441/1423/20 2/441/115/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

12.04.2021 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Яворської Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Цап І.М.,

позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення його від права на спадкування частки майна після смерті ОСОБА_5 .

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вони проживали в АДРЕСА_1 , де і продовжує натепер проживати. В зазначеній квартирі також проживали ОСОБА_5 (свекор) та ОСОБА_7 (свекруха).

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вона з дітьми постійно проживала зі спадкодавцями, та є зареєстрованою у даній квартирі. Відповідач ОСОБА_4 , має частку в квартирі, та не проживає і не проживав ні на час смерті своєї матері ОСОБА_7 ні на час смерті свого батька ОСОБА_5 , які в силу свого віку та тяжкої хвороби потребували систематичної допомоги та догляду.

Внаслідок смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на його частку майна. До складу спадкового майна належить частка квартири в АДРЕСА_1 . Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261 ЦК України її неповнолітня дочка є спадкоємцем за правом представлення першої черги за законом та відповідач.

За ст.ст. 202, 203 Сімейного Кодексу України повнолітні дочка та син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Таким чином, відповідач ОСОБА_4 відповідно до приписів вищезазначених норм цивільного законодавства, мав безумовні обов`язки утримувати свого батька ОСОБА_5 , який був непрацездатним і потребував матеріальної допомоги. За висновками МСЕК потребував постійного стороннього догляду, лікування, спостереження лікарями. Лікування, догляд за ним потребували значних коштів, уваги, часу. Тому вона, як невістка, сама зі своїми дітьми допомагала в лікуванні та догляді за хворим ОСОБА_5 .

Відповідач ухилявся від виконання своїх обов`язків, жодного разу він не провідував ні батька ні матір, на похорони не приїздив, не надавав жодної допомоги на підтримування життєдіяльності ОСОБА_5 .. Він працездатний, спілкувався з батьком виключно по телефону, працював, був добре усвідомлений про тяжкий перебіг хвороб ОСОБА_5 . Відповідач допомоги в поховані ОСОБА_5 та оплаті ритуальних послуг не надавав.

Посилаючись на викладене, позивачка просила усунути відповідача від права на спадкування.

Під час розгляду справи позивачка та її представник ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримали, просили про їх задоволення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, на оголошення в пресі не відгукнувся, заперечень, відзиву, пояснень не подав.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.

04.03.2004 ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (позивачка зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.13).

Згідно копії свідоцтва про народження у подружжя ОСОБА_9 , народилась дочка ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) (а.с.12).

Згідно копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19).

Батьками ОСОБА_6 були ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.с.15)

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.20), ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .(а.с.21), тобто після смерті їх сина та чоловіка позивачки - ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 є внучкою спадкодавців ОСОБА_5 та ОСОБА_7 і має право на спадщину за правом представлення.

З довідки Комарнівської міської ради Городоцького району Львівської області вбачається, що ОСОБА_5 (спадкодавець) до дня смерті проживав за адресою АДРЕСА_1 , разом з ним за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (а.с.22,24), проживала ОСОБА_10 , яка доглядала до смерті ОСОБА_5 (а.с.23).

Згідно з виписними з медичної картки ОСОБА_5 хворів цукровим діабетом 2 типу , 09.05.2019 після втрати свідомості був поміщений в лікарню із загальним станом важкий, по 24.05.2019 хворий ОСОБА_5 продовжував лікуватися, діагноз церебральна кома 1-11 ступені, мав безпорадний стан, неспроможний себе доглянути. (а.с. 25,.27,.76.,77).

Актами Комарнівської міської ради Городоцького району підтверджено, що ОСОБА_4 (відповідач) зареєстрований за місцем проживання спадкодавця, однак на протязі багатьох років не з`являвся до батьків.(а.с.28-30)

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_11 суду показала, що є своячкою спадкодавця та відповідача, останній давно не появлявся до своїх батьків, спадкодавець ОСОБА_5 тяжко хворів, систематично потребував сторонньої допомоги, сам неспроможний був себе доглянути, за ним догляд здійснювала невістка ОСОБА_1 зі своїми синами, вони надавали хворому постійно допомогу, займались його лікуванням. Відповідач зі своїм батьком спілкувався лише по телефону, на похорони не приїздив.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відносини спадкування врегульовані діючим ЦК України, згідно зі ст. 1216 якого, спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла спадкодавця, до інших осіб спадкоємців.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За правилами ч.5 ст. 1224 ЦК України суду надано право усунути особу від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 1224 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця.

При цьому, під безпорадним станом, як це роз`яснено в абз. 3 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Разом з тим, під час вирішення спору насамперед підлягає з`ясуванню питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Отже, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Судом взято до уваги і висновки Верховного суду України у справі № 591/1405/18, в якій суд досліджував питання усунення від права на спадкування. Зокрема зазначено, що ВС зауважив, що під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Враховуючи вище наведене та положення ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги пояснення сторони позивача, свідка та керуючись цивільним законодавством України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позивачки усунення відповідача від права спадкування, оскільки матеріали справи містять докази здійснення позивачкою опіки над спадкодавцем, який останні роки свого життя потребував постійного медичного догляду, а відповідач, допомогу якого, як сина, потребував ОСОБА_5 нехтував своїми обов`язками, не надавав своєму батькові належної допомоги при житті, коли він хворів та лікувався від тяжкої хвороби, не приймав участі в його похованні, що теж знайшло своє підтвердження як в матеріалах справи, так і під час допиту свідка допитаного в судовому засіданні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_10 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування, - задовольнити.

Усунути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 від спадкування за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 19.04.2021.

Головуючий суддя: Яворська Н.І.