справа № 489/1560/21 провадження №2-о/489/50/21
РІШЕННЯ

Іменем України

20 квітня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретар судового засідання Долгорученко Т.С.,

за участю:

представника заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису

встановив:

ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в якій просить видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 на строк до шести місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав:

- заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань меншу ніж 500 м до місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 перебувати у місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_3 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, представник заявника вказала, що ОСОБА_3 разом з своїм чоловіком ОСОБА_4 , інвалідом по зору, донькою ОСОБА_5 та онуком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживають в квартирі АДРЕСА_1 .

Тривалий час заявник та її сім`я потерпає від насильства зі сторони ОСОБА_2 . Який вчиняє вдома скандали, виражається нецензурною лайкою, ображає та принижує, погрожує фізичною розправою, б`є та зловживає невідомими препаратами, відбирає кошти. Кривдник не може контролювати свої дії (вчинки) та себе. 02.11.2020 постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною першою статті 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства. 09.03.2021 вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за частиною третьою статті 15 та частиною другою статті 186 КК України за вчинене кримінальне правопорушення відносно матері кривдника ОСОБА_5 .

Через поведінку кривдника в заявника погіршилося самопочуття. Має проблеми зі сном, з підвищеним тиском. Поведінка кривдника негативно впливає на здоров`я заявника та працездатність, та здоров`я інших членів сім`ї. ОСОБА_2 вчиняє психологічне ,фізичне та економічне насильство щодо заявника та сім`ї протягом тривалого часу та не зважає на заходи вжиті поліцією. Його агресія щоразу посилюється.

Так як вжиті заходи поліцією до кривдника виявилися неефективними та не захистили заявника від насильства вона звернулася до суду.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 24.03.2021 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та просила задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 проти задоволення заяви не заперечував та факти викладені в заяві не оспорював.

Вислухавши пояснення присутніх учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню.

Із заяви та пояснень учасників процесу в становлено, що заявник, її чоловік ОСОБА_4 , їх дочка ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , який є онуком заявника, проживають за однією адресою: АДРЕСА_1 .

З пояснень представника заявника ОСОБА_2 постійно вчиняє психологічне, фізичне та економічне насильство в сім`ї. Вчиняє скандали, виражається нецензурною лайкою, ображає та принижує заявника і членів її сім`ї, погрожує фізичною розправою, б`є та зловживає невідомими препаратами, відбирає кошти.

Заінтересована особа ОСОБА_2 наведених доводів представник заявника не оспорював.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 02.11.2020 по справі № 489/4542/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною першою статті 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_3 .

Вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 09.03.2021 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за частиною третьою статті 15 та частиною другою статті 186 КК України за вчинене кримінальне правопорушення відносно матері кривдника ОСОБА_5 .

З наданої на запит представника заявника відповіді Управління превентивної діяльності ГУНП в Миколаївській області від 25.03.2021 № 1291/23-2021 вбачається, що протягом 2020 - 2021 років громадянка ОСОБА_3 двічі зверталася до поліції з приводу вчинення домашнього насильства її онуком ОСОБА_2 , у серпні та вересні 2020 року. За результатами першого звернення відносно ОСОБА_2 було складено протокол за частиною першою статті 173-2 КУпАП та останнього поставлено на профілактичний облік Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області як кривдника. Постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 02.11.2020 по справі № 489/4542/20 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Крім того, даним рішенням суду ОСОБА_2 направлено до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради для проходження програми для осіб, які вчинили домашнє насильство.

14.01.2021 за повідомленням вказаного департаменту до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 внесені відомості про умисне ухилення ОСОБА_2 від проходження програми для кривдників та відкрито кримінальне провадження за частиною першою статті 390 КК України.

Також протягом 2016 - 2019 років до Інгульського відділу поліції неодноразово надходили звернення від ОСОБА_3 щодо нанесення ОСОБА_2 їй тілесних ушкоджень, за результатами розгляду яких були відкриті кримінальні провадження за частиною першою статті 125 КК України.

Відповідно до правил статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно частини другої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Відповідно до пунктів 1 та 4 частини другої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків.

Відповідно до частини третьої статті 26 наведеного Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (частина четверта стаття 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

За положеннями частини сьомої статі 26 наведеного Закону обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису.

Згідно пункту 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо наявності психологічного, фізичного та економічного насильства зі сторони ОСОБА_2 відносно заявника та інших членів сім`ї та те, що вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалих осіб є високою, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, суд вважає за необхідне видати строком на шість місяців обмежувальний припис відносно кривдника заборонивши йому перебувати у місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_3 , а також вести листування, телефонні переговори з заявником або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб. Також суд вважає за необхідне направити ОСОБА_2 до Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради для проходження корекційної програми для осіб, які вчинили домашнє насильство відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

З огляду на встановлені обставини, наведені вище заходи до кривдника суд вважає достатніми для запобігання ним насильства в сім`ї, зокрема до заявника. У зв`язку із цим вимога про заборону ОСОБА_2 наближатися на відстань меншу ніж 500 м до місця проживання заявника задоволенню не підлягає. Крім того судом вжито захід про заборону кривднику перебувати у місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_3 .

Згідно з частиною третьою статті 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Керуючись статтями 350-5, 350-6 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити наступні заходи обмеження прав ОСОБА_2 , поклавши на нього наступні обов`язки:

- заборонити ОСОБА_2 перебувати у місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_3 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.

В іншій частині вимог заяви ОСОБА_3 відмовити.

Обмежувальний припис видати строком на шість місяців.

Направити ОСОБА_2 до Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Миколаївської міської ради для проходження корекційної програми для осіб, які вчинили домашнє насильство відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Інгульський відділ поліції ГУНП НПУ та Виконавчий комітет Миколаївської міської ради.

Допустити рішення суду до негайного виконання.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:

заявник - ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

заінтересована особа - ОСОБА_2 , , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 20.04.2021.

Суддя І.В.Коваленко