Справа № 367/91/21
Провадження №2/367/3361/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

24 березня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Бичок Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз», третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз», третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що 04 січня 2018 року, близько 19 години 30 хвилин в місті Буча на перехресті вулиць Революції-Малиновського, ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Skoda» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг не надав перевагу в русі автомобілю «Opel», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався головною дорогою. Внаслідок цього відбулося ДТП, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 15 січня 2018 року, постановою Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 26 січня 2018 року. Своїми діями, що полягали в порушенні положень ПДР України, ОСОБА_2 завдав значних матеріальних збитків позивачу. ОСОБА_1 було замовлено проведення незалежної оцінки транспортного засобу «Opel», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на предмет встановлення вартості відновлювального ремонту та вартості матеріального збитку. 04 січня 2018 року, був проведений огляд автомобіля «Опель», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на предмет встановлення вартості відновлювального ремонту та визначення матеріального збитку. Внаслідок ДТП , ОСОБА_1 у зв`язку із знищенням його автомобіля «Opel», реєстраційний номер НОМЕР_2 , зазнав матеріальних збитків в сумі 82 067 (вісімдесят дві тисячі шістдесят сім) гривень 59 копійок, виходячи з розрахунку: 126 406 грн. 75коп. (Рв) 44 339 грн. 16 коп. (Вз) = 82 067 грн. 59 коп. в якому Рв ринкова вартість автомобіля, Вз вартість автомобіля в пошкодженому стані. Витрати ОСОБА_1 на проведення автотоварознавчого дослідження склали 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень. Згідно полісу № АК/4159339 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ «Європейський Страховий Союз» 16 серпня 2017 року на період з 18 серпня 2017 року по 17 серпня 2018 року, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, складає 100 000 (сто тисяч) гривень, франшиза 0 (нуль) гривень. Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика. У заявку з тим, що на момент вчинення ДТП та подання заяви про виплату страхового відшкодування ПрАТ «Європейський Страховий Союз» проходило процедуру банкрутства та відповідно не мало можливості виплачувати страхові виплати, 26 січня 2018 року, ОСОБА_1 було подано заяву про виплату страхового відшкодування до МТСБУ. У червні 2018 року, ОСОБА_1 було отримано рішення Президії МТСБУ від 22 березня 2018 року, щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 6 (шість тисяч) гривень. Однак, станом на дату подання даної позовної заяви позивач не володіє інформацією щодо ліквідації ПрАТ «Європейський Страховий Союз», а тому, сума збитку, яку має відшкодувати ПрАТ «Європейський Страховий Союз» з урахуванням вже виплаченого позивачу відшкодування складає : 82 067 грн. 59 коп. 6 000 грн.00коп. = 76 067 грн. 59 коп. Оскільки відповідачем добровільно не було відшкодовано завдану позивачу шкоду в повному обсязі, то окрім матеріальної шкоди , він також зазнав інших пов`язаних з цим витрат, які підлягають стягненню з відповідача, 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень витрати за проведення незалежної авто товарознавчої експертизи. Окрім того, у зв`язку з тим, що позивач не має юридичної освіти та відповідних знань у галузі права, з метою захисту своїх прав та інтересів змушений був звернутися за правовою допомогою до адвоката. Так , 20 грудня 2020 року між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Шимко А.О. було укладено договір №214/20, про надання правової допомоги. Вартість наданих за цим договором юридичних послуг склала 10 000 (десять тисяч) гривень.

У зв`язку з вищевикладеним, просить суд стягнути з відповідача на його користь різницю між нанесеним матеріальним збитком та виплаченою страховою сумою в розмірі 76 067 (сімдесят шість тисяч шістдесят сім) гривень 59 копійок, витрати за проведення авто товарознавчої експертизи в сумі 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч ) гривень.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 11 січня 2021 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлений належним чином. До суду надав заяву, за змістом якої позов підтримав та просив суд задовольнити його у повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки поштовим зв`язком за місцезнаходженням та розміщенням оголошення на сайті «Судова влада України», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

У судове засідання представник третьої особи в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву в якій просив справу розглядати без його присутності та вирішити питання про відмову в задоволенні витрат на правову допомогу або їх зменшення.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі третьої особи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки Opel, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2008 року випуску (а.с.8)

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 15 січня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.

Відповідно до копії зазначеної постанови, 04 січня 2018 року, близько 19 години 30 хвилин в місті Буча на перехресті вулиць Революції-Малиновського, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Skoda» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг не надав перевагу в русі автомобілю «Opel», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався головною дорогою. Внаслідок цього відбулося ДТП, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_3 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_2 встановлена та відповідно до ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України , в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст.8 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З метою визначення вартості завданих збитків та фіксування всіх пошкоджень отриманих внаслідок вищевказаного ДТП, позивач звернувся до ТОВ «Пасат Консалтинг Груп», та уклав договір про проведення автотоварознавчого дослідження транспортного засобу № 05/01-ТЗ (а.с. 10).

На виконання даного договору ТОВ «Пасат Консалтинг Груп» 09 січня 2018 року складено звіт про вартість матеріального збитку завданого пошкодженням транспортного засобу № 5/01-ТЗ, відповідно до якого ринкова вартість транспортного засобу марки Opel, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 126 406 гривень 75 копійок (а.с. 12-17), а також звіт про оцінку транспортного засобу № 5-1/01-ТЗ, відповідно до якого вартість транспортного засобу марки Opel, реєстраційний номер НОМЕР_2 в пошкодженому стані складає 44 339 гривень 16 копійок (а.с. 38-43).

За послуги проведення оцінки та складання звіту позивач сплатив 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера 05/01-ТЗ від 05 січня 2018 року (а.с. 11).

З листа Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) № 3.1.-05/17272 від 31 травня 2018 року, адресованого ОСОБА_4 видно, що відповідно до порядку проведення гарантійних внесків страховиків до фонду захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах шляхом врегулювання страхових випадків , приймаючи до уваги граничні суми затвердженні рішенням Президії МТСБУ від 22 березня 2018 року (протокол № 418/2018), МТСБУ прийнято рішення про виплату ОСОБА_1 відшкодування шкоди в розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень (а.с.48).

Відповідно до копії квитанції від 30 липня 2018 року № TPHVL80TP30VKONG, вказану виплату ОСОБА_1 було отримано 31 травня 2018 року (а.с.49).

Транспортний засіб «Шкода», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , на дату дорожньо-транспортної пригоди (04 січня 2018 року) було застраховано ПрАТ «Європейський страховий союз» а тому, страховик ПрАТ «Європейський страховий союз» є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим ОСОБА_1 , якому він повинен виплатити страхове відшкодування у передбаченому законом порядку.

Сума матеріальної шкоди, описаної позивачем у розмірі 76 067 (сімдесят шість тисяч шістдесят сім) гривень 59 копійок, вирахувана з наступного: різниця між ринковою вартістю автомобіля та вартістю автомобіля в пошкодженому стані становить 82 067 (вісімдесят дві тисячі шістдесят сім) гривень 59 копійок, МТСБУ сплатило ОСОБА_5 6 000 (шість тисяч) гривень в якості страхового відшкодування.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз» не перебуває в процесі провадження у справі про банкрутство, санації та не перебуває в процесі припинення.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 22 ЦК України - особа, який завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Приписами ст. 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як передбачено ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) .

Частиною 2 ст.1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Оскільки цивільно-правова відповідальність винної особи на час ДТП була застрахована, то виплата в межах ліміту страхової відшкодування покладається на страховика за договором обов`язкового страхування. Винна в ДТП особа відповідає лише у разі недостатності виплаченого страхового відшкодування, як то передбачено положеннями ст.1194 ЦК України.

Порядок виплати страхового відшкодування врегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон).

Згідно із пунктом 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пункту 35.1 ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно з пунктом 36.1 ст.36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до пункту 37.1.4 статті 37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до положень п.36.2 ст.36 Закону страховик протягом 15 днів з дня узгодження з ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника) сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Однак, ПрАТ «Європейський Страховий Союз» умови договору обов`язкового страхування не виконало, хоча зобов`язане сплатити потерпілому суму страхового відшкодування.

З метою захисту прав позивача суд вважає, що на ПрАТ «Європейський Страховий Союз» покладається відповідальність по виплаті ОСОБА_1 в межах страхового відшкодування в розмірі 76 067 (сімдесят шість тисяч шістдесят сім ) гривень 59 копійок.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення різниці між нанесеним матеріальним збитком та виплаченою страховою сумою підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З матеріалів справи вбачається, що 20 грудня 2020 року між позивачем та адвокатом Шимко Андрієм Олександровичем було укладено Договір про надання правової допомоги № 214/20 (а.с. 50). Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №2 від 20.12.2020, адвокатом Шимко А.О. від ОСОБА_1 прийнято грошові кошти в сумі 10 000 гривень за складання позовної заяви та правову допомогу згідно зазначеного вище договору.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача частково витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, та витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 279, 280-285, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз», третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди- задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» (, місцезнаходження: 04128, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд. 18 В, оф. 4) на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) різницю між нанесеним матеріальним збитком та виплаченою страховою сумою в розмірі 76 067 (сімдесят шість тисяч шістдесят сім) гривень 59 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» (, місцезнаходження: 04128, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд. 18 В, оф. 4) на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» (, місцезнаходження: 04128, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд. 18 В, оф. 4) на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Кравчук