КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/7852/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року м. Київ

Справа № 758/7535/17

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Махлай Л.Д., Немировської О.В.

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 10 грудня 2020 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, постановлену у складі судді Васильченко О.В.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Некрилова Костянтина Юрійовича про визнання договору дарування недійсним, витребування майна,

встановив:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 14 листопада 2018 року, у даній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Некрилова К.Ю. про визнання договору дарування недійсним, витребування майна.

Не погоджуючись з ухвалою, засобами електронного зв`язку ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та задовольнити заяву про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Вказує, що суд першої інстанції розглянув заяву про скасування заходів забезпечення позову за відсутності сторін та безпідставно відмовив у її задоволенні. Стверджує, що про наявність спору в суді щодо спірної квартири при укладенні договору купівлі-продажу 07 листопада 2017 року продавець ОСОБА_3 їй не повідомила, а приховала; вона є законним власником арештованої квартири та має право розпоряджатися нею за своїм розсудом, тому просила зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , що належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 07 листопада 2017 року.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 підтримали доводи апеляційної скарги, просили ухвалу суду скасувати.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши відповідача ОСОБА_1 та її представника, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 14 листопада 2018 року у даній справі шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , суд виходив з того, що обставин, які б вказували на те, що відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру, не встановлено, як не встановлено і те, що змінилися обставини, які зумовили його застосування.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

З виділених матеріалів справи вбачається, що у червні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Некрилова К.Ю., в якому просила:

- визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 21 квітня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Некриловим К.Ю.

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,індексний номер: 34889145 від 21.04.2017 та державну реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 20091038, державний реєстратор приватний нотаріус Некрилов Костянтин Юрійович, Київський міський нотаріальний округ, підстава виникнення права власності: договір дарування, серія та номер: 691, виданий 21.04.2017, видавник: приватний нотаріус Некрилов Костянтин Юрійович, Київський міський нотаріальний округ.

Одночасно з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року відкрито провадження у цій справі.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

08 листопада 2018 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням про залучення в якості співвідповідача нового власника спірної квартири - ОСОБА_1 , оскільки внаслідок перевірки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо квартири АДРЕСА_1 стало відомо про відчуження 07 листопада 2017 року відповідачем ОСОБА_3 спірної квартири під час судового розгляду даної справи.

08 листопада 2018 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки стало відомо про відчуження відповідачем ОСОБА_3 спірної квартири на користь ОСОБА_1 .

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 14 листопада 2018 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 07.11.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левчук І.І.

Зі змісту ухвали суду від 14 листопада 2018 року та судової повістки від 28.12.2018 року, надісланої на адресу ОСОБА_1 , про виклик у судове засідання на 26 червня 2019 року, вбачається, що судом було залучено в якості відповідача ОСОБА_1 ( а.с. 102, т. 1).

02 квітня 2019 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 звернулась до суду з заявою про збільшення позовних вимог та зміну підстав позову, з якої вбачається, що до відповідача ОСОБА_1 позивачем ОСОБА_2 заявлено позовну вимогу про витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 .

26 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду м. Києва з заявою про скасування заходів забезпечення позову у справі № 758/7535/17.

Заява обґрунтована тим, що ухвалою суду від 14.11.2018 було забезпечено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Некрилова Костянтина Юрійовича про визнання договору дарування недійсним та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 07.11.2017, посвідченого ПН КМНО Левчук І.І.

17.12.2019 державний реєстратор Києво-Святошинської РДА Київської області на підставі ухвали суду вніс обмеження в Державний реєстр прав власності на нерухоме майно.

Вказує, що на підставі договору купівлі-продажу від 07.11.2017 року вона є власником квартири АДРЕСА_1 . При придбанні цієї квартири вона не знала, що в провадженні суду перебуває справа, предметом якої є спірна квартира. Продавець ОСОБА_3 при оформленні договору купівлі-продажу у нотаріуса не повідомила про наявність судового спору. В п. 7 договору купівлі-продажу вказано, що від покупця не приховано обставин, які мають значення для цього договору, також щодо квартири відсутні судові спори. В той час стало відомо, що 06.06.2017 року ОСОБА_2 подала до суду позовну заяву про визнання недійсним договору дарування квартири своєї покійної тітки ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та подарувала ОСОБА_3 нібито квартиру 21.04.2017 року. При укладанні договору купівлі-продажу був внесений пункт № 8 про те, що в разі припинення та/або розірвання договору з вини продавця, та/або подання недійсних та/або підроблених документів продавцем, сплачується покупцю штраф в сумі 18 612 доларів США.

Оскільки ОСОБА_3 , як продавець не повідомила її і приховала від неї про судовий спір по даній квартирі, вона планує розірвати договір купівлі-продажу зі ОСОБА_3 через суд та витребувати суму штрафу (18 621$) та суму вартості квартири - 18 000 доларів США. За таких обставин, заявник просить суд скасувати вказаний арешт, адже за його наявності вона не має можливості розірвати договір купівлі-продажу та повернути свої кошти.

Оскаржуваною ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень», судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Згідно з ч.3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 20 квітня 2021 року вказану цивільну справу прийнято до провадження судді Скрипник О.Г., вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 02 червня 2021 року.

Отже, встановлено, що на даний період часу справа судом першої інстанції не розглянута, підготовче провадження не закінчене.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Аналізуючи наведені процесуальні норми, обставини справи, вбачається, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у справі.

Накладаючи арешт на квартиру АДРЕСА_1 ухвалою від 14 листопада 2018 року , суд першої інстанції виходив з того, що предметом даного позову є оспорювання договору дарування квартири, та що під час розгляду справі відповідачем ОСОБА_3 було здійснено відчуження спірної квартири , а тому суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту квартири може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Порядок та підстави для скасування заходів забезпечення позову визначені у ст. 158 ЦПК України.

Згідно з ч. 1,2 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Частиною 7 статті 158 ЦПК України визначено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом 90 днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з ч.9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (пункт 10 статті 158 ЦПК України).

За змістом даних норм скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи і вирішенням спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриттям провадження у справі.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, підставами для скасування заходів забезпечення позову може бути ухвалення судом рішення про відмову в задоволенні позову або повне фактичне виконання судового рішення про задоволення позову.

Отже, скасування заходів забезпечення позову слід відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову, оскільки заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

Встановлено, що на час розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Некрилова К.Ю. про визнання договору дарування недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння по суті не вирішена, рішення у цій справі судом не прийнято.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, оскільки скасування заходів забезпечення позову до розгляду даної справи по суті та ухвалення судом відповідного рішення, суперечитиме меті заходів забезпечення позову.

При цьому, заявником не надано суду доказів того, що потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Посилання відповідача ОСОБА_1 на відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки порушуються її права, колегія суддів відхиляє, оскільки такі доводи фактично стосуються оспорювання правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову.

Проте, предметом розгляду в даній справі є не питання правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову, а наявність чи відсутність підстав для їх скасування.

Процесуальні дії суду щодо вжиття заходів забезпечення позову і їх скасування врегульовані окремими нормами, є різними за своїм юридичним змістом і за обставинами, які підлягають встановленню.

Скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи і вирішенням спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриттям провадження у справі (ч.ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України).

За таких обставин, оскільки доводи заявника, наведені ним у заяві про скасування заходів забезпечення позову, зводяться до оспорювання ним правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову і не пов`язані із їх скасуванням, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції про відсутність правових підстав для скасування заходів забезпечення даного позову, не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, тому апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374 - 376, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 10 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 23 липня 2021 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Махлай Л.Д.

Немировська О.В.