Справа № 524/7045/21
Провадження №2/524/3766/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2021 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі

головуючого судді Кривич Ж.О.,

секретаря судового засідання Швець Д.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці в залі суду позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

УСТАНОВИВ:

В липні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича за № 21443 від 20.04.2021 року про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» заборгованості в розмірі 3 051 грн. 56 коп.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що постановою державного виконавця Автозаводського відділу виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. суми) Мартинчик Оленою Сергіївною від 08.07.2021 року відкрито виконавче провадження №66015575, на підставі виконавчого напису нотаріуса за № 21443, виданого 20.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапена Євгена Михайловича, про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» грошових коштів в сумі 3 051 грн. 56 коп.

Позивач посилалася на той факт, що вона не визнає суми заборгованості, не отримувала вимог від Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» та не ознайомлена з виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича за № 21443 від 20.04.2021 року. Вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням Закону України «Про нотаріат», Цивільного кодексу України та Порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами України, а саме - нотаріус не повідомляв його про те, що до нього звернулися із заявою про вчинення виконавчого напису; виконавчий напис вчинено за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості та її розміру.

Ухвалою суду Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02.08.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича належним чином завірені копії виконавчого напису № 21443 виданого 20.04.2021 року та матеріалів нотаріальної справи, за якими було вчинено виконавчий напис про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», крім того витребувано від Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 66015575 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича № 21443 виданого 20.04.2021 року та матеріалів нотаріальної справи, за якими було вчинено виконавчий напис про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» в розмірі 3 051,56 грн.

Відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» до суду подав заяву від 23.09.2021 року про визнання позовних вимог в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, але заперечували щодо стягнення судових витрат.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини справи:

30.11.2013 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Дельтабанк» було укладено кредитний договір № 001-16054-301113.

Згідно виконавчого напису, правонаступником Публічного акціонерного товариства «Дельтабанк» є Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Сіті Фінанс», правонаступником якого є Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», суду такого підтвердження не надано.

Позивач стверджує, що їй не направлялися документи про правонаступництво стягувача.

20.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 21443 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» заборгованості в розмірі 3 051 грн. 56 коп.

Постановою державного виконавця Автозаводського відділу виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. суми) Мартинчик Оленою Сергіївною від 08.07.2021 року відкрито виконавче провадження № 66015575 з примусового виконання вказаного вище виконавчого напису.

Вирішуючи спір, суд ураховує наступне:

Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року.

Порядком встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Згідно пункту 3 Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Окрім того суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» №2 від 31.01.1992, при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 5.07.2017 №6-887цс17.

Згідно ст. 89 Закону України «Про нотаріат», у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Як видно із матеріалів справи, приватний нотаріус Остапенко Є.М. видав спірний виконавчий напис керуючись пунктом 2 Переліку щодо стягнення заборгованості на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано нечинною.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що на момент вчинення виконавчого напису приватний нотаріус Остапенко Є.М. керувався нормами Переліку, які за рішенням суду були визнані нечинними.

Таким чином, зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріусом не було дотримано встановлену законом процедуру, а саме нотаріус не переконався у безспірності заборгованості та застосував норми законодавства, які на момент вчинення виконавчого напису на підставі рішення суду були визнані нечинними.

За встановлених обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача судових витрат у повному обсязі, суд враховує наступне.

23.09.2021 до суду надійшла заява відповідача, в якій представник ТОВ «Фінпром маркет» вказує на необґрунтованість понесених позивачем судових витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Судом враховується, що згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В позовній заяві позивач вказує, що витрати на професійну правничу допомогу по справі складають 2 000 грн. До матеріалів справи не додано розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, які понесені позивачем. Тому суд не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог. Таким чином, враховуючи засади змагальності, позивачем підтверджено оплату послуг з правової допомоги у зазначені вище сумі. Відповідачем всупереч вимогам закону не підтверджено належним чином, що витрати, понесені позивачем, є меншими або неспівмірними.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 227 грн. 00 коп. у відшкодування сплаченого нею судового збору при подачі заяви про забезпеченя позову.

Ураховуючи вищевикладене, відповідно до статтей263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича від 20.04.2021 року за реєстраційним № 21443 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» заборгованості в розмірі 3 051 грн 56 коп. на підставі кредитного договору № 001-16054-301113 від 30.11.2013 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» на користь ОСОБА_1 227 грн. 00 коп. у відшкодування сплаченого судового збору при подачі заяви про забезпечення позову.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 227 грн 00 коп.судового збору, сплаченого при подачі заяви про забезпечення позову.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» (код юридичної особи 43311346, адреса: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул.. Стельмаха Михайла, б.9А, оф.204).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Дата складення повного судового рішення - 09.10.2021 року.

Суддя Ж.О. Кривич