Справа № 487/5482/20
Провадження № 2/487/596/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2021 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання Ященко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 128724 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з 11.08.2001 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду. В шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Дитина часто хворіє, має хронічні захворювання, за рекомендацією лікарів потребує дієтичного харчування, щорічного оздоровлення та заняття спортом. Після захворювання на бронхіт потребувала довгого медичного лікування на суму 9711 грн. Також дитина має вади зору, тому виникає необхідність звернення до лікаря для проходження медичного курсу лікування. Дитина носить окуляри, кожний рік виникає потреба для уточнення діагнозу та призначення коригуючи окулярів, витрати складають 1078,87 грн. Також дочка проходила медичне лікування в приватному підприємстві фірма «Айлама», в 2018 році стоматологічні послуги склали 6628 грн., в 2019 році - 13215 грн., у 2020 році 61035 грн. За рекомендацією лікарів дитина з 08.01.2018 по 20.09.2020 відвідувала спортивний фітнес-клуб з оздоровчої йоги та танців, вартість послуг склала 10290 грн., також був придбаний фітнес-трекер вартістю 6719 грн.. З 2018 року дочка займалась у школі моделей вартість послуг склала 15900 грн. та додатково було сплачено за навчання 2400 грн. Протягом трьох місяців дитина відвідувала кулінарний майстер-клас вартість за навчання склала 2750 грн. Для гармонічного розвитку дитини також виникла необхідність придбання планшету вартістю 3527 грн., ноутбуку вартістю 10770 грн., смартфону 5500 грн., планшетного ПК 7762 грн. та мобільного телефону 8640 грн. У зв`язку зі станом здоров`я та частими вірусними захворюваннями, позивачка разом із донькою здійснювалось щорічне оздоровлення, вони відпочивали в с. Морське Березанського району Миколаївської області протягом 10 днів з 12.08. по 22.08.2018 за що було сплачено 6400 грн.. також відпочивали на базі відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в с. Коблево з 03.08. по 17.08.2018 вартість прислуг склала 21000 грн. В 2019 році було здійснено оздоровлення дитини в с. Морське Березанського району Миколаївської області протягом 10 днів за що було сплачено 7600 грн., в період з 09.08. по 23.08.2019 відпочивали на території готелю «9-ка» в с. Коблево вартість послуг склала 8400 грн. В період з 02.07. по 16.07.2020 відпочивали з дитиною на базі відпочинку «Лазурний» в с. Коблево вартість послуг склала 35396 грн. В період з 10.08. по 22.08.2020 здійснено оздоровлення дитини на базі відпочинку «Голубі Далі» в с. Морське Березанського району Миколаївської області вартість послуг склала 10320 грн. Разом зі своїми однокласниками дитина подорожувала, вартість квитків на потяг склала 612 грн. Крім того, кожного року дитині купувались канцелярські приналежності до шкоди, витрати на які склали 1795 грн. Фактично позивачкою були понесені витрати на загальну суму 257448 грн., з врахуванням рівності часток батьків при розподілі витрат, просила стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину у сумі 128724 грн.

Ухвалою від 06.11.2020 відкрите провадження у справі.

В судовому засіданні 15.06.2021 відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив в їх задоволенні відмовити. Зазначивши, що перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачкою, який розірвано, в шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На утримання дочки він сплачує добровільно аліменти, також крім аліментів допомагає матеріально за можливістю. Крім того, він тривалий час хворіє, не працює, перебував на обліку в центрі зайнятості, проживає разом із літньою матір`ю, яка є інвалідом, допомагає їй, позивачка після розірвання шлюбу забрала усі його грошві заощадження, він також залишив квартиру, в якій проживає позивачка та дочка, також залишив в квартирі два комп`ютера та подарував Златі ноутбук, підтвердити цього не може, оскільки всі документи залишились у позивача в квартирі, тому вважає не потрібно купувати дитині ще планшет, ноутбук, смартфон, планшетний ПК та мобільний телефон, будь-які покупки та поїздки, лікування в дорогої стоматологічної лікарня, відвідування школи моделей, кулінарних курсів, позивачка з ним не обговорювала, це була її власна ініціатива, він не може сплачувати додаткові витрати. Крім того, позивачка відпочивала разом із дочкою, а просить половину від суми, вважає, що надані квитанції є сфальсифікованими, відсутнє направлення лікаря щоб купувати нові окуляри, не зрозуміло, що за чеки надані на придбання ліків та канцтоварів, також не підтверджено позивачем, що квитки на поїзд були придбані для дочки та з якою метою вона кудись їхала.

25.11.2020, 18.01.2021 24.02.2021 23.03.2021 06.05.2021 08.06.2021 01.07.2021 та 09.09.2021 позивач ОСОБА_1 надала до суду заяви про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення.

13.09.2021 відповідач надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували з 11.08.2001 у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.11.2013. В шлюбі у сторін народилась дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .

Доказів, що з відповідача на утримання дитини стягуваються аліменти суду не надано.

Позивачем не надано доказів на підтвердження її та відповідача матеріального стану.

Відповідач, посилаючись на неможливість сплачувати додаткові витрати на дитину, надав докази знаходження на його утримання матері ОСОБА_5 , 1941 року народження, яка є інвалідом другої групи загального захворювання безстроково, відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 10.09.2019, перебування відповідача на обліку як безробітного в Миколаївському міському ЦЗ з 21.05.2020, відповідно до довідки від 22.05.2020.

Статтею 51 Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як зазначено в ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини 1 статті 181 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно з вимогами ч.ч.1,2 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разове, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких наведено у зазначеній статті. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними факторами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року №3, до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами.

Додаткові витрати не є додатковим стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Визначення обставин, які можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду, який розглядає позов про визначення розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини або чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.

Тому розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що під додатковими витратами на дитину позивач розуміє витрати: на придбання ліків, окулярів, предметів канцелярських товарів, планшету, ноутбуку, смартфону, планшетного ПК, мобільного телефону, на щорічне оздоровлення, квитків на потяг, стоматологічні послуги, відвідування оздоровчої йоги та танців, школи моделей, кулінарних майстер класів. Всього на загальну суму 257448 гривень та просить стягнути з відповідача Ѕ частку витрат фактично понесених нею у розмірі 128 724 гривень.

Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, позивач посилається на те, що дитина часто хворіє, має хронічні захворювання, відповідно до рекомендацій лікарів потребує дієтичного харчування, щорічного оздоровлення та заняттям спортом, проте жодних доказів на підтвердження зазначеного суду не надано, зокрема перебування дитини на обліку лікарів, у зв`язку зі захворюваннями, витягів з медичної картки дочки, консультаційних висновків лікарів-спеціалістів, виписками з історії хвороби дитини, де встановлені діагнози дитини, відповідних рекомендацій лікарів про направлення дитини на оздоровлення, необхідність заняття відповідними видами спорту або іншими видами фізкультурно - оздоровчих занять, призначенням лікарями медикаментозного лікування. Томусуд оцінює критично надані позивачем докази про відвідування дитиною спортивного фітнес-клубу з оздоровчої йоги та танців, придбання фітнес-трекеру та оздоровлення дитини на базах відпочинку, оскільки відсутні докази, які свідчать про призначення (рекомендації) лікарямиза станом здоров`я такого виду відпочинку та заняттям йогою і танцями.

Також, позивачем не доведено належними та допустимими доказами витрати у розмірі 1078, 87 грн. на придбання окулярів для дитини, відповідно до заказ-наряду №00008880 від 31.08.2020, заказ-наряду №00008651 від 27.08.2020, оскільки відсутні докази наявності у дитини вади зору, звернення до лікаря з цього приводу, встановлення діагнозу, проходження медичного курсу лікування, призначення лікарем окулярів, які коригують зір.

Отже, позивачем не доведено, що ці витрати були викликані особливими обставинами, тобто є додатковими витратами.

Крім того, позивачем надано копії чеків з аптек на придбання ліків на суму 9711 грн., у зв`язку із захворюванням дитини на бронхіт, але позивачем не надано доказів звернення дитини до лікаря, у зв`язку з тривалим захворюванням на бронхіт, встановлення лікарем відповідно діагнозу та призначення ліків, які зазначені у даних чеках, тому надані позивачем чеки суд вважає неналежними та недопустимими доказами, оскільки наявність чеків без відповідної медичної документації не підтверджує адресність таких витрат на дитину.

Щодо витрат на лікування дитини в приватному підприємстві фірма «Айлама» у 2018, 2019, 2020 роках загальний розмір стоматологічних послуг склав 80878 грн. , на підтвердження якого позивачем надано: акт виконаних робіт з надання медичних послуг від 24.12.2018 на суму 66238 грн., акт виконаних робіт з надання медичних послуг від 23.12.2019 на суму 13215 грн., акт виконаних робіт з надання медичних послуг від 07.09.2020 на суму 47000 грн. Однак, на підтвердження вказаних витрат позивачем не наданого жодного фіскального чеку, платіжного доручення, квитанції чи інших документів, які б свідчили про оплату нею цих послуг.

Вказані вище акти виконаних робіт в розумінні ст. 9 Закону від 16.07.99 р. № 996-XIV «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» не є первинними бухгалтерськими документами, оскільки не містить всіх обов`язкових реквізитів, визначених цим Законом, а тому не підтверджує оплату позивачем цих послуг. Отже, позивачем не наданого жодного фіскального чеку, платіжного доручення, квитанції чи інших документів, які б свідчили про оплату нею цих послуг, тому суд вважає не доведеним понесення витрат позивачкою за цими актами.

Щодо інших витрат, які позивач просить стягнути як додаткові витрати на утримання дитини, а саме: витрати на придбання планшету, ноутбуку, смартфону, планшетного ПК, мобільного телефону, канцелярських товарів, заняття у школі моделей, відвідування кулінарних класів, квитки на потяг, суд вважає, що вказані витрати не є додатковими витратами на дитину, у розумінні ст.185 СК України, оскільки це не викликано особливими обставинами(розвитком здібностей дитини).

Отже, позивачем не надано, а судом не здобуто належних та допустимих доказів підтвердження понесення позивачем витрат, які у розумінні ст.185СК України, можуть бути визначені як додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами. (хронічна хвороба, каліцтво, розвиток здібностей дитини, тощо).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 76, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

Рішення набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено Миколаївського апеляційного суду в строк і в порядок, встановлений ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .и

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: С.М. Афоніна

Повний текст рішення складено 16.09.2021.