КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 756/9776/15 головуючий у суді І інстанції: Луценко О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Гаращенко Д.Р., Сліпченка О.І.,

секретар судового засідання: Спеней О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 06 липня 2021 року про призначення експертизи у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції", треті особи: Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація (орган опіки та піклування), ОСОБА_1 , про визнання договору іпотеки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом

до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Оболонська районна у м. Києві державна адміністрація, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У липні 2020 року ОСОБА_2 , яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_3 подала зустрічний позов про визнання договору іпотеки недійсним.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 05 червня 2020 року до участі у цивільній справі в якості правонаступника позивача ПАТ «Дельта Банк» залучено ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Оболонську районну у місті Києві державну адміністрацію.

У судовому засідання 06 липня 2021 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 заявив клопотання про призначення у справісудово-психіатричної експертизи, з тих підстав, що на момент вчинення оспорюваного правочину, відповідач ОСОБА_3 не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними через психічну хворобу.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 06 липня 2021 року у справі призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу, провадження по справі на час проведення експертизи зупинено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції»просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права та відмовити у задоволенні клопотання про призначення експертизи.

Обгрунтовуючи доводи скарги апелянт вказує про те, що згідно з актом амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 343 від 17.04.2012 року, яка була проведена на підставі ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 12 березня 2012 року, ОСОБА_3 страждає психічним захворюванням у вигляді органічного ураження головного мозку судинного ґенезу з вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням та емоційно-вольовими порушеннями з 17 січня 2012 року, за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, тобто наявність хвороби у ОСОБА_3 встановлено рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 22 травня 2012 року, а відтак, повторного доказування не потребує.

ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» також зазначає, що суд першої інстанції проігнорував доводи ТОВ «ФК «Приватні інвестиції», не надав жодної оцінки поданим доказам, в оскаржуваній ухвалі не вказав мотиви їх відхилення, що є порушенням принципів рівності та змагальності цивільного процесу.

Також апелянт посилається на рішення ЄСПЛ «Шульга проти України» № 16652/04, від 02.12.2010 року, де суд неодноразово наголошував, що роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними, і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завдання саме державних органів (рішення у справі «Мусієнко проти України» № 26976/06, від 20.01.2011 року).

Учасники справи відзивів на апеляційну скаргу, у встановлений апеляційним судом строк не надали.

У судовому засіданні представник ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» підтримав апеляційну скаргуз підстав викладених у ній та просив її задовольнити.

Представник третьої особи Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Інші учасники справи повідомлялись про час розгляду справи, проте до суду апеляційної інстанції не з`явились, що відповідно до ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи ухвалу про призначення у справі амбулаторної судово-психіатричної експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що для визначення психічного стану ОСОБА_3 на момент укладення правочину необхідні спеціальні знання та обов`язкове призначення психіатричної експертизи, що матиме значення для ухвалення у справі законного рішення.

Апеляційний судпогоджується з такими висновками судупершої інстанції виходячи з наступного.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, слід врахувати, що відповідно до ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

При чому, згідно вимог ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим, якщо в справі необхідно встановити психічний стан особи.

Згідно з ч.2 ст.102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Із аналізу вказаних норм вбачається, що судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Дульський проти України» (заява № 61679/00), експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури та призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом доказування у цій справі за зустрічним позовом є психічний стан ОСОБА_3 станом на час вчинення оскаржуваного правочину.

Відтак, питання, на яке позивач за зустрічним позовом бажає отримати відповідь, має безпосередній зв`язок з вказаною підставою позову, і на нього можна отримати відповідь лише призначивши судову експертизу.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції, вірно встановивши обставини справи та характер спірних правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для призначення по справі амбулаторної судово-психіатричної експертизи, оскільки без залучення спеціальних знань неможливо встановити, чи усвідомлював ОСОБА_3 значення своїх дій та чи міг він керувати своїми діями внаслідок стану свого здоров`я на момент укладення договору іпотеки № 88651 від 20 червня 2008 року, що входить в предмет доказування по даній справі.

Доводи апелянта про те, що питання, для з`ясування якого була призначена експертиза у даній справі, вже вирішено експертом та преюдиційно встановлено рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 22 травня 2012 року у справі № 2-о-103/12, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки в даному випадку ОСОБА_2 , позивач за зустрічним позовом, просить встановити психічний стан іпотекодавця ОСОБА_3 саме на момент укладення оспорюваного договору іпотеки, тобто станом на 20 червня 2008 року, чого не було встановлено у експертизі та рішенні суду, що наводиться.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскаржена ухвала про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи відповідає нормам процесуального права, скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 06 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови буде складено «08» вересня 2021 року.

ГоловуючийсуддяЛ.П. Сушко
СуддіД.Р. Гаращенко
О.І. Сліпченко