Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/521/21

2/330/306/2021

"02" вересня 2021 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нестеренко Т.В.

при секретарі Корнієнко М.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Карягіна П.І.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Якимівка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову зазначила, що їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03 березня 1994 року на праві приватної власності належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 . Також по 1/3 частині на праві власності зареєстровано за чоловіком ОСОБА_5 та сином ОСОБА_4 . ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції у Запорізькій області зроблений відповідний актовий запис за №167 від 05 листопада 2013 року. Згідно довідки про склад сім`ї виданої Якимівською селищною радою Якимівського району Запорізької області від 03 березня 2021 року № 584 в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані громадяни: ОСОБА_1 , 1940 року народження, зареєстрована з 11 листопада 1988 року, син ОСОБА_4 , 1969 року народження, зареєстрований з 11 липня 1991 року та колишня дружина сина ОСОБА_2 , 1986 року народження, зареєстрована з 22 червня 2013 року. Фактично з дня реєстрації ОСОБА_2 не проживала в житловому приміщенні, ніколи не сплачувала комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили. Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 10 лютого 2021 року шлюб, укладений 09 вересня 2006 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №983 розірваний. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, вона позбавлена можливості оформити субсидію та вимушена сплачувати зайві комунальні послуги. На підставі вищевикладеного, позивач просила суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні позивач та її представник, адвокат Карягін П.І. підтримали позовну заяву та просили її задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 не заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що дійсно, вона є співвласником житлового будинку в АДРЕСА_2 , разом з третьою особою, її колишнім чоловіком ОСОБА_4 .. Але, відповідно до документів, зазначене житло зареєстровано за ОСОБА_4 , який на теперішній час не надає згоду на її реєстрацію в зазначеному житлі разом з їх малолітньою дитиною.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03 березня 1994 року квартири АДРЕСА_1 на праві приватної спільної власності належить ОСОБА_1 , ОСОБА_5 ОСОБА_4 в рівних частинах.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції у Запорізькій області зроблений відповідний актовий запис за №167 від 05 листопада 2013 року.

Відповідно до витягу з домової книги , в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , 1940 року народження (з 11 листопада 1988 року); ОСОБА_4 , 1969 року народження (з 11 липня 1991 року); ОСОБА_2 , 1986 року народження (з 22 червня 2013 року) та ОСОБА_6 , 2007 року народження.

Згідно довідки про склад сім`ї виданої Якимівською селищною радою Якимівського району Запорізької області від 03 березня 2021 року № 584 в квартирі АДРЕСА_1 до складу сім`ї входять: ОСОБА_1 , 1940 року народження, син ОСОБА_4 , 1969 року народження та онук ОСОБА_6 , 2007 року народження.

Відповідно до зазначеної довідки та довідки, наданою старшою по будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_2 , 1986 року народження, не проживає у даній квартирі з травня 2013 року.

Cуд, дослідивши матеріали справи та врахувавши позиції сторін приходить до наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст 319ЦК Українивласник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі визначеному відповідно до угоди з власником.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у спірній квартирі як член сім`ї власника з 22.06.2013 року.

Відповідно до довідки про склад сім`ї виданої Якимівською селищною радою Якимівського району Запорізької області від 03 березня 2021 року та довідки, наданою старшою по будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_2 , 1986 року народження, не проживає у даній квартирі з травня 2013 року, тобто більше року, а тому є всі підстави для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, про що не заперечували учасники процесу.

10.02.2021 року рішенням Якимівського районного суду Запорізької області було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ..

Частина 4 ст. 206 ЦПК України встановлює, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, з урахуванням визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись 12, 13, 76, 78, 81, 89, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 355, 356 ЦПК України , ст. ст. 317, 319, 391,405 ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.150, 156 ЖК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Якимівський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Т.В. Нестеренко