Справа №345/1936/21
Провадження № 2-др/345/8/21
Р І Ш Е Н Н Я

Д О Д А Т К О В Е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.08.2021 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі

головуючого-судді Онушканича В.В.

з участю секретаря судового засідання Пукіш В.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про втрату права на користування житлом,

в с т а н о в и в:

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10.08.2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили права на користування житлом, а саме квартирою в АДРЕСА_1 було відмовлено.

Разом з тим, у судовому засіданні 10.08.2021 року представник відповідачів до закінчення судових дебатів заявила, що докази на підтвердження понесених відповідачами витрат будуть надані після ухвалення рішення. Тому рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10.08.2021 року визначено відповідачам п`ятиденний термін після ухвалення рішення суду для подання доказів щодо розміру понесених ними судових витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В межах п`ятиденного строку, передбаченого ч. 8 ст. 141 ЦПК України представник відповідачів подала заяву про стягнення із позивача на користь відповідачів по 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач у судовому засіданні заявив клопотання про зменшення заявлених відповідачами судових витрат. Клопотання мотивує тим, що він є інвалідом ІІІ групи, проживає на мінімальну пенсію, не може ніде працевлаштуватись і фактично неспроможний сплатити таку суму. Крім того вважає суму витрат за надання правничої допомоги завищеною, тому що справа за своєю складністю є незначною, тим більше адвокат Щадей Н.В. здійснювала представництво інтересів двох відповідачів по одній справі. Тому позивач просить зменшити розмір витрат за надання правничої допомоги на 50 відсотків.

Представник відповідачів в судове засідання не з`явилася, проте у поданій заяві про відшкодування судових витрат вказала, що просить розглянути вказану заяву без її участі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За правилами ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи інтереси відповідачів під час підготовки справи до розгляду та в ході розгляду справи на підставі договорів про надання правової допомоги від 19.02.2021 року №2021/02-12 (а.с.142-143) та №2021/02-11 (а.с.146-147) представляла адвокат Щадей Н.В.

Відповідно до додатків до вказаних договорів від 07.06.2021 року, адвокату Щадей Н.В. відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було доручено здійснювати представництво їхніх інтересів у справі №345/1936/21, у тому числі подавати запити та отримувати відповіді на них для встановлення обставин справи, збирати докази, підготувати, підписувати та подавати відзив, письмові пояснення, заяви, докази, здійснювати представництво інтересів клієнтів в суді першої інстанції (а.с.144, 149). Крім того, погоджено, що вартість послуг за цим додатком становить 3000,00 грн. та не залежить від обсягу фактично виконаних робіт та наданих послуг.

10.08.2021 р. між відповідачами та адвокатом Щадей Н.В. складено акти про виконані роботи та надані послуги, в яких деталізовано кожен вид виконаних робіт та наданих послуг (а.с.145, 148).

Дослідивши надані стороною позивача документи на підтвердження оплати відповідачами професійних послуг адвоката, суд дійшов висновку, що такі витрати підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд враховує, що при визначенні суми відшкодування витрат за надання правничої допомоги суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада від 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний характер.

Суд враховує, що адвокат Щадей Н.В. в судовому засіданні 10.08.2021 року здійснювала представництво інтересів одночасно обох відповідачів, проте дана обставина не була в повній мірі врахована при складанні відповідних актів за результатами виконаних робіт та наданих послуг, а тому заявлений розмір витрат за надання правничої допомоги є необґрунтованим.

З врахуванням складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); ціни позову; реального часу, необхідного для виконання таких послуг, суд приходить до висновку, що заявлені витрати відповідачів за надання правничої допомоги в розмірі по 3000,00 грн. є явно неспівмірними, не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (дійсності, необхідності) та розумності.

Отже, на підставі наведеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав, передбачених ч.5 ст.137 ЦПК України, для зменшення понесених кожним з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу до 2000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 270 ЦПК України,

у х в а л и в:

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , 2000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , 2000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя