Справа № 486/1423/17
Провадження № 2/486/24/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Савіна О.І.

при секретарі Коршак О.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення матеріальних збитків,

без участі відповідачів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Южноукраїнського місього суду Мколаївської області перебуває цивільна справа за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» (далі ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЮУ АЕС») до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення матеріальних збитків у розмірі 169 184.00 грн..

В обгрунтування позову ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЮУ АЕС» зазначає, що Южноукраїнським міським судом Миколаївської області було розглянуто кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопрушення передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України. Потерпілою стороною у кримінальному проваджені є ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЮУ АЕС». За наслідками розгляду справи, вироком суду від 22.12.2018 року, обвинувачені визнані винуватими у вчиненні вказаного кримінального правопрушення, однак судом було відмовлено у задоволенні цивільного позову. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 21.05.2019 року, вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22.12.2018 року, залишено без змін. За касаційною скаргою ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЮУ АЕС», Верховний суд, постановою від 12.12.2019 року, вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22.12.2018 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 21.05.2019 року, в частині вирішення цивільного позову, направив на новий розгляд в порядку цивільного судочинства, до суду першої інстанції.

У зв`язку з цим просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діями яких ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЮУ АЕС» спричинено матеріальні збитки пов`язані з пошкодженням електродвигуна мостового крану вантажопідйомністю 160/32 тн., розміром 168 234.00 грн., витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 950.00 грн., а всього 169 184.0 грн..

Представник відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвокат Коробкова О.О. 05.02.2021 року та 19.07.2021 року направила відзиви на позовну заяву, в яких просила відмовити ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЮУ АЕС» у задоволенні позову, оскільки за висновком експерта № 09/3-162 від 16.05.2017 року, середня ринкова вартість фрагментів мідних стрижнів електродвигуна за цінами лому кольорових металів, станом на 11.03.2017 року, становить 332.22 грн., що відповідає змісту обвинувачення. Інше суперечить пп.3) п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» №13 від 02.07.2004 року, яким визначено, що непідлягають розгляду у кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення. При виникненні такої ситуації суд повинен роз`яснити потерпілому можливість вирішення спірних питань у порядку цивільного судочинства.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила про задоволення позову.

Представник відповідачів адвокат Коробкова О.О. просила відмовити у задоволенні позову.

З`ясувавши правові позиції сторін дослідивши письмові докази у справі суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22.12.2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнані винуватими у вчиненні кримінального правопрушення передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК україни та їм призначено покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК україни. У задовленні цивільного позову ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЮУ АЕС», відмовлено (а.с. 29-32).

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 21.05.2019 року, вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22.12.2018 року, залишено без змін (а.с. 33-36).

За касаційною скаргою ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЮУ АЕС», Верховний суд, постановою від 12.12.2019 року, вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22.12.2018 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 21.05.2019 року, в частині вирішення цивільного позову, направив на новий розгляд в порядку цивільного судочинства, до суду першої інстанції (а.с. 37-40).

У зв`язку з цим цивільний позов ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЮУ АЕС» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розглядається в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22.12.2018 року було встановлено та не спростовано судами вищих інстанцій, що 11 березня 2017 року близько 08:00 год. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з метою крадіжки металу, проникли до будівлі сховища відпрацьованого ядерного палива, яке знаходиться на промисловому майданчику ВП «ЮУ АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» в м. Южноукраїнську Миколаївської області, де з підлоги зібрали мідні стрижні обмотки електродвигуна мостового крану вантажопідйомністю 160/30 т, що перебуває на балансі ВП «Южно-Українська АЕС», вагою 3,3 кг, загальною вартістю 332,22 гривні, які бажали викрасти, однак не довели свій злочинний намір до кінця, оскільки були помічені в будівлі сховища працівниками охорони ВП «Южно-Українська АЕС», які викликали працівників поліції.

Даний факт було підтверджено також протоколом огляду місця події від 11 березня 2017 року з фототаблицею до нього, згідно якого в недобудованому приміщенні для зберігання ядерного палива, розташованому на проммайданчику м. Южноукраїнська Миколаївської області, на відстані близько 300 метрів від території ВП «Южно-Українська АЕС» два електродвигуни мають пошкодження, у вигляді зняття металевих деталей та металевих фрагментів. Біля першого двигуна маються три металевих ломи, одне металеве зубило, дві викрутки, одна кувалда та металевий прут, рюкзак з металевими фрагментами двигуна. Під час огляду другого двигуна встановлено, що на ньому мається пошкодження у вигляді деформації металевих частин та пара тряпчаних робочих рукавиць.

В судовому засіданні були оглянуті речові докази металеві пластини в чорній сумці, лом, кувалда, рукавиці, викрутки та палиці.

Згідно висновку експерта № 09/3-162 від 16 травня 2017 року, середня ринкова вартість фрагментів мідних стрижнів електродвигуна за цінами лому кольорових металів станом на 11 березня 2017 року становить 332,22 грн.

Представник позивача не заперечує вартість окремих частин двигуна, однак наполягає на тому, що в цілому, від отриманих пошкоджень, електродвигун не придатний для подальшого використання, а тому ставить питання про відшкодувння його вартості.

Згідно висновку експерта про незалежну оцінку майна, що знаходиться на балансі ВП «ЮУ АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом», підрозділ «УКБ», від 26.05.2017 року, ринкова вартість збитків, завданих в результаті розкрадання мостовий кран вантажопідйомністю 160/32 тн (Електродвигун постійного струму), розташований за адресою: Миколаївська область м. Южноукраїнськ, проммайданчик, на дату складання оцінки з урахуванням ПДВ складає 168 234.00 грн. (а.с. 10-17).

Вартість виконання робіт з оцінки майна складає 950.00 грн. (а.с. 26).

Згідно платіжного доручення № АЕС/4790 від 27.06.2017 року, кошти в сумі 950.00 грн. перераховано, згідно акту здачі-приймання наданих послуг від 26.05.2017 року.

Статтями 127, 128 КПК України передбачено право особи на відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, шляхом її стягнення за судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з п.3) ч.1 ст. 91 КПК України, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Вказані обставини можуть бути елементами складу відповідних злочинів, а також впливати на визначення міри відповідальності винної особи.

У пункті 7) ч.1 ст. 368 КПК України, зазначено, що ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.

Як передбачено у ч.1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Водночас, відповідно до ч.2 ст. 22 ЦК України, до складу реальних збитків як одного з елементів майнової шкоди входять втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

При цьому, згідно зі ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Потерпілий та цивільний позивач у справі ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Южно-Українська АЕС» звертається до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з позовом про стягнення у повному обсязі реального збитку, завданого їх протиправними діями.

Звіт про незалежну оцінку майна, що знаходиться на балансі ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Южно-Українська АЕС», відповідно до якого сума спричиненого збитку становить 168 234.00 грн., як сторонами кримінального провадження так і в подальшому цивільного провадження, не оспорювався.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 12.12.2019 року, за змістом положень ст.ст. 127, 128 КПК України, ст. 22 ЦК України, сума відшкодування за цивільним позовом у кримінальному провадженні не обов`язково має збігатися з розміром завданої злочином шкоди, вказаним в обвинуваченні, яке суд визнав доведеним. Заподіяна кримінальним правопорушенням шкода як обставина, що впливає на його кваліфікацію та вирішення інших питань, пов`язаних із притягненням особи до кримінальної відповідальності, та відшкодування збитків як спосіб захисту порушеного цивільного права і компенсаційний механізм мають неоднакову юридичну природу, відрізняються за критеріями визначення і правовими наслідками.

Так, відповідно до ч.2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Зокрема, розмір відшкодування збитків є предметом позовних вимог у межах заявленого цивільного позову, доводиться цивільним позивачем (потерпілим) самостійно за правилами цивільного судочинства з дотриманням приписів ч. 5 ст. 128 КПК України і не охоплюється межами обвинувачення, яке висувається прокурором в обвинувальному акті або постанові про зміну обвинувачення в суді і обов`язок доказування якого покладається на державного обвинувача.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли підтвердження під час судового засідання, позовна заява підлягає задоволенню.

При цьому, суд доходить висновку, що позивач довів належними та допустимими доказами заподіяння йому діями відповідачів шкоди, у розмірі 168 234.00 грн..

Статтею 1190 ЦК України визначено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22.12.2018 року було встановлено, що шкоду ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЮУ АЕС», заподіяно спільними діями обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а тому з відповідачів на користь ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЮУ АЕС» підлягає солідарне стягнення в рахунок відшкодування майнової шкоди та витрат пов`язаних з оцінкою майна.

Таким чином, позивач повністю довів належними та допустимими доказами, факт заподіяння йому майнової шкоди у розмірі 168 234.00 грн. та обгрунтував витрати пов`язані з оцінкою майна у розмірі 950.00 грн..

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення матеріальних збитків, задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» матеріальні збитки завдані вчиненям кримінального правопорушення, у розмірі 168 232.00 грн. та витрати повязані з оцінкою майна в сумі 950.00 грн., а всього 169 184.00 грн..

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

У зв`язку з оголошенням в судовому засіданні вступної і резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олександр Іванович Савін

Повний текстом рішення складено 10.09.2021 року.