, пов`язану із втратою годувальника.

Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «ВАЗ 210740» р.н.з. НОМЕР_1 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія», згідно полісу №АР4120771, то відповідач, як страховик, відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має відшкодувати ОСОБА_2 завдану моральну шкоду, яку він оцінює у сумі 20000 грн., а також шкоду, пов`язану із втратою годувальника, розмір якої визначено позивачем у сумі 180 000 грн.

Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Про час та місце розгляду справи ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» повідомлялось відповідно до закону.

Відповідачем, відповідно до ч.7 ст.178 ЦПК України, не подано до суду відзив на позовну заяву, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що відповідає вимогам ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Клопотань сторонами заявлено не було.

Суд дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, правовідносини між сторонами виникли з приводу відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок смерті потерпілого.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Враховуючи вказану норму предметом судового розгляду у цивільному судочинстві є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.979 ЦК України - за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути, майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, в тому числі, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності), що встановлено п.3 ч.1 ст.980 ЦК України.

Відповідальність водія транспортного засобу - легкового автомобіля марки «ВАЗ 210740» р.н.з. НОМЕР_1 , застрахована ПрАТ «УПСК», що доводиться копією полісу №АР4120771, діючим на 09 жовтня 2020 року.

Згідно із витягом з ЄРДР №0000303 - 09 жовтня 2020 року внесено повідомлення із правовою кваліфікацією ч.3 ст.286 КК України - за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю, в тому числі, автомобіля марки «ВАЗ 210740» р.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого на місці події загинули водій цього автомобіля ОСОБА_6 та пасажир ОСОБА_5 .

Вказані вище обставини доводяться наданою суду копією довідки про дорожньо-транспортну пригоду №518749, відповідно до якої о 09 грд. 10 хв. 09 жовтня 2020 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів : автомобіля марки «Renault Master» р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , відповідальність якого застрахована ПРАТ СК «ВУСО» та автомобіля марки «ВАЗ 210740» р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , застрахованого ПРАТ «УСПК».

Судом із досліджених копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 10 жовтня 2020 року та копії довідки про причину смерті від 09 жовтня 2020 року, встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Нова Любомирка Рівненського району Рівненської області, причиною смерті є масивна травма тіла з переломами кісток скелету та ушкодженнями внутрішніх органів.

Відповідно до ст.23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.Відшкодування моральної шкоди. Моральна шкода полягає, в тому числі, : у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частиною 2 ст.1168 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Статтею 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, в тому числі, шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до ст.27 вказаного вище закону - страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами (п.27.3.).

Позивач - ОСОБА_2 , дійсно є сином загиблого ОСОБА_5 , що доводиться наданою суду копією свідоцтва про народження від 02 жовтня 1999 року (серії НОМЕР_4 ).

Батьки ОСОБА_5 : ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , померли, відповідно, 26 квітня 1976 року та 27 вересня 2018 року, що встановлено судом із коії свідоцтва про народження ОСОБА_5 (серії НОМЕР_5 від 13 січня 1968 року), копій свідоцтв про смерть ОСОБА_7 (серії НОМЕР_6 від 20 жовтня 2020 року), ОСОБА_8 (серії НОМЕР_7 від 28 вересня 2018 року).

Статтею 1200 ЦК України встановлено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Отже, позивачем достовірно доведено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась за участю застрахованого транспортного засобу - автомобіля марки «ВАЗ 210740» р.н.з. НОМЕР_1 було завдано шкоду життю третьої особи - ОСОБА_5 , через що позивач - ОСОБА_2 дійсно має право на відшкодування завданої їй моральної шкоди, відповідно до ст.ст.24, 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Розмір страхового відшкодування позивачем обчислено відповідно до ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законодавством на момент настання страхового випадку.

Таким чином, вимоги позивача про відшкодування відповідачем моральної шкоди є обґрунтованими.

Крім цього, позивач просить стягнути на його користь з відповідача шкоду, пов`язану із втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Судом достовірно встановлено факт смерті ОСОБА_5 внаслідок ДТП, яка сталась за участю транспортного засобу, відповідальність водія якого застрахована відповідачем, а також встановлено, що позивач є сином загиблого.

Статтею 1200 ЦК України встановлено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Копія наданої позивачем суду довідки №1630 від 19 жовтня 2020 року, виданої за підписом заступника декана факультету інформатики та обчислювальної техніки Національного технічного університету України «Київський політехнічний університет імені Ігоря Сікорського», доводить, що на момент настання страхового випадку ОСОБА_2 був студентом 1 курсу вказаного навчального закладу, через що дійсно має право на відшкодування шкоди, завданої внаслідок втрати годувальника, відповідно до ст.23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Таким чином, наданими позивачем суду доказами встановлено, що права позивача порушені відповідачем, який зобов`язаний сплатити йому відшкодування завданої шкоди на підставі ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п.27.2 якої встановлено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на момент настання вказаної вище страхової подіїсума страхового відшкодування, що підлягає сплаті на користь позивача, становить суму 180 000 грн.

Судом враховано, що відповідачем, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України не надано заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх доведення.

З огляду на наведене, позов ОСОБА_2 підлягає до задоволення в повному обсязі.

Крім цього, позивач просив стягнути з відповідача на його користь витрати, понесені на правничу допомогу.

Відповідно до статті 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

На доведення заявленої вимоги щодо розподілу судових витрат позивачем надано договір про надання правової допомоги №2501 від 19 жовтня 2020 року, укладений між Адвокатським об`єднанням «Автопоміч» та ОСОБА_2 з метою надання останньому правової допомоги, відповідно до додатку до якого плата за надані адвокатом послуги на виконання цього договору, становить 1 200 грн. за 1 годину роботи.

Крім цього, суду надано детальний опис робіт (наданих послуг) за вказаним вище договором від 01 лютого 2021 року, який підтверджує, що представником позивача витрачено 3 години робочого часу при здійсненні представництва позивача, загальна вартість яких становить 3 600 грн.

Однак, доказів оплати позивачем вказаних наданих вище послуг стороною суду не надано, через що вказана вимога до задоволення не підлягає.

На підставі ст.ст. 979, 990, 1194 ЦК України, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ» про відшкодування моральної шкоди, шкоди, завданої втратою годувальника - задоволити повністю.

Стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ» (м.Київ вул.Кирилівська,40 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_9 ) - 20 000 грн. страхового відшкодування, пов`язаного із завданою моральною шкодою та 180 000 грн. шкоди, пов`язаної із втратою годувальника.

У задоволенні вимоги ОСОБА_2 до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ» про стягнення понесених судових витрат - відмовити.

Стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ» (м.Київ вул.Кирилівська,40 ) 908 грн. судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: