Справа № 152/1447/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 серпня 2021 року м. Шаргород

Справа №152/1447/19

Провадження №2/152/6/21

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Гринчук І.В.,

представника відповідача

АТ «Вінницягаз» адвоката Ліфанчука М.О.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача

ОСОБА_2 адвоката Матюхи В.В.,

представника третьої особи, яка

не заявляє самостійних вимог

щодо предмету спору на стороні

позивача, Деребчинської сільської

ради Черній Н.В.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гринчук Інна Василівна, до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» (АТ «Вінницягаз»), ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Деребчинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, про визнання дій незаконними, зобов`язання виконати певні дії, стягнення моральної шкоди,

встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідачів, позиції третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача

1. Виклад позиції позивача.

Адвокат Гринчук І.В. звернулася до Шаргородського районного суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Вінницягаз», ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, зобов`язання виконати певні дії, стягнення моральної шкоди в порядку захисту прав споживачів, який ухвалою судді від 29.11.2019 року залишено без руху та надано строк на виправлення недоліків позову.

09.12.2019 року на виконання ухвали від 29.11.2019 року, адвокат Гринчук І.В. подала в інтересах ОСОБА_1 позовну заяву із виправленими недоліками до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» (АТ «Вінницягаз»), ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Деребчинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, про визнання дій незаконними, зобов`язання виконати певні дії, стягнення моральної шкоди.

У позовній заяві із виправленими недоліками позивач просить визнати неправомірними дії Публічного акціонерного товариства «Вінницягаз» щодо ненадання послуг з приєднання до газорозподільної системи квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 ; зобов`язати публічне акціонерне товариство «Вінницягаз» надати послугу з приєднання до газорозподільної системи квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 ; визнати неправомірними дії ОСОБА_2 щодо вчинення перешкод ПАТ «Вінницягаз» при наданні послуг з приєднання до газорозподільної системи квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 ; зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ПАТ «Вінницягаз» щодо надання послуги з приєднання до газорозподільної системи квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , шляхом надання доступу до газорозподільної труби зі стояком вводу газу до будинку, що знаходиться на стіні частини будинку та біля будинку; стягнути солідарно із Публічного акціонерного товариства «Вінницягаз» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50000 грн.; стягнути із відповідачів солідарно судові витрати, понесені позивачем при зверненні в суд.

Мотивуючи позовні вимоги, адвокат Гринчук І.В. зазначає, що позивач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначений будинок газифікований та має одну систему газопостачання до житлового будинку, газорозподільна труба зі стояком вводу газу до будинку знаходиться на стіні частини будинку та біля нього.

Відповідно до умов газифікації населення позивач виявила бажання провести газ до свого помешкання квартири АДРЕСА_1 . Для цілей газифікації була створена спілка, до якої пізніше приєдналася ОСОБА_1 , оплативши внесок у розмірі 12000 грн.

Виконавчим комітетом Деребчинської сільської ради 27.07.2017 року позивачеві було надано дозвіл на проектування та проведення газопроводу до її помешкання.

Відповідно до Договору №03CVі207-18 від 03.01.2018 року, укладеного між АТ «Вінницягаз» та позивачем, відповідач 1 як оператор ГРМ на підставі технічних умов приєднання №220 від 10.08.2017 року мав забезпечити приєднання, підключення до ГРМ та пуск газу у встановлені строки одразу після отримання оплати за приєднання.

Оплата в сумі 4964,88 грн. була здійснена позивачем 24.01.2018 року.

Однак відповідач 1 своїх договірних зобов`язань перед позивачем так і не виконав.

Позивачем протягом двох років направлялися відповідачеві листи, запити з метою з`ясування причин невиконання умов договору.

На всі ці запити позивач отримувала відповіді, що сусід ОСОБА_2 заперечує щодо приєднання її квартири до газорозподільної системи, та чинить всілякі перешкоди представникам АТ «Вінницягаз» при доступі до стояку вводу газу.

Проте ОСОБА_2 (відповідач 2) не є власником ГРМ.

По факту вчинення перешкод жителями будинку АДРЕСА_3 ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ) виконавчим комітетом Деребчинської сільської ради неодноразово проводилася роз`яснювальна робота, щоб вони не перешкоджали відповідачеві 1 виконати свої договірні зобов`язання. Відповідач 2 на роз`яснення не зважає.

Деребчинська сільська рада по зазначеному вище факту зверталася до Шаргородського відділення поліції, однак, відповідно до довідки відділення поліції, дані відносини мають цивільно-правовий характер, і, при відсутності добровільної згоди, їх слід вирішувати у судовому порядку.

Крім того, 11.09.2019 року за заявкою позивача вкотре до її помешкання виїхала бригада спеціалістів відповідача 1. У присутності самої позивача, її представника, представників відповідача 1 та представників третьої особи відповідач 2 разом із членами своєї сім`ї (донькою та дружиною) вчинили сварку, висловлювали нецензурні слова в адресу позивача та не підпускали представників відповідача 1 до роботи.

На спроби представника позивача з`ясувати причини перешкоди, відповідач 2 пояснював, що всі труби належать виключно йому, він самостійно їх прокладав, тому позивач має робити такі роботи окремо.

Також, відповідач 2 погрожував усіх убити. Ні на які пропозиції вирішити спір добровільно у позасудовому порядку відповідач 2 не погоджувався.

Позивач виконала всі умови для підключення свого помешкання до ГРМ, проте, з вини відповідача 1 (який, на її думку, зайняв пасивну, бездіяльну позицію щодо виконання своїх договірних зобов`язань), та відповідача 2 третій опалювальний сезон залишилася без газопостачання та тепла, що завдало їй моральної шкоди, відшкодування якої передбачено Законом України «Про захист прав споживачів», і яку вона оцінює в 50000 грн., тобто за кожний місяць не підключення її помешкання до газопостачання, яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів.

Такий розмір моральної шкоди визначений позивачем із врахуванням часу порушення відповідачем 1 та відповідачем 2 її прав та залишення без газу з 24.01.2018 року. До того ж, позивач людина похилого віку, при мінусовій температурі на вулиці залишилася без тепла в квартирі. За цей період позивач декілька разів перенесла захворювання, пов`язані з холодом, не могла своєчасно готувати собі їжу, а квартира в результаті того, що не опалювалася, зазнала руйнівних процесів.

Позивач змушена була протягом всього часу в холодну пору року лягати спати одягненою, на ніч в постіль класти пляшки з гарячою водою, готувати собі їжу у сусідньому помешканні.

Вважає, що позовні вимоги обґрунтовуються нормами статей 4, 5, 12 ЦПК України, статей 23, 714, 1167 ЦК України, п.п.1, 4 глави 1, п.9 глави 2 Розділу V Кодексу газорозподільних систем.

Відповідачем 1 порушено вимоги ст.714 ЦК України, оскільки з 24.01.2018 року не виконано зобов`язання надати позивачеві послуги з підключення до газопостачання за Договором. При всьому, позивач свої зобов`язання щодо оплати здійснила повністю.

У зв`язку із зазначеними незаконними діями відповідачів позивач була позбавлена можливості належним чином організувати своє життя.

Так, газопостачання до будинку не приєднане з 24.01.2018 року, тобто у зимовий період, у зв`язку з чим позивач змушена була перебувати у квартирі без тепла, а у наступному організовувати опалення квартири та приготування їжі у інший спосіб.

Факт, що позивач неодноразово хворіла у зв`язку з відсутністю газопостачання, можуть підтвердити свідки.

При вирішенні питання щодо розміру моральної шкоди, яка була заподіяна позивачеві незаконними діями відповідачів, просить врахувати тривалість порушення її прав, а саме: відсутність газопостачання до її квартири з 24.01.2018 року і на час розгляду справи в суді, що змушує позивача витрачати додаткові зусилля для влаштування свого життя, опалення квартири у інший спосіб, приготування їжі.

Тому вважає, що позивачу незаконними діями АТ «Вінницягаз» було заподіяно моральну шкоду у сумі 25000 грн. яка підлягає стягненню на користь позивача.

Крім того, вважає, що позивачу було заподіяно моральну шкоду також незаконними діями відповідача 2, яку позивач також оцінює у 25000 грн.

Позивач понесла витрати на професійну правничу допомогу, які, відповідно до п.1 ч.2 ст.133 ЦПК України, належать, до судових витрат.

Розподіл судових витрат здійснюється судом, згідно з вимогами ст.137 ЦПК України.

Орієнтовна сума витрат позивача па професійну правничу допомогу складає 10000 грн., розрахунок понесених судових витрат в зв`язку із наданням професійної правничої допомоги позивачем буде подано в суді.

Під час судового розгляду позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Гринчук І.В. підтримали позовні вимоги, просять позов задовольнити у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 у судових засіданнях пояснила, що проживає в с. Деребчин приблизно 30 років, в тому числі, у квартирі АДРЕСА_1 , власником якої вона є. У квартирі АДРЕСА_4 цього ж будинку мешкає її сусід відповідач ОСОБА_2 із сім`єю. Будинок АДРЕСА_5 , в тому числі і її квартира, були підключені до теплопостачання та водопостачання із Деребчинського цукрозаводу. Коли робота заводу припинилася, припинилося і теплопостачання та водопостачання до будинку. Так як вона є особою з інвалідністю, то неодноразово зверталася до ОСОБА_2 з приводу того, щоб сприяв тому, щоб її квартиру не відключали від водопостачання, а також повідомив, коли проводитиметься підключення будинку до газопостачання. У період, коли проводилася газифікація села Деребчин, вона хворіла, проходила відповідне лікування, стала особою з І групою інвалідності (перенесла інсульт), у зв`язку із чим їй потрібні були значні кошти на лікування, тому разом із рештою мешканців села не здійснила газифікацію квартири. Але пізніше, у 2018 році оплатила відповідну суму грошових коштів у розмірі 12000 грн. в спілку по газифікації села, отримала дозвіл на виготовлення технічної документації на газифікацію квартири, виготовила технічну документацію, оплати послуги по підключенню квартири до газогону, але відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди у підключенні належної їй квартири до газорозподільної системи, у зв`язку із чим вона три зимових періоди мерзне у квартирі, яка не опалюється, гріється пляшками з гарячою водою, які кладе у ліжко для того, щоб його обігріти, спить у одязі в холодну пору року, їжу готує у приміщенні поруч з будинком на плиті. Відповідач АТ «Вінницягаз» присилає своїх працівників для виконання умов договору по підключенню її квартири до постачання газу, але відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди, не допускає їх до стояка, тому вони самоусунулися від виконання робіт. Все це заподіює їй моральних страждань, оскільки нею оплачено проведення робіт по підключенню квартири до газопостачання, як і внесені кошти у спілку по газифікації села. Вважає свій позов обґрунтованим, просить його задовольнити у повному обсязі, а також стягнути понесені нею судові витрати.

Адвокат Гринчук І.В. суду пояснила, що Деребчинською сільською радою було прийнято рішення про газифікацію села Деребчин, у зв`язку із чим створена спілка жителів села по газифікації. Спілка прийняла рішення про внесок членів спілки на газифікацію населеного пункту у розмірі 7000 грн. Позивач ОСОБА_1 внаслідок об`єктивних причин, зокрема, тривалої хвороби та потреби у тривалому лікуванні і реабілітації не вступила у спілку по газифікації відразу, але вирішила вступити пізніше та внести суму 12000 грн. на газифікацію, що було передбачено відповідними рішеннями спілки, яка після здійснення газифікації населеного пункту ліквідувалася, але передала газопровід у комунальну власність Деребчинської сільської ради. Після внесення ОСОБА_1 суми у розмірі 12000 грн. у касу спілки Деребчинська сільська рада дозволила їй виготовити техдокументацію та підключити квартиру до газопроводу. Позивач замовила технічну документацію, на що понесла витрати. Після виготовлення техдокументації ОСОБА_1 уклала договір з АТ «Вінницягаз» на приєднання її квартири до газорозподільної системи від 03.01.2018 року, провела оплату по Договору у розмірі, встановленому цим договором, але до теперішнього часу умови Договору відповідач 2 виконав лише частково, провівши відповідні роботи лише у квартирі позивача, а підключення квартири до стояка вводу та приєднання квартири до газопостачання не здійснює до теперішнього часу. ОСОБА_1 неодноразово зверталася із листами до відповідача 1, а також у інші інстанції, в тому числі, у поліцію, але відповідач 1 не здійснює підключення квартири позивача до газопроводу, мотивуючи тим, що відповідач 2 ОСОБА_2 не допускає працівників АТ «Вінницягаз» до стояка вводу газу до будинку, тобто чинить перешкоди. На неодноразові звернення до нього ОСОБА_2 не реагує, заперечує щодо під`єднання квартири позивача до газопроводу, мотивуючи тим, що траншею для прокладання труби дворового газопроводу він копав разом із членами своєї сім`ї та іншими сусідами, а ОСОБА_1 у цьому не допомагала, тому ним понесені відповідні затрати на це. Позивач та вона неодноразово зверталися до ОСОБА_2 з приводу того, аби останній оцінив вартість прокладання цієї траншеї, частку якої ОСОБА_1 відшкодує за вкладену фізичну працю, але відповідач 2 відмовляється і від такого відшкодування, і від підключення квартири ОСОБА_1 до газопроводу. Газопровід, що прокладений по селу Деребчин, а також дворовий газопровід, який від вуличної труби прокладено до будинку, в якому мешкає ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не є власністю ОСОБА_2 , оскільки переданий у комунальну власність Деребчинської сільської ради спілкою по газифікації села, а сільська рада у свою чергу передала цей газопровід у обслуговування відповідача 1. Тому підстав для відмови у підключенні квартири ОСОБА_1 до газопостачання немає, оскільки остання здійснила всі дії та оплатила необхідні кошти як у касу спілки, так і на виконання умов договору на приєднання до газорозподільної системи.

В судовому засіданні 27.05.2021 року представник позивача адвокат Гринчук І.В. заявила усне клопотання про уточнення найменування відповідача 1: замість ПАТ «Вінницягаз» (як зазначено у прохальній частині позову), на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» (АТ «Вінницягаз») (як зазначено у вступній та мотивувальній частинах позову), яке прийнято судом.

Адвокат Гринчук І.В. просить визнати дії відповідача 1 та відповідача 2 неправомірними, зобов`язати АТ «Вінницягаз» виконати умови договору, а відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкод виконавцю договору АТ «Вінницягаз» щодо проведення робіт по приєднанню квартири позивача, яка є замовником робіт і стороною в договорі, до газорозподільної системи, стягнути з відповідачів моральну шкоду в сумі 50000 грн. та понесені судові витрати за надання правничої допомоги згідно з поданими документами.

2. Виклад заперечень відповідачів.

Відповідач 1 АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» скористався своїм правом на подання відзиву.

20.01.2020 року представником відповідача адвокатом Ліфанчуком М.О. надіслано до Шаргородського районного суду відзив на позовну заяву (а.с.97-99 т.1, 51 т.2).

У відзиві представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Заперечуючи щодо позову, представник відповідача зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 вважає необґрунтованими та безпідставними, відповідач не визнає їх в повному обсязі.

У відзиві представник відповідача зазначив, що взаємовідносини між Оператором газорозподільної системи та суб`єктами ринку природного газу щодо приєднання до газорозподільної системи регулюються Законом «Про ринок природного газу», «Кодексом газорозподільних систем України», який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 року №2494 та іншими нормативно-правовими актами в сфері газопостачання.

Так, відповідно до пункту 9 статті 19 розділу 4 Закону України «Про ринок природного газу», технічні та комерційні умови приєднання до газотранспортної або газорозподільної системи визначаються в кодексі газотранспортної системи або газорозподільних систем. Проектування та будівництво об`єктів газотранспортної або газорозподільної системи здійснюються відповідно до законодавства у сфері містобудівної діяльності, а також технічних умов приєднання, передбачених кодексом газотранспортної системи або кодексом газорозподільних систем.

Згідно з пунктом 1 глави 1 розділу 5 Кодексу ГРМ, власники об`єктів будівництва або існуючих об`єктів (земельних ділянок), які фізично не підключені до газорозподільних систем (далі ГРМ), мають право на приєднання (технічний доступ) цих об`єктів до ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності або користуванні (експлуатації) Оператора ГРМ, у порядку, визначеному цим розділом.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу 5 Кодексу ГРМ, приєднання об`єктів (земельних ділянок) замовника до ГРМ здійснюється на підставі договору на приєднання, що укладається за формами, наведеними у додатках 11, 12 до цього Кодексу. При цьому, невід`ємною частиною договору на приєднання є технічні умови приєднання, які визначають вихідні дані для проектування газових мереж зовнішнього газопостачання від місця забезпечення потужності до точки приєднання, які будуються Оператором ГРМ, та вихідні дані для проектування та будівництва мереж внутрішнього газопостачання об`єкта замовника від точки приєднання до приладів і пристроїв замовника. Будівництво та введення в експлуатацію газових мереж внутрішнього газопостачання забезпечується замовником.

Згідно з підпунктом 6 пункту 2 розділу 3 Договору, замовник зобов`язаний забезпечити допуск персоналу Оператора ГРМ на об`єкт замовника для виконання Договору, зокрема для встановлення та прийняття в експлуатацію вузла обліку та/або виконання заходів з підключення.

03 січня 2018 року між позивачем та відповідачем 1 укладено договір на приєднання до газорозподільної системи (для приєднання, що не є стандартним) №03СVі207-18, відповідно до якого позивачу має бути надана послуга з приєднання.

Разом з тим, відповідачем неодноразово повідомлено позивачу, що послуга з приєднання її об`єкту до газорозподільної системи не може бути надана у зв`язку з перешкоджанням мешканців с. Деребчин у виконанні відповідачем 1 своїх договірних зобов`язань. Даний факт, зокрема, підтверджується актом від 11.07.2018 року, рапортом патрульного поліції від 19.09.2018 року.

Вважає, що жодним чинним нормативно-правовим актом в сфері газопостачання Оператор ГРМ не наділений повноваженнями для вирішення спірних питань, які виникають між власниками чи співвласниками, з приводу їхнього права власності на газові мережі, що, в даному випадку, є причиною перешкоджання мешканцями с. Деребчин у виконанні відповідачем 1 своїх договірних зобов`язань та підтверджується довідкою з поліції б/н та листом Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області від 14.01.2019 року №87553/2.

Крім того, незважаючи на те, що згідно з підпунктом 6 пункту 2 розділу 3 договору на приєднання до газорозподільної системи від 03 січня 2018 року №03СVі207-18, саме замовник (в даному випадку позивач) зобов`язана забезпечити допуск персоналу оператора ГРМ на об`єкт замовника для виконання цього Договору, відповідачем 1 вжито ряд заходів, спрямованих на виконання зазначених договірних зобов`язань.

Зокрема, відповідач 1 неодноразово звертався до Деребчинської сільської ради як органу місцевого самоврядування, та Шаргородського ВП ГУНП у Вінницькій області, як правоохоронного органу, з проханням сприяти Оператору ГРМ у виконанні договірних зобов`язань перед позивачем в частині забезпечення безперешкодного доступу працівників відповідача 1 до газових мереж для виконання робіт з приєднання об`єкта позивача до газорозподільної системи, що підтверджується відповідними листами до Деребчинської сільської ради від 30.09.2018 року №Vі01-3-Сл-6204-0918, від 31.10.2018 року №Vі02-3-Сл-7402-1018 та відповіддю на них, а також рапортом патрульного поліції від 19.09.2018 року.

Відповідач 1 не відмовляється від взятих на себе договірних зобов`язань в частині фізичного приєднання домоволодіння позивача до газорозподільної системи та невідкладно їх виконає за умови забезпечення позивачем допуску персоналу Оператора ГРМ на цей об`єкт.

АТ «Вінницягаз» при наданні позивачу послуги з приєднання до газорозподільної системи його домоволодіння діяв на підставі Кодексу ГРМ та Договору, а повне виконання своїх зобов`язань щодо фізичного приєднання об`єкта позивача до газових мереж відповідач 1 не може виконати з незалежних від нього причин, а отже, невиконання зобов`язань по договору на приєднання до газорозподільної системи об`єкта позивача сталося не з вини АТ.

Також, відповідач 1 заперечує щодо оцінки позивачем моральної шкоди у розмірі 25000 грн. та її існування взагалі.

Так, в п.5 Пленуму ВСУ №4 зазначено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Вищевказані тлумачення ВСУ, на переконання представника відповідача, роблять не можливими задоволення позову про стягнення моральної шкоди без встановлення судом необхідних фактів та обставин, а саме наявність моральної шкоди, протиправної поведінки заподіювача, доказів, на підставі яких можна зробити такі висновки, та причинно-наслідковий зв`язок між протиправним діянням та шкодою. Проте, обставини викладені позивачем, не відповідають таким, що зумовлюють наявність усіх вищевикладених умов.

Так, невиконання зобов`язань по договору про приєднання до газорозподільної системи об`єкта позивача сталося з незалежних причин та не з вини відповідача 1.

Також, позивач вказує на те, що вона неодноразово хворіла. Проте, виписок з лікарні про лікування, чеків та квитанцій про оплату медичних препаратів позивач не надає.

До того ж, позивач вказує на те, що вона була змушена витрачати додаткові зусилля для влаштування свого життя, опалення квартири у інший спосіб та приготування їжі. Разом з тим, враховуючи те, що квартира позивача не є та ніколи не була газифікована, а сама позивач не отримувала та не користувалася послугою з постачання природного газу, вважає не зрозумілим, які саме додаткові зусилля була змушена витрачати позивач для влаштування свого життя, опалення квартири у інший спосіб та приготування їжі, оскільки до виникнення договірних відносин з відповідачем і до сьогодні вона не використовувала газопостачання для опалення квартири та приготування їжі.

Вважає, що позивач обґрунтувала заподіяну їй моральну шкоду виключно словами, не надавши належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння моральної шкоди та відповідно її розмір компенсації в сумі 25000 грн., а тому позивачу необхідно відмовити в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди в повному обсязі.

Відповідно до ст.614 Цивільного кодексу України, особа є невинуватою, якщо вона не доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Вважає, що позивачем не аргументовані обставини та факти порушення її прав з боку відповідача 1 та не надано відповідних доказів на підтвердження порушення своїх прав, а тому підстав для задоволення даного позову не вбачає.

Зазначає, що АТ «Вінницягаз» діяло в межах вимог чинного законодавства та на їх основі, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову в зв`язку з його необґрунтованістю та безпідставністю.

Просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» про визнання неправомірними дій щодо ненадання послуги з приєднання до газорозподільної системи , а також про стягення моральної шкоди в повному розмірі.

Під час судового розгляду адвокат Ліфанчук М.О. пояснив, що між позивачем та АТ «Вінницягаз» дійсно укладено договір на приєднання до газотранспортної системи, для приєднання, що не є стандартним, від 03.01.2018 року, тобто наявні договірні відносини, а також сторони договору мають відповідні права та обов`язки. Щодо проведення оплати за договором, ОСОБА_1 виконала свої зобов`язання у повному обсязі, разом з тим, позивач не виконала зобов`язання згідно з п.п.6 п.2 розділу 3 Договору і як замовник договору не забезпечила допуск персоналу відповідача до об`єкту замовника для проведення робіт по підключенню. Представники АТ неодноразово виїздили для проведення робіт по підключенню квартири замовника до системи газопостачання, але цьому фізично протистояв ОСОБА_2 , а позивач не врегулювала з ним спір до того як працівники АТ приїздили для виконання умов договору. АТ «Вінницягаз» як оператор ГРМ, не вправі з`ясовувати спірні питання, що виникають між споживачами щодо власності на газові мережі. Причиною невиконання умов договору з боку АТ вважає спір, який виник між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 з приводу власності на газові мережі, прокладені по селу Деребчин. З метою виконання умов договору з позивачем АТ «Вінницягаз» неодноразов зверталося і до Деребчинської сільської ради щодо врегулювання спору між позивачем та ОСОБА_2 , і в інші установи. Договір відповідач не може виконати з незалежних від нього причин, а з вини позивача, яка, як замовник договору, не забезпечила доступу до стояка вводу, у зв`язку із чим відповідач ОСОБА_2 фізично перешкоджав здійснити приєднання квартири ОСОБА_1 до газотранспортної системи. При цьому, всі ствердження ОСОБА_2 про те, що дворовий газопровід низького тиску та розміщений на стояку редуктор не мають відповідної потужності є неспроможними, оскільки ці питання враховано у розробленій на замовлення позивача технічній документації, умовами якої передбачено встановлення нового більш потужного редуктора за рахунок позивача.

Адвокат Ліфанчук М.О. просить відмовити у позові за безпідставністю позовних вимог, оскільки вина АТ відсутня, неправомірні дії відсутні, підключення позивача до газотранспортної системи не здійснено через незалежні від відповідача 1 обставини та через невиконання позивачем, як замовником послуги, своїх зобов`язань за договором щодо забезпечення допуску працівників АТ до точки приєднання. Права позивача порушені виключно відповідачем ОСОБА_2 . Відповідачем 1 не заподіяно позивачеві і моральної шкоди. В частині стягнення судових витрат, то адвокат Ліфанчук М.О. вважає їх не співмірними зі складністю справи, а вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу не підлягають задоволенню.

Відповідач 2 ОСОБА_2 не скористався своїм правом на подання відзиву і не подав відзиву на позов ОСОБА_1 .

Разом з тим, під час судового розгляду відповідач 2 ОСОБА_2 та його представник адвокат Матюха В.В. заперечували щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , просили відмовити у задоволенні позову в цілому.

Так, відповідач ОСОБА_2 суду пояснив, що проживає у квартирі АДРЕСА_6 . У 2007 році розпочалася газифікація населеного пункту, у зв`язку із чим було створено спілку по газифікації. Він вступив у вказану спілку, вніс відповідні кошти в розмірі 7000 грн. на газифікацію села та свого помешкання, тобто газифікацію проведено спільними коштами мешканців села та його власною працею і працею інших сусідів проведено дворовий газопровід. ОСОБА_1 не вступала у спілку по газифікації села, коли така була створена, а також не приймала участі у проведенні газопроводу до будинку, зокрема, у копанні траншеї для труби по газифікації будинку, а потім у засипанні цієї труби. Ці роботи проводив він, члени його сім`ї, та сусіди, які проживають у будинку АДРЕСА_3 . Також, ним та сусідами придбавався редуктор, який встановлений на стояку вводу газу, на придбання якого коштів ОСОБА_1 не давала. Йому не відомо, куди або кому сплатила 12000 грн. ОСОБА_1 , оскільки він з цих грошей будь-якої компенсації не отримував. Потужності труби дворового газопроводу та редуктора, що встановлений на стояку вводу, на його переконання, не достатньо для підключення до газопроводу квартири ОСОБА_1 . Конфлікт між ним та позивачем виник ще у 2017 році і наявний досі. Він не давав і не дає згоди на проведення працівниками АТ «Вінницягаз» робіт щодо підключення квартири ОСОБА_1 до газопроводу і щоразу, коли працівники АТ приїздять на місце і намагаються здійснити підключення, він заперечує щодо цього та не дає доступу до стояка вводу. Зварювальні роботи, вкладання труби, установку стояка вводу здійснювали працівники АТ «Вінницягаз», на той час «Немирівгаз», труба та стояк придбавалися за кошти спілки по газифікації, додаткових коштів на це, крім тих коштів, які вносив у касу спілки, він не надавав, але траншею під трубу він копав власною працею, власники трьох квартир придбавали редуктор, який встановлено на стояку вводу, тому він перешкоджає відповідачу 1 у проведенні підключення до газопроводу квартири позивача.

Представник відповідача адвокат Матюха В.В., що діє на підставі ордеру серії ВН №136011 (а.с.120 т.1), суду пояснив, що саме на замовлення відповідача ОСОБА_2 зроблено проект, за яким газова труба підведена до будинку АДРЕСА_3 , де останній проживає. За рішенням Деребчинської сільської ради газотранспортна система належить сільській раді. 24.10.2012 року, згідно із протоколом, газотранспортну систему передано на баланс Жмеринського МУГГ, а підключення інших споживачів можливе тільки з дозволу спостережної ради, якого у ОСОБА_1 немає. Газова труба належить членам спілки, яким є і відповідач ОСОБА_2 , тоді як позивач не вступила у спілку і не здійснила сплати грошових коштів, визначених рішенням спілки по газифікації села. Відповідач ОСОБА_2 дійсно чинить перешкоди і не допускає працівників АТ «Вінницягаз» до стояка для підключення квартири ОСОБА_1 до газотранспортної труби, але конкретно ОСОБА_1 він ніяких перешкод не чинить, оскільки технічно не позивач має здійснити дії по підключенню, як замовник договору, а працівники відповідача 1. Відтак, позивач обрала неналежний спосіб захисту, а щодо вимог до ОСОБА_2 ОСОБА_1 є неналежним позивачем, оскільки саме АТ «Вінницягаз», якому чиняться перешкоди у виконанні договору, повинен бути позивачем, тому у позові слід відмовити.

Щодо наявності моральної шкоди та підстав для її стягнення, адвокат Матюха В.В. вважає, що у судовому засіданні не встановлено доказів заподіяння позивачеві відповідачем ОСОБА_2 моральної шкоди, оскільки у квартирі ОСОБА_1 було електричне опалення і газ ніколи підведений не був, тому і не існувало газового опалення, тому і відсутні моральні страждання з приводу відсутності газу у квартирі на теперішній час.

Також, адвокат Матюха В.В. вважає, що не підлягають стягненню судові витрати за надання позивачеві правничої допомоги, оскільки відсутні підстави для такого стягнення, не додано угоди, яка є обов`язковим додатком до договору про надання правничої допомоги, в якій міститься розрахунок вартості однієї години роботи адвоката як в судовому засіданні, так і за надання іншої правничої допомоги.

3. Виклад позиції третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача.

Деребчинська сільська рада не скористалася своїм правом на подання до суду письмових пояснень щодо позову та відзиву відповідача 1, не дивлячись на пропозицію суду, висловлену в ухвалі від 26.12.2019 року.

В ході судового розгляду представники Деребчинської сільської ради Зайченко Г.В. (а.с.181 т.1), а в подальшому ОСОБА_5 (а.с.105 т.2) не висловили заперечень щодо задоволення позову ОСОБА_1 , покладаються на вирішення суду при розгляді вказаної цивільної справи.

ОСОБА_6 в суді пояснила, що з метою проведення газифікації села Деребчин і інших сіл, що входять до складу Деребчинської сільської ради, було створено спілку по газифікації, рішенням якої встановлювалися розміри грошового внеску споживачів газу на проведення газифікації. Ці розміри внеску змінювалися залежно від того, коли вносилися кошти. Після ліквідації спілки, коли вже була завершена газифікація села Деребчин, слід було вносити у касу спілки 12000 грн., що і зробила позивач ОСОБА_1 . При ухваленні рішення про ліквідацію спілки, було вирішено, що при внесенні коштів особами з метою газифікації їх помешкання, сільська рада, у комунальну власність якої було передано газотранспортну систему, мала право надавати дозвіл на виготовлення технічної документації та на підключення споживача до газотранспортної системи. При пред`явленні ОСОБА_1 квитанції про оплату 12000 грн. сільською радою було надано дозвіл на виготовлення техдокументації для підключення її квартири до газопостачання. І газотранспортна система середнього тиску і газотранспортна система низького тиску, так звані дворові газопроводи, і стояки вводу все це було власністю спілки по газифікації села, а пізніше спілкою передано у комунальну власність сільської ради, яка в подальшому передала у користування та обслуговування АТ «Вінницягаз». Вказані обставини підтверджуються відповідними протоколами зборів спілки, угодами з АТ. Оскільки позивач здійснила оплату коштів за рішенням спілки по газифікації, виготовила техдокументацію на підключення квартири до газопроводу, уклала відповідний договір з АТ «Вінницягаз», то вважає, що відсутні підстави для відмови у здійсненні газифікації квартири позивача та підстави для чинення перешкод у такій газифікації.

ОСОБА_5 в судових засіданнях підтримала раніше надані пояснення попереднього представника сільської ради, додаткових пояснень не має. При розгляді спору ОСОБА_5 покладається на вирішення суду.

ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідачів, третьої особи.

1. 09.12.2019 року представником позивача адвокатом Гринчук І.В. подано до суду заяву про приєднання документів на виконання ухвали суду від 29.11.2019 року та позовну заяву з виправленими недоліками (а.с.64, 66-72 т.1).

2. 21.01.2020 року Деребчинським сільським головою Галайком Ф.Ф. подано до суду заяву про розгляд справи без участі представника (а.с.107 т.1).

3. 22.01.2020 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Матюхою В.В. на електронну адресу суду надіслано заяву про відкладення судового засідання (а.с.108 т.1).

4. 18.02.2020 року представником позивача адвокатом Гринчук І.В. подано до суду заяву про повернення судового збору, сплаченого позивачем ОСОБА_1 (а.с.123 т.1).

5. 04.05.2020 року представником відповідача АТ «Вінницягаз» адвокатом Ліфанчуком М.О. на електронну адресу суду надіслано клопотання про відкладення призначеного на 05.05.2020 року судового засідання у зв`язку із введенням на території України карантину та відсутністю транспортного сполучення між м. Вінниця та м. Шаргород (а.с.149-150 т.1).

6. 04.05.2020 року представник позивача адвокат Гринчук І.В. на електронну адресу суду надіслала клопотання про відкладення призначеного на 05.05.2020 року судового засідання у зв`язку із запровадженням на території України карантину через спалах у світі коронавірусу (а.с.151 т.1).

7. 05.05.2020 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Матюхою В.В. на електронну адресу суду надіслано клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із введенням на території України карантину та відсутністю транспортного сполучення між м. Вінниця та м. Шаргород (а.с.152 т.1).

8. 12.05.2020 року представник позивача адвокат Гринчук І.В. на електронну адресу суду надіслала клопотання про відкладення призначеного на 14.05.2020 року судового засідання у зв`язку із запровадженням на території України карантину через спалах у світі коронавірусу (а.с.154 т.1).

9. 13.05.2020 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Матюхою В.В. на електронну адресу суду надіслано клопотання про відкладення призначеного на 14.05.2020 року судового засідання у зв`язку із введенням на території України карантину та відсутністю транспортного сполучення між м. Вінниця та м. Шаргород (а.с.155 т.1).

10. 29.05.2020 року представник позивача адвокат Гринчук І.В. подала до суду заяву про надання оригіналів квитанцій про сплату позивачем ОСОБА_1 судового збору для звернення до Управління ДКС з метою повернення судового збору (а.с.168 т.1).

11. 23.07.2020 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Матюхою В.В. на електронну адресу суду надіслано клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із хворобою (а.с.180 т.1).

12. 24.09.2020 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Матюхою В.В. на електронну адресу суду надіслано клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю у кримінальному провадженні (а.с.187 т.1).

13. 18.11.2020 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Матюха В.В. подав до суду клопотання про приєднання письмових доказів до матеріалів справи (а.с.212-213 т.1) та заяву про поновлення строку для подачі письмових доказів (а.с.214-216 т.1).

14. 18.11.2020 року представник позивача адвокат Гринчук І.В. подала до суду клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи (а.с.225 т.1).

15. 07.12.2020 року представник позивача адвокат Гринчук І.В. подала до суду заяву про поновлення процесуального строку для подання письмових доказів (а.с.13-15 т.2) та клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи (а.с.16-18 т.2).

16. 09.12.2020 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Матюхою В.В. на електронну адресу суду надіслано клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю у іншій справі в Калинівському районному суді Вінницької області (а.с.38 т.2).

17. 11.03.2021 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Матюхою В.В. на електронну адресу суду надіслано клопотання про відкладення призначеного на 12.03.2021 року судового засідання у зв`язку із зайнятістю у іншій справі в Вінницькому районному суді Вінницької області (а.с.78 т.2).

18. 11.05.2021 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Матюхою В.В. на електронну адресу суду надіслано клопотання про відкладення призначеного на 12.05.2021 року судового засідання у зв`язку із хворобою (а.с.89 т.2).

19. В судовому засіданні 27.05.2021 року представник позивача адвокат Гринчук І.В. заявила усні клопотання про приєднання до матеріалів цивільної справи розрахунків (актів) суми (розміру) гонорару за надання правової допомоги від 27.05.2021 року та від 23.07.2020 року, а також про уточнення найменування відповідача 1: замість ПАТ «Вінницягаз» (як зазначено у прохальній частині позову), на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» (АТ «Вінницягаз») (як зазначено у вступній та мотивувальній частинах позову), та про відкладення судового засідання у зв`язку із необхідністю проведення звірки позивача з відповідачем 1.

20. 29.06.2021 року представник позивача адвокат Гринчук І.В. надіслала до суду заяву про поновлення процесуального строку для подачі письмових доказів (а.с.113 т.2) та клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи (а.с.114 т.2).

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

1. Ухвалою суду від 29.11.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для виправлення недоліків позовної заяви (а.с.60-61 т.1).

2. 10.12.2019 року судом виконано вимоги ч.6 ст.187 ЦПК України щодо здійснення запиту органу місцевого самоврядування про надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 (а.с.84 т.1).

3. Ухвалою суду від 26.12.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гринчук І.В., до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» (АТ «Вінницягаз»), ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Деребчинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, про визнання дій незаконними, зобов`язання виконати певні дії, стягнення моральної шкоди; розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання, яке призначено на 22.01.2020 року; запропоновано відповідачевам в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали подати до суду відзиви на позовну заяву, які мають відповідати вимогам, встановленим статтею 178 ЦПК України, третій особі у п`ятиденний строк письмові пояснення щодо позову та відзивів (а.с.90-91 т.1).

4. 22.01.2020 року відкладено підготовче судове засідання у справі за клопотанням представника відповідача адвоката Матюхи В.В. (а.с.115 т.1).

5. Ухвалою суду від 18.02.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті; визначено дати першого та другого судових засідань (05.05.2020 року та 14.05.2020 року); встановлено сторонам строк на подання заяв по суті (відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив); задоволено заяву представника позивача адвоката Гринчук І.В. про повернення позивачеві судового збору (а.с.127-130 т.1).

6. 05.05.2020 року та 14.04.2020 року судом задоволено клопотання представників позивача, відповідачів та відкладено судові засідання у зв`язку із введенням на території України карантину через спалах у світі коронавірусу та відсутність транспортного сполучення (а.с.153, 156 т.1).

7. 29.05.2020 року судом, відповідно до заяви представника позивача адвоката Гринчук І.В., надіслано оригінали платіжних квитанцій про сплату судового збору позивачем (а.с.171 т.1).

8. 30.06.2020 року відкладено судове засідання у зв`язку із визнанням судом обов`язковою явки в судове засідання відповідача ОСОБА_2 для надання особистих пояснень (а.с.176-177 т.1).

9. 23.07.2020 року відкладено судове засідання у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Матюхи В.В. про відкладення судового засідання (а.с.182 т.1).

10. 24.09.2020 року відкладено судове засідання у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Матюхи В.В. про відкладення судового засідання (а.с.193 т.1).

11. 20.10.2020 року судове засідання у справі відкладено у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці через захворювання коронавірусною хворобою (а.с.197, 198-200 т.1).

12. В судовому засіданні 18.11.2020 року суд постановив ухвалу про відмову у задоволенні заяви про поновлення строку для подачі письмових доказів та клопотання про приєднання письмових доказів до матеріалів справи представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Матюхи В.В., а зазначені у клопотанні докази, які подані суду разом із клопотанням, залишив без розгляду (а.с.1-3 т.2).

13. В судовому засіданні 18.11.2020 року суд постановив ухвалу про відмову у задоволенні усної заяви про поновлення строку для подачі письмових доказів та письмового клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гринчук І.В., а зазначені у клопотанні докази, які подані суду разом із клопотанням, залишив без розгляду (а.с.4-6 т.2).

14. 09.12.2020 року відкладено судове засідання у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Матюхи В.В. про відкладення судового засідання (а.с.40 т.2).

15. В судовому засіданні 12.01.2021 року суд постановив ухвалу про часткове задоволення заяви про поновлення строку для подачі письмових доказів та клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гринчук І.В. та про зобов`язання третьої особи Деребчинської сільської ради надати для огляду в судовому засіданні оригінали документів (а.с.54-56 т.2).

16. 10.02.2021 року, 12.03.2021 року, 12.05.2021 року відкладено судові засідання у зв`язку із задоволенням клопотань представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Матюхи В.В. про відкладення судового засідання (а.с.68, 79, 90 т.2).

17. В судовому засіданні 27.05.2021 року судом без виходу до нарадчої кімнати, що відповідає вимогам ч.4 ст.259 ЦПК України, задоволено клопотання представника позивача адвоката Гринчук І.В.: про уточнення найменування відповідача 1; про приєднання до матеріалів цивільної справи розрахунків суми гонорару за надання правничої допомоги; про відкладення судового засідання у зв`язку із необхідністю проведення звірки з відповідачем 1 щодо оплати позивачем послуг за договором на підключення до газотранспортної мережі (а.с.110-111 т.2).

18. 01.07.2021 року відкладено судове засідання у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Матюхи В.В. про відкладення судового засідання (а.с.129 т.2).

19. В судовому засіданні 26.08.2021 року суд постановив ухвалу про задоволення заяви про поновлення строку для подачі письмових доказів та клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гринчук І.В. (а.с.141-142 т.2).

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, а також докази, відхилені судом та мотиви їх відхилення.

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо виконання умов договору про приєднання до газорозподільної системи та щодо перешкод при виконанні умов цього договору його сторонам замовнику та виконавцю.

Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , згідно з даними паспорта при встановленні особи, зареєстрована у АДРЕСА_2 .

Зі слів позивача, остання також проживає у АДРЕСА_2 .

Доказів, які б підтверджували право власності позивача на вказану квартиру, чи право користування нею, ОСОБА_1 суду не надала, але обставина щодо права власності позивача на квартиру АДРЕСА_1 відповідачами під час судового розгляду не оспорюється .

03.01.2018 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» (оператором ГРМ) та позивачем ОСОБА_1 (замовником) укладено договір №03СVі207-18 на приєднання до газорозподільної системи (для приєднання, що є нестандартним) (а.с.7-8 т.1).

Сторонами вказаного договору є: замовник позивач ОСОБА_1 та виконавець оператор ГРМ Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» (а.с.8 т.1).

Правонаступником ПАТ є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз».

Так, пунктами 1.1.1., 1.2.1. Статуту Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» встановлено, що вказана назва є новою назвою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз»; товариство є правонаступником всіх прав та обов`язків Державного підприємства по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз», Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз». Скорочене найменування товариства АТ «Вінницягаз» (п.1.3. Статуту) (а.с.101 т.1, на звороті).

Згідно із наявною у матеріалах цивільної справи засвідченою представником позивача копією Договору, оригінал якого суду не надано для дослідження, при виконанні умов цього Договору, а також вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов`язуються керуватися Кодексом газорозподільних систем та Методологією встановлення плати за приєднання, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (преамбула Договору).

Розділ І Договору містить «Загальні положення», зокрема, за цим Договором до газорозподільної системи оператора ГРМ, що на законних підставах перебуває в його власності або користуванні (у тому числі в експлуатації), приєднується на підставі технічних умов приєднання №220 від 10.08.2017 року багатоквартирний житловий будинок, що знаходиться: АДРЕСА_7 (далі об`єкт замовника) (п.1); місце забезпечення потужності об`єкта замовника встановлюється: АДРЕСА_2 (п.2); точка приєднання об`єкта замовника встановлюється на території об`єкта замовника (п.3); розробку проекту зовнішнього газопостачання забезпечує: оператор ГРМ/ замовник (п.5).

У розділі ІІ Договору «Предмет Договору» зазначено, що оператор ГРМ забезпечує приєднання об`єкта замовника до ГРМ (будівництво та введення в експлуатацію газових мереж зовнішнього газопостачання від місця забезпечення потужності до точки приєднання) на підставі технічних умов та відповідно до проекту зовнішнього газопостачання і здійснює підключення об`єкта замовника до ГРМ і пуск газу на його об`єкт на умовах цього Договору. Замовник на умовах цього Договору сплачує оператору ГРМ плату за приєднання (вартість послуги оператора ГРМ з приєднання об`єкта замовника та плату за видачу технічних умов (п.п.1, 2 розділу ІІ Договору).

Обов`язки та права сторін Договору містяться у розділі ІІІ.

Так, п.п.1, 6, 7 п.1 розділу ІІІ Договору встановлено обов`язок оператора ГРМ забезпечити на підставі технічних умов і проекту зовнішнього газопостачання, зокрема, його кошторисної частини, та з урахуванням вимог цього Договору приєднання об`єкта замовника до ГРМ (будівництво та введення в експлуатацію газових мереж зовнішнього газопостачання від місця забезпечення потужності до точки приєднання) у строки, зазначені в Договорі, за умови виконання замовником зобов`язань, визначених розділом ІV цього Договору; здійснити підключення об`єкта замовника до ГРМ (фізичне з`єднання газових мереж зовнішнього та внутрішнього газопостачання впродовж… п`ятнадцяти робочих днів у сільській місцевості після виконання таких умов: надання замовником документів, що підтверджують введення в експлуатацію газових мереж внутрішнього газопостачання та їх фізичну наявність в точці приєднання, погодження оператором ГРМ проекту внутрішнього газопостачання в передбачених цим Договором та Кодексом газотранспортних систем випадках, оплата вартості приєднання відповідно до умов розділу ІV цього Договору, підписання замовником на момент підключення заяви про приєднання до договору про розподіл природного газу з персоніфікованими даними замовника (або в передбачених Кодексом газорозподільної системи випадках технічної угоди про умови приймання-передачі природного газу між суміжними суб`єктами ринку природного газу), складеної оператором ГРМ; здійснити пуск газу в газові мережі внутрішнього газопостачання протягом … десяти робочих днів у сільській місцевості після укладення договору розподілу природного газу (або технічної угоди про умови приймання-передачі природного газу…) та після набуття замовником підтверджених обсягів природного газу на відповідний період.

Підпунктами 1-6 п.2 розділу ІІІ Договору встановлено обов`язки замовника, зокрема, здійснити оплату послуг оператора ГРМ з приєднання об`єкта замовника та видачі технічних умов відповідно до умов розділу ІV цього Договору; забезпечити будівництво і введення в експлуатацію газових мереж внутрішнього газопостачання від точки приєднання до власних газових приладів, пристроїв; забезпечити погодження проекту внутрішнього газопостачання з оператором ГРМ відповідно до вимог Кодексу газорозподільної системи, якщо проект передбачатиме точку вимірювання (місце встановлення комерційного вузла обліку природного газу)в газових мережах внутрішнього газопостачання та/або підключення до зазначених мереж третіх осіб (інших замовників, споживачів); при визначенні замовника виконавцем розробки проекту зовнішнього газопостачання забезпечити розробку зазначеного проекту і його кошторисної частини і погодити (затвердити) їх в оператора ГРМ і передати йому один їх примірник для можливості здійснення приєднання; підписати додаткову угоду, ініційовану оператором ГРМ, після погодження сторонами проекту зовнішнього газопостачання та його кошторисної частини, якою буде визначатися строк забезпечення оператором ГРМ послуги з приєднання об`єкта замовника до ГРМ (будівництво газових мереж від місця забезпечення потужності до точки приєднання) та вартість плати за приєднання (послуги оператора ГРМ з приєднання об`єкта замовника); забезпечити допуск персоналу оператора ГРМ на об`єкт замовника для виконання цього Договору, зокрема для встановлення та прийняття в експлуатацію вузла обліку та/або виконання заходів з підключення (за необхідності).

Порядок розрахунків за цим Договором передбачено у розділі ІV «Порядок розрахунків», зокрема, вартість послуги оператора ГРМ з приєднання об`єкта замовника до ГРМ (плата за приєднання) відповідно до методології встановлення плати за приєднання, затвердженої регулятором, визначається окремою додатковою угодою після погодження сторонами проекту зовнішнього газопостачання і його кошторисної частини та/або проекту внутрішнього газопостачання в частині кошторису на організацію вузла обліку, якщо точка вимірювання визначена в газових мережах внутрішнього газопостачання. При цьому замовник, що приєднується до місця забезпечення потужності інших замовників, додатково оплачує оператору ГРМ вартість дольової участі, розраховану згідно з додатком до цього Договору.

Нездійснення замовником оплати послуг оператора ГРМ відповідно до умов розділу ІV цього Договору є підставою для розірвання цього Договору в односторонньому порядку (п.5 розділу VІІІ Договору).

Згідно із Додатковою угодою до Договору №03СVі207-18 на приєднання до газорозподільної системи (для приєднання, що є нестандартним) визначено строк забезпечення оператором ГРМ послуги з приєднання об`єкта замовника , вартість плати за приєднання в сумі 4964,88 (а.с.8 на звороті, т.1).

Позивач здійснила оплату за договором та додатковою угодою, що підтверджується актом звіряння від 10.06.2021 року взаємних розрахунків за період з 01.01.2018 року-01.06.2021 року між позивачем та відповідачем 1 (а.с.118 т.2).

Відтак, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 виконала вказані вимоги договору на приєднання до газорозподільної системи та додаткової угоди.

Крім того, на замовлення позивача ОСОБА_1 виготовлено робочий проект внутрішнього газопостачання квартири та господарської споруди №5 житлового будинку АДРЕСА_8 -ГПВ, технічні умови приєднання до газорозподільної системи за №220 від 10.08.2017 року (а.с.16-25 т.1).

За вказаними технічними умовами тип приєднання: нестандартний.

Характеристикою об`єкту замовника зазначається житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_2 ; місце забезпечення потужності об`єкта замовника встановлюється на надземному газопроводі низького тиску d 32 мм після РДГС-2,0 по АДРЕСА_2 ; точка приєднання об`єкта замовника встановлюється на фасаді житлового будинку замовника на вихідному патрубку вузла обліку (п.п.п.п.1, 2 п.1 та п.п.1, 2 п.2 Технічних умов).

Всі технічні роботи по приєднанню об`єкта замовника до газорозподільної системи, згідно з Договором та Технічними умовами здійснює ПАТ «Вінницягаз».

Загальні відомості газопостачання, ситуаційний план, план на відмітці, схема газопостачання, специфікація виробів, матеріалів, обладнання, що розроблені згідно із робочим проектом на замовлення ОСОБА_1 , погоджені ПАТ «Вінницягаз» та Жмеринським територіальним відділенням ПАТ «Вінницягаз» (а.с.16 т.1).

Пунктом 5 розділу V технічних умов приєднання до газорозподільної системи №220 передбачено, що будівництво газових мереж слід виконувати після отримання дозволу на будівництво від органу місцевого самоврядування.

Вказаний дозвіл позивачем ОСОБА_1 отримано від Деребчинської сільської ради.

Так, 28.07.2017 року виконком Деребчинської сільської ради надав ОСОБА_1 довідку №1614 на проектування і підведення газопроводу до житлового будинку в АДРЕСА_2 (а.с.14 т.1).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 виконала всі умови, передбачені Договором №03СVі207-18 на приєднання до газорозподільної системи (для приєднання, що є нестандартним) від 03.01.2018 року, Додаткової угоди до нього від 04.01.2018 року, вимог та параметрів, передбачених у робочому проекті від 08.11.2017 року та технічних умовах приєднання до газорозподільної системи №220 від 10.08.2017 року.

Разом з тим, відповідач 1 АТ «Вінницягаз» не виконав умов Договору №03СVі207-18 на приєднання до газорозподільної системи (для приєднання, що є нестандартним) від 03.01.2018 року, та до цього часу не виконав робіт по приєднанню квартири позивача до газорозподільної системи у строки, обумовлені Договором.

При цьому, суд вважає безпідставним та не приймає до уваги ствердження представника відповідача 1 адвоката Ліфанчука М.О. про те, що умови Договору відповідачем не виконані з причини невиконання самою ОСОБА_1 , як замовником, вимог п.п.6 п.2 розділу ІІІ Договору від 03.01.2018 року, яким передбачено, що замовник зобов`язується забезпечити допуск персоналу оператора ГРМ на об`єкт замовника для виконання цього Договору, зокрема для встановлення та прийняття в експлуатацію вузла обліку та/або виконання заходів з підключення (за необхідності).

Так, згідно з Технічними умовами приєднання до газорозподільної системи №220 від 10.08.2017 року, об`єктом замовника зазначається квартира АДРЕСА_1 , допуск до якої ОСОБА_1 персоналу АТ «Вінницягаз» не обмежувала, будь-яких перешкод для встановлення та прийняття в експлуатацію вузла обліку та/або виконання заходів з підключення не чинила та не чинить, оскільки доказів протилежного відповідачем 1 суду не надано.

Також, відповідачем 1 не надано доказів того, що позивач ОСОБА_1 чинила перешкоди у допуску персоналу АТ «Вінницягаз» до стояка вводу газу та встановленого на ньому редуктора.

Ствердження представника відповідача 1 адвоката Ліфанчука М.О. про те, що позивач ОСОБА_1 , на його думку, повинна була забезпечити допуск персоналу АТ «Вінницягаз» до стояка вводу та редуктора на ньому, тобто до зовнішнього газопроводу, що остання не зробила, недосягнувши згоди відповідача ОСОБА_2 , котрий чинить фізичні перешкоди і не надає доступу працівникам до вказаного стояка, не ґрунтується на вимогах Договору, Технічних умов приєднання до газорозподільної системи, а також суперечить вимогам ЦК України щодо виконання умов договору сторонами договору.

Відтак, судом встановлено бездіяльність відповідача 1 як виконавця умов Договору №03СVі207-18 на приєднання до газорозподільної системи (для приєднання, що є нестандартним) від 03.01.2018 року, замовником у якому виступає позивач ОСОБА_1 .

Таким чином, судом не встановлено неправомірних дій відповідача 1 при виконанні умов вказаного Договору, оскільки має місце бездіяльність останнього до теперішнього часу, яка полягає у невиконанні умов Договору у обумовлені в ньому строки, разом з тим, невиконанням відповідачем умов Договору порушуються права позивача ОСОБА_1 як замовника виконання відповідачем робіт з приєднання її помешкання до газорозподільної системи.

В ході судового розгляду встановлено, що відповідач 2 ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_9 , чинив перешкоди виконавцю робіт АТ «Вінницягаз» з приєднання помешкання ОСОБА_1 до газорозподільної системи, згідно з умовами Договору від 03.01.2018 року впродовж 2018-2019 років, що не заперечується у судових засіданнях самим ОСОБА_2 , його представником адвокатом Матюхою В.В., та підтверджується заявами позивача до відповідача 1, до державних та правоохоронних органів, Деребчинської сільської ради, відповідями на них, актами відповідача 1 про чинення перешкод, зверненнями відповідача 1 до правоохоронних органів та органу місцевого самоврядування з метою сприяння безперешкодного доступу працівників АТ «Вінницягаз» до газових мереж (а.с.31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 41-42, 43, 44, 45, 46, 48, 49, 50, 51-52, 53, 54 т.1).

Крім того, в ході судового розгляду впродовж 2020 року та у першій половині 2021 року відповідачем 1 направлялися працівники для здійснення виконання підключення квартири ОСОБА_1 до газопроводу, але ОСОБА_2 не допускає персоналу АТ «Вінницягаз» до стояка вводу та редуктора на ньому, таким чином чинить перешкоди виконавцю Договору від 03.01.2018 року з приєднання до газорозподільної системи квартири ОСОБА_1 , яка є стороною Договору, його замовником.

Вказані обставини щодо чинення перешкод ОСОБА_2 останнім не заперечуються.

Такими діями відповідача ОСОБА_2 , які полягають у чиненні перешкод у доступі персоналу АТ «Вінницягаз» до зовнішнього дворового газопроводу з метою здійснення підключення до газорозподільної системи квартири ОСОБА_1 порушують права останньої як сторони Договору від 03.01.2018 року, тобто замовника робіт з приєднання до газорозподільної системи.

Так, технічні роботи по приєднанню її квартири до газорозподільної системи здійснюватиме не особисто ОСОБА_1 , яка є замовником цих робіт, а персонал відповідача 1 АТ «Вінницягаз».

Разом з тим, чинення відповідачем 2 ОСОБА_2 фізичних перешкод у доступі персоналу відповідача 1 до газорозподільної системи при намаганні останнім виконати умови Договору від 03.01.2018 року та приєднати квартиру ОСОБА_1 до газорозподільної системи, які полягають у фізичному перекриванні ходу до стояка вводу, до редуктора, закриванні цього газового обладнання руками, свідчить і про порушення цими діями ОСОБА_2 прав та законних інтересів позивача ОСОБА_1 , як сторони вказаного Договору замовника робіт, оскільки умови Договору спрямовані на забезпечення умов її життєдіяльності приєднання її помешкання до газопостачання.

Враховуючи, що судом встановлено, з 2018 року до теперішнього часу відповідач 2 чинить такі перешкоди, тому, на переконання суду, вказаними діями безпосередньо порушуються не тільки права АТ «Вінницягаз», а й права та законні інтереси позивача ОСОБА_1 , оскільки умови Договору на приєднання до газорозподільної системи від 03.01.2018 року, замовником робіт по якому вона є, стосуються забезпечення її життєдіяльності, так як впродовж тривалого часу вона не забезпечена теплом у квартирі, умовами для приготування їжі.

Відтак, суд вважає, що як сторона (замовник) Договору, позивач ОСОБА_1 має право на звернення до суду з вимогами про визнання дій відповідача ОСОБА_2 неправомірними та про зобов`язання його не чинити перешкод виконавцю Договору АТ «Вінницягаз» щодо здійснення підключення її квартири до газорозподільної системи.

При цьому, суд вважає безпідставними ствердження відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Матюхи В.В. про те, що позивач повинна була отримати дозвіл спостережної ради спілки по газифікації села на підключення квартири до газопроводу, а не отримавши такого дозволу вона не має права на підключення газу та до того ж, повинна отримати погодження Жмеринського МУГГ, виходячи з наступного.

Так, 13.01.2007 року загальними зборами жителів села Деребчина було вирішено створити Кооператив по газифікації населених пунктів Деребчинської територіальної громади, обрано правління кооперативу, затверджено рекомендований склад правління кооперативу (а.с.9 т.1).

24.10.2012 року зборами учасників договору про спільну газифікацію села Деребчин прийнято рішення: про передання безкоштовно у комунальну власність Деребчинської сільської ради побудованих за кошти учасників спілки газопроводів високого та середнього тиску та про підключення нових споживачів тільки з дозволу спостережної ради (п.2); про передання на баланс Жмеринського МУГГ побудованого газопроводу високого та середнього тиску за кошти учасників спілки по газифікації села Деребчина при умові здійснення експлуатації газопроводів та технічного обслуговування безкоштовно для жителів села Деребчина і всі підключення до даних газопроводів проводити тільки з дозволу спостережної ради спілки при наявності довідки, затвердженої у сільській раді (п.3); жителі села Деребчина, які мають бажання підключити свої будівлі до газопроводу, мають в термін до 15.11.2021 року внести кошти в касу спілки в розмірі 10000 грн., а після вказаної дати 14800 грн. (п.п.3 п.4); про припинення діяльності спілки з 16.11.2012 року і створення спостережної ради, яка контролюватиме надходження коштів у касу, їх розподіл і видачу довідок на підключення нових споживачів газу та про затвердження складу спостережної ради (п.п.7 п.4) (а.с.10-11 т.1).

Таким чином ОСОБА_7 по газифікації, а в подальшому Спілка по газифікації припиняє діяльність з 16.11.2012 року, а спостережна рада Спілки, яка створюється, контролює надходження і розподіл коштів від підключення нових споживачів та видачу довідок на підключення нових споживачів при наявності затвердження цих довідок у сільській раді.

Також, 24.12.2012 року рішенням №112 15 сесії 6 скликання Деребчинської сільської ради «Про передачу у комунальну власність розподільчих газових мереж середнього тиску по с. Деребчин, с. Аристівка, с. Семенівка, побудованих за кошти членів спілки пайовиків та безкоштовну передачу даних мереж Жмеринському МУГГ ПАТ «Вінницягаз» без права власності» прийнято у комунальну власність територіальної громади с. Деребчин газопровід середнього тиску, що збудований на кошти членів спілки пайовиків, та в подальшому без права на підключення до мереж газопостачання боржників станом на 01.11.2012 року, та про підключення додаткових споживачів без згоди спілки (п.1) (а.с.12 т.1).

Вказане рішення органу місцевого самоврядування перебуває у законній силі, не визнано недійсним, не скасовано у судовому порядку.

Актом приймання-передачі у комунальну власність територіальної громади с. Деребчин газопроводу середнього тиску від 24.12.2012 року сільською радою прийнято вказаний газопровід у комунальну власність (а.с.230 т.1).

07.11.2013 року між Деребчинською сільською радою та ПАТ «Вінницягаз» укладено додаткову угоду №1 до договору про передачу на баланс у безоплатне користування газових мереж, споруд на них та газового обладнання №2 від 25.03.2012 року (а.с.232-236 т.1).

07.11.2013 року рішенням Деребчинської сільської ради №145 затверджено угоду до договору про передачу на баланс у безоплатне користування газових мереж, споруд на них та газового обладнання №1 від 25.03.2013 року ПАТ «Вінницягаз» в особі Жмеринського МУГГ (а.с.231 т.1).

17.07.2013 року зборами учасників договору про спільну діяльність по газифікації села Деребчина внесено зміни та доповнення до рішення зборів від 24.10.2012 року, зокрема, до п.4, а саме: після 01.01.2014 року для жителів, які бажають підключитися до газопроводу сума внеску на підключення становить 12000 грн. (а.с.13 т.1).

Відтак, згідно з рішеннями Деребчинської сільської ради, у комунальну власність якої передано побудований по селу Деребчин газопровід, згода спілки чи спостережної ради спілки на підключення додаткових споживачів не потрібна при умові здійснення останніми оплати.

Також, угодою до договору про передачу на баланс у безоплатне користування газових мереж, споруд на них та газового обладнання №1 від 25.03.2013 року ПАТ «Вінницягаз» в особі Жмеринського МУГГ, рішенням Деребчинської сільської ради про затвердження угоди не передбачено погодження Жмеринським МУГГ підключення до газорозподільної системи споживачів.

Так як ОСОБА_1 28.07.2017 року здійснила оплату в касу спостережної ради спілки 12000 грн., що вбачається із квитанції до прибуткового касового ордера №1793 (а.с.15 т.1), то Деребчинською сільською радою правомірно видано їй довідку від 28.07.2017 року, яка надає дозвіл на проектування та підведення газопроводу до її квартири (а.с.14 т.1).

Також, суд не приймає до уваги ствердження відповідача 2 ОСОБА_2 про те, що підписи голови комісії та спілки ОСОБА_8 у протоколах зборів учасників договору про спільну діяльність по газифікації села Деребчина від 24.10.2012 року та від 17.03.2013 року, а також у акті приймання-передачі у комунальну власність Деребчинської сільської ради газопроводів середнього тиску, на його думку, вчиненні не самим ОСОБА_8 , а іншою особою, оскільки у справі, яка розглядається не є предметом спору питання, що стосуються газифікації села Деребчина.

У випадку, якщо у відповідача 2 були наявні відповідні сумніви, він не був позбавлений права та можливості у судовому порядку оспорювати всі рішення як органу місцевого самоврядування, так і Кооперативу ( в подальшому Спілки) по газифікації села Деребчина у судовому порядку.

Також, суд зауважує, що відповідач 2 ОСОБА_2 належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів про належність саме йому вуличного газопроводу по АДРЕСА_10 у дворі будинку АДРЕСА_3 та газових споруд і газового обладнання, суду не надав.

Суд відмовив у приєднанні до матеріалів цивільної справи робочого проекту на газифікацію квартири АДРЕСА_6 , здійсненого на замовлення ОСОБА_2 , згідно із ухвалою від 18.11.2020 року (а.с.1-3 т.2), з огляду на пропуск строків подання такого доказу та відсутністю підстав для поновлення пропущеного процесуального строку.

Тому вказаний робочий проект не приймається судом до уваги.

До того ж, у ньому відсутні відомості про придбання чи прокладання за власні кошти ОСОБА_2 дворового газопроводу по АДРЕСА_10 у дворі будинку АДРЕСА_3 та газових споруд і газового обладнання.

Також, суд констатує, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем 1 виникли договірні правовідносини, згідно з Договором №03СVі207-18 на приєднання до газорозподільної системи (для приєднання, що є нестандартним) від 03.01.2018 року та Додатковою угодою до нього, у яких вона є замовником, а відповідач 1 виконавцем. Проте, ні умовами Договору №03СVі207-18 на приєднання до газорозподільної системи (для приєднання, що є нестандартним) від 03.01.2018 року, ні умовами Додаткової угоди до нього від 04.01.2018 року не передбачено у випадку невиконання цих умов з будь-яких причин стягнення моральної шкоди.

Суд зауважує, що ОСОБА_1 впродовж тривалого часу зазнає моральних переживань та страждань у зв`язку із неможливістю забезпечити собі належні умови для життєдіяльності шляхом приєднання свого помешкання до газорозподільної системи, але договірні відносини, що склалися між позивачем та відповідачем 1, в силу вимог ст.1167 ЦК України, не передбачають стягнення моральної шкоди.

Відтак, суд вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача 1 про стягнення моральної шкоди.

Також, оскільки договірні правовідносини існують тільки між позивачем та відповідачем 1, а відповідач 2 ОСОБА_2 не є стороною Договору №03СVі207-18 на приєднання до газорозподільної системи (для приєднання, що є нестандартним) від 03.01.2018 року, та Додаткової угоди до нього від 04.01.2018 року, тому між ним та позивачем не виникають правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди з огляду на те, що ОСОБА_2 чинить безпосередні фізичні перешкоди виконавцю Договору відповідачеві 1.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини щодо виконання умов договору про приєднання до газорозподільної системи та щодо перешкод при виконанні умов цього договору його сторонам замовнику та виконавцю, які регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Кодексом газорозподільних систем.

Відповідно до ст.ст.19, 55 Конституції України, органи державної влади…, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання дій незаконними, про зобов`язання вчинити певні дії, передбачені умовами договору, про стягнення моральної (немайнової) шкоди.

Згідно із ч.1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків… Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Частиною 1 ст.628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами (ст.714 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст.23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст.1167 ЦК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (Кодекс ГРС), газові мережі внутрішнього постачання газові мережі від місця/точки приєднання об`єкта або земельної ділянки замовника до його газових приладів (пристроїв) включно або до системи газоспоживання третіх осіб (замовників, споживачів); газові мережі зовнішнього постачання газові мережі від місця забезпечення потужності до місця/точки приєднання об`єкта або земельної ділянки замовника; договір про приєднання до газорозподільної системи письмова угода між оператором газорозподільної системи та замовником послуги з приєднання, яка укладається відповідно до вимог розділу V та за формою, наведеною в цьому Кодексі, визначає їх правовідносини під час виконання приєднання об`єкта замовника до газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у власності чи користуванні (у тому числі в експлуатації) оператора газорозподільної системи; замовник фізична особа, або юридична особа, або фізична особа-підприємець, яка на підставі відповідного договору замовляє у оператора газорозподільної системи послугу з приєднання до газорозподільної системи та/або розподілу природного газу; межа балансової належності точка розмежування газових мереж між суміжними власниками газових мереж за ознаками права власності чи користування, на якій відбувається приймання-передача природного газу; місце приєднання (точка приєднання) запроєктована або існуюча межа балансової належності між газовими мережами зовнішнього та внутрішнього газопостачання; підключення до газорозподільної системи/підключення до ГРМ фізичне з`єднання в точці приєднання (на межі балансової належності) газових мереж суміжного суб`єкта ринку природного газу (зокрема споживача) з газорозподільною системою, здійснене в установленому законодавством порядку, зокрема згідно з цим Кодексом; приєднання до ГРМ сукупність організаційних і технічних заходів, у тому числі робіт, спрямованих на створення технічної можливості для надання послуги розподілу природного газу, які здійснюються у зв`язку з підключенням об`єкта будівництва чи існуючого об`єкта замовника до газорозподільної системи; сільська місцевість адміністративна територія сіл, селищ (за винятком селищ міського типу); споживач природного газу (споживач) фізична особа, фізична особа підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Підпунктом 1 пункту 1 розділу V Кодексу ГРС встановлено, що власники об`єктів будівництва або існуючих об`єктів (земельних ділянок), які фізично не підключені до ГРМ, мають право на приєднання (технічний доступ) цих об`єктів до ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності або користуванні (у тому числі в експлуатації) Оператора ГРМ, у порядку, визначеному цим розділом.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу V Кодексу ГРС встановлено, що приєднання об`єктів (земельних ділянок) замовника до ГРМ здійснюється на підставі договору на приєднання, що укладається за формами, наведеними у додатках 15, 16 до цього Кодексу. При цьому невід`ємною частиною договору на приєднання є технічні умови приєднання (додаток 17), які визначають вихідні дані для проєктування газових мереж зовнішнього газопостачання від місця забезпечення потужності до точки приєднання, які будуються Оператором ГРМ, та вихідні дані для проєктування та будівництва газових мереж внутрішнього газопостачання об`єкта замовника від точки приєднання до газових приладів і пристроїв замовника. Будівництво та введення в експлуатацію газових мереж внутрішнього газопостачання забезпечується замовником. Технічні умови приєднання включають ситуаційний план (ескізне креслення) розміщення ділянки газопроводу, на якому встановлюється точка приєднання та визначається прогнозована точка вимірювання (місце встановлення вузла обліку). Якщо на дату подання заяви про приєднання до ГРМ на об`єкті чи земельній ділянці замовника відсутній діючий газопровід (відсутня існуюча межа балансової належності), точка приєднання (запроєктована межа балансової належності) визначається на межі земельної ділянки замовника або, за його згодою, на території такої земельної ділянки. Якщо в заяві на приєднання (опитувальному листі Оператора ГРМ) замовник визначає виконавцем будівельних робіт з приєднання іншого (крім Оператора ГРМ) суб`єкта господарювання, то точка приєднання визначається в існуючій газорозподільній системі Оператора ГРМ та збігається з місцем забезпечення потужності, від якого замовник забезпечує будівництво газових мереж внутрішнього газопостачання відповідно до вихідних даних Оператора ГРМ, визначених в технічних умовах приєднання.

Згідно з підпунктом 9 пункту 2 розділу V Кодексу ГРС, Оператор ГРМ впродовж десяти робочих днів у міській місцевості та п`ятнадцяти робочих днів у сільській місцевості після надання йому замовником підтвердних документів про введення в експлуатацію газових мереж внутрішнього газопостачання та їх фізичну наявність в точці приєднання, а також передачі Оператору ГРМ одного екземпляра проєкту внутрішнього газопостачання зобов`язаний забезпечити підключення об`єкта замовника до ГРМ (фізичне з`єднання газових мереж зовнішнього та внутрішнього газопостачання) за умови дотримання замовником оплати вартості послуги з приєднання, якщо договором на приєднання не встановлений більш пізніший термін. При цьому на момент підключення до ГРМ газових мереж внутрішнього газопостачання Оператор ГРМ: 1) забезпечує приймання вузла обліку в експлуатацію відповідно до вимог цього Кодексу; 2) складає та підписує відповідно до вимог цього Кодексу з власником газових мереж внутрішнього газопостачання заяву-приєднання до договору розподілу природного газу з його персоніфікованими даними або технічну угоду про умови приймання-передачі природного газу, передбачену цим Кодексом для суміжних суб`єктів ринку природного газу; 3) складає та підписує з власником газових мереж внутрішнього газопостачання акт розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, який є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу (технічної угоди); 4) здійснює заходи з унеможливлення несанкціонованого відбору природного газу на період до початку розподілу природного газу, в тому числі шляхом встановлення інвентарної заглушки та/або пломбування запірних пристроїв. Пуск газу в газові мережі внутрішнього газопостачання (на об`єкт споживача, суміжного суб`єкта ринку природного газу) здійснюється Оператором ГРМ в установленому законодавством порядку протягом п`яти робочих днів у міській місцевості та десяти робочих днів у сільській місцевості за умови укладання договору розподілу природного газу (технічної угоди) та після набуття споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу) підтверджених обсягів природного газу на відповідний період. Якщо на момент підключення до ГРМ і прийняття в експлуатацію вузла обліку власник газових мереж внутрішнього газопостачання забезпечив укладення договору розподілу природного газу (технічної угоди), а також за наявності у нього підтверджених обсягів природного газу на поточний календарний період пуск газу в газові мережі внутрішнього газопостачання здійснюється Оператором ГРМ одночасно з підключенням до ГРМ та складанням акта приймання комерційного вузла обліку в експлуатацію.

Частиною 9 ст.19 ЗУ «Про ринок природного газу», що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що технічні та комерційні умови приєднання до газотранспортної або газорозподільної системи визначаються в кодексі газотранспортної системи або кодексі газорозподільних систем. Приєднання об`єкта замовника до газотранспортної або газорозподільної системи здійснюється в такому порядку: отримання дозволу оператора газотранспортної або газорозподільної системи на приєднання; отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених законодавством, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; підключення об`єкта до газотранспортної або газорозподільної системи; прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; реєстрація права власності на об`єкт будівництва. Проектування та будівництво об`єктів газотранспортної або газорозподільної системи здійснюються відповідно до законодавства у сфері містобудівної діяльності, а також технічних умов приєднання, передбачених кодексом газотранспортної системи або кодексом газорозподільних систем. Замовник має право на власний розсуд обирати виконавця проектних та будівельних робіт з приєднання серед суб`єктів господарювання, які мають право на здійснення відповідного виду діяльності згідно з вимогами законодавства. При цьому витрати замовника, пов`язані з виконанням проектних та будівельних робіт, не включаються до складу плати за приєднання до газотранспортної або газорозподільної системи... Оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи мають право відмовити у наданні дозволу на приєднання виключно у разі відсутності чи недостатності вільної потужності газотранспортної або газорозподільної системи…

VІ. Висновки суду

Аналіз доказів та вказаного вище законодавства дає підстави для висновку, що право позивача ОСОБА_1 на виконання договірних зобов`язань порушене з боку відповідача 1 невиконанням у односторонньому порядку умов Договору від 03.01.2018 року.

Також, виходячи з аналізу доказів та законодавства, суд приходить до висновку, що права позивача ОСОБА_1 на проведення підключення її помешкання до газорозподільної мережі відповідачем 1 порушене відповідачем 2, який чинить фізичні перешкоди виконавцю договору від 03.01.2018 року, укладеного між АТ «Вінницягаз» та ОСОБА_1 , як замовником Договору.

Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачами і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернулася до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 серпня 2018 року у справі №545/3728/16-ц (провадження №61-9958св18) зроблено висновок, що «відповідно до пункту 4 частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення. Цей спосіб пов`язаний з застосуванням певних заходів, спрямованих на відновлення порушеного суб`єктивного права особи у тому стані, в якому воно існувало до його порушення. Тобто, для того, щоб подати цей позов необхідно, щоб суб`єктивне право не було припинене, і його можна було відновити шляхом усунення наслідків правопорушення».

Тому, спосіб захисту, обраний позивачем, може знаходити свій прояв у вимозі до відповідача 2 ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні виконавцем Договору від 03.01.2018 року, тобто відповідачем 1 АТ «Вінницягаз» дій по приєднанню помешкання позивача до газорозподільної системи та визнання таких дій відповідача 2 неправомірними.

Та обставина, що позивач ОСОБА_1 не виконує особисто технічних робіт по підключенню квартири до газорозподільної системи, не може бути перешкодою для вирішення судом цивільно-правового спору про усунення перешкод з боку відповідача 2 безпосередньому виконавцю технічних робіт з приєднання відповідачеві 1, оскільки ОСОБА_1 є стороною Договору від 03.01.2018 року і він безпосередньо стосується питань її життєдіяльності.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної позовної вимоги у кожній конкретній справі.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Оскільки судом не встановлено неправомірних дій відповідача 1 при виконанні умов вказаного Договору, так як має місце бездіяльність останнього до теперішнього часу, яка полягає у невиконанні умов Договору в обумовлені у ньому строки, то не підлягає задоволенню позовна вимога ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій відповідача 1 щодо ненадання послуг з приєднання до газорозподільної системи.

Суд встановив наявність договірних відносин, що склалися між позивачем та відповідачем 1, які, в силу вимог ст.1167 ЦК України, не передбачають стягнення моральної шкоди.

Відтак, суд вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача 1 про стягнення моральної шкоди.

Також, оскільки договірні правовідносини існують тільки між позивачем та відповідачем 1, а відповідач 2 ОСОБА_2 не є стороною Договору №03СVі207-18 на приєднання до газорозподільної системи від 03.01.2018 року, тому між ним та позивачем не виникають правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди з огляду на те, що ОСОБА_2 чинить безпосередні фізичні перешкоди виконавцю Договору відповідачеві 1, а відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2 .

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

При цьому, суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський Суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

VІІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.133 ЦПК України).

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України).

Частинами 1, 2, 3 ст.141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При зверненні до суду з означеним позовом позивачем сплачено судовий збір, який повернуто ухвалою суду від 18.02.2020 року, оскільки позивач є особою з І групою інвалідності (а.с.127-130 т.1).

Так, відповідно до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, позивачі у тому числі, особи з інвалідністю І та ІІ груп.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача 1 АТ «Вінницягаз» в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 грн., який мала б сплатити позивач при зверненні до суду, пропорційно розміру задоволених позовних вимог до відповідача 1, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Також, підлягає стягненню з відповідача 2 ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1536,80 грн. (768,40 + 768,40), який мала б сплатити позивач при зверненні до суду, пропорційно розміру задоволених позовних вимог до відповідача 2, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Позивачем додано до позову ордери ВН №100832 від 28.08.2019 року та ВН №157702 від 28.08.2020 року (а.с.57, 189 т.1); договір про надання правової допомоги від 28.08.2019 року та договір про надання правової допомоги від 28.08.2020 року (а.с.190 т.1); копію свідоцтва адвоката Гринчук І.В. про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.56 т.1), розрахунок (акт) суми (розміру) гонорару за надану правову допомогу від 27.05.2021 року (а.с.101 т.2), розрахунок (акт) суми (розміру) гонорару за надану правову допомогу від 23.07.2020 року (а.с.103 т.2), квитанцію до прибуткового касового ордеру №32 від 27.05.2021 року на суму гонорару адвоката в розмірі 10510 грн. (а.с.102 т.2), квитанцію до прибуткового касового ордеру №18 від 23.07.2020 року на суму гонорару адвоката в розмірі 11561 грн. (а.с.104 т.2).

Вказані судові витрати на правничу допомогу позивач просить стягнути з відповідачів.

Частинами 1, 2, 3, 4 ст.137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України).

Представник відповідача 1 адвокат Ліфанчук М.О. просив відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу, зсилаючись на їх не співмірність із складністю справи та на те, що судові витрати взагалі не підлягають солідарному стягненню з відповідачів, як зазначає у позові ОСОБА_1 .

Представник відповідача 2 адвокат Матюха В.В. просив відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу, зсилаючись на їх не співмірність із складністю справи та на те, що судові витрати не підтверджені належними доказами, передбаченими у ст.137 ЦПК України, зокрема, суду не надана додаткова угода між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Гринчук І.В. про розмір гонорару адвоката та порядок проведення розрахунків клієнта з адвокатом, обов`язковість якої передбачена пунктами 4 Договорів про надання правової допомоги, у зв`язку із чим неможливо, на його думку, встановити розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою.

Перевіривши на відповідність вимогам ст.137 ЦПК України документи про витрати на правничу допомогу, надані позивачем, суд вважає, що понесення судових витрат не доведено належними доказами.

Так, розрахунки (акти) суми (розміру) гонорару за надану правову допомогу від 23.07.2020 року та від 27.05.2021 року зазначені як Додаток №1 до Договорів про надання правової допомоги від 28.08.2019 року та від 28.08.2020 року, тоді як вказаними договорами не передбачено додатків до них, тоді як п.4 кожного з договорів про надання правової допомоги встановлено, що розмір гонорару та порядок проведення розрахунків клієнта з адвокатом встановлюється додатковою угодою до договору про оплату послуг адвоката (а.с.55, 190 т.1).

Таких додаткових угод до договорів про оплату послуг адвоката, які б містили розмір гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, та порядок проведення розрахунків клієнта з адвокатом, ОСОБА_1 суду не надала.

Відтак, суд позбавлений можливості перевірити розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, співмірність цієї суми зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Також, суд зауважує, що розрахунок суми гонорару проведено адвокатом на підставі постанови КМУ від 27.04.2006 року за №590, тоді як вказана постанова КМУ «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» затверджує граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ у випадку, коли обидві сторони у справі звільнені від оплати судових витрат та вони компенсуються за рахунок держави в їх фактичному розмірі, але не більше граничних розмірів компенсації таких витрат згідно з додатком. Додаток до вказаної постанови не містить такого виду робіт та наданих послуг, які зазначені у розрахунках сум гонорару, проведених адвокатом Гринчук І.В.

Крім того, суд звертає увагу, що до переліку виконаних робіт та наданих послуг адвокатом включено роботи та послуги, які не є правничою допомогою, згідно із п.6 ст.1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та взагалі видами адвокатської діяльності, згідно із ст.19 вказаного Закону, наприклад, представництво інтересів клієнта при виїзді групи техніків АТ «Вінницягаз» для проведення робіт по підключенню квартири до газорозподільної системи; надсилання копій документів учасникам справи; ведення переговорів (медіації) з ОСОБА_2 ; завірення копій документів; безпосереднє подання заяви до суду; усунення недоліків у позовній заяві, тоді як недоліки допущені саме представником позивача.

Тому, у суду відсутні підстави для стягнення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі в сумі 10510 грн. та в сумі 11561 грн., хоча наявні квитанції, які підтверджують здійснення позивачем відповідних витрат.

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 8, 10, 11, 12, 81, 83, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, на підставі ст.ст.16, 23, 525, 526, 626, 628, 629, 714, 1167 ЦК України, п.п.4 п.1 розділу І, п.п.1, 4 п.1, п.п.9 п.2 розділу V Кодексу газорозподільних систем, ч.9 ст.19 ЗУ «Про ринок природного газу» (в ред., що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гринчук Інна Василівна, до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» (АТ «Вінницягаз»), ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Деребчинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, про визнання дій незаконними, зобов`язання виконати певні дії, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» (АТ «Вінницягаз») надати послугу з приєднання до газорозподільної системи належної ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 , згідно з договором від 03.01.2018 року №03CVі207-18 на приєднання до газорозподільної системи.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_2 щодо вчинення перешкод виконавцю договору від 03.01.2018 року №03CVі207-18 на приєднання до газорозподільної системи Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» (АТ «Вінницягаз») при наданні послуги з приєднання до газорозподільної системи квартири АДРЕСА_1 , що належить замовнику договору від 03.01.2018 року №03CVі207-18 ОСОБА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод виконавцю договору від 03.01.2018 року №03CVі207-18 Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» (АТ «Вінницягаз») при наданні послуги з приєднання до газорозподільної системи квартири АДРЕСА_1 , що належить замовнику договору від 03.01.2018 року №03CVі207-18 ОСОБА_1 , шляхом надання доступу до газорозподільної труби зі стояком вводу газу до будинку, що знаходиться на стіні та біля будинку АДРЕСА_10 .

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гринчук Інна Василівна, до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» (АТ «Вінницягаз»), ОСОБА_2 відмовити.

Розподіл судових витрат

В частині вимог ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гринчук Інна Василівна, до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» (АТ «Вінницягаз»), ОСОБА_2 про стягнення судових витрат на надання правничої допомоги відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» (АТ «Вінницягаз») на користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1536 (одну тисячу п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шаргородський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином (п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України).

Повне найменування (для юридичних осіб) та ім`я (для фізичних осіб) сторін та учасників справи:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Голинчинці Шаргородського району Вінницької області, жителька АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

- відповідач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» (АТ «Вінницягаз»), місцезнаходження: м. Вінниця, вул. К. Широцького, буд.24, ідентифікаційний код за ;

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Деребчин Шаргородського району Вінницької області, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Деребчинська сільська рада Шаргородського району Вінницької області місцезнаходження: с. Деребчин Вінницької області, вул. Заводська, буд.93, ідентифікаційний код за .

Повне рішення складено 01.09.2021 року.

Суддя: