РІШЕННЯ

іменем України

01 вересня 2021 рокуСправа №451/1671/20
Провадження № 2/451/368/21

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/1671/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Лопатинська селищна об`єднана територіальна громада Радехівського району Львівської області про визнання права власності,-

в с т а н о в и в:

22 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Лопатинська селищна об`єднана територіальна громада Радехівського району Львівської області про визнання права власності.

В позовній заяві, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, зазначає, що 23 травня 2008 року ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 купила шлакобетонний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 . Факт відчуження (придбання) нерухомого майна відображено у договорі купівлі- продажу житлового будинку від 23.05.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Радехівського районного нотаріального округу Юрченко О.В. і зареєстрованого в реєстрі за № 1570. Відтак, відповідно до умов зазначеного договору позивач набула право приватної власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 і таке сторонніми особами не оспорюється. Зазначає, що ОСОБА_4 - дружина продавця нерухомого майна померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до укладення договору, а сам ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно відомостей, викладених у довідці Лопатинської селищної ради Радехівського району № 1199 від 8.10.2020 року, ОСОБА_4 по день смерті, яка мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_3 до 21.05.2008 року, були зареєстровані і проживали в АДРЕСА_1 . У даному випадку, ОСОБА_3 за життя і до відчуження будинковолодіння мав намір оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_1 та призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1500 га. Відтак рішенням Лопатинської селищної ради Радехівського району XVI сесії V скликання від 27 лютого 2008 року, було передано ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1500 га за адресою АДРЕСА_1 та рекомендовано звернутися в проектну організацію для виготовлення державного акту на право власності на землю. У подальшому, зокрема 12.11.2009 року, на ім`я ОСОБА_3 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЖК № 794673 про належність йому земельної ділянки площею 0,1500 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вказаний вище Державний акт був виданий після укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, що розташоване на цій земельній ділянці, а ОСОБА_3 не повідомляючи позивача про вчинені ним дії щодо оформлення правовстановлюючих документів на землю, як зазначалося вище помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначена земельна ділянка об`єктом спадкування не була. Відповідачем позивач зазначила дочку померлого ОСОБА_3 . На даний час, будучи власником нерухомого майна, позивач не може реалізувати своє право власності на таке, зокрема розпорядитися ним, оскільки земельна ділянка, на якому знаходиться майно їй не належить. За таких обставин, більш дієвих заходів для забезпечення реалізації своїх майнових прав, окрім як звернення до суду, позивач немає. Просить скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯЖ № 794673, виданий ОСОБА_3 на підставі рішення 16 сесії 5 скликання Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області від 27 лютого 2008 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 52 від 12 листопада 2009 року. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га із кадастровим номером :01:002:0297, що розташована по АДРЕСА_1 (а.с.4-8,38).

У підготовче судове засідання позивач не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій позов підтримує повністю та просить задовольнити, позовну вимогу про скасування рішення XVI сесії V скликання від 27 лютого 2008 року «Про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_3 » залишити без розгляду, розгляд справи здійснювати без її участі (а.с.38, 39).

Відповідач ОСОБА_2 скерувала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, просила розгляд справи проводити без її участі (а.с.34).

Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи (а.с.32).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися позивач та відповідач.

У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що 23 травня 2008 року ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 купила шлакобетонний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі - продажу житлового будинку від 23.05.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Радехівського районного нотаріального округу Юрченко О.В. і зареєстрованого в реєстрі за № 1570; Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18989650 від 28.05.2008 року та інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №221471940 від 26.08.2020 року (а.с.16-18).

Відповідно до свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_2 від 24 травня 1964 року, ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_6 » (а.с.20).

Згідно свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_3 від 22 лютого 2003 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.19).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_4 (а.с.21).

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_5 , виданим 19 квітня 1968 року, ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , в графі батьки значаться ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.15).

Згідно рішення Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області XVI сесії V скликання від 27 лютого 2008 року, ОСОБА_3 передано земельну ділянку площею 0,1500 га за адресою в АДРЕСА_1 та рекомендовано звернутися в проектну організацію для виготовлення державного акту на право власності на землю (а.с.22).

12 листопада 2009 року, на ім`я ОСОБА_3 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯЖ № 794673 про належність йому земельної ділянки площею 0,1500 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.23).

Відповідно до довідки №929 від 17.08.2020 року, виданої виконавчим комітетом Лопатинської селищної ради, земельна ділянка площею 0,1500 га, кадастровий номер :01:002:0297, яка розташована в АДРЕСА_1 є не подільною та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Земельна ділянка по периметру обгороджена. На земельній ділянці розташований житловий будинок та господарські будівлі, які на праві власності належать гр. ОСОБА_1 (а.с.24).

Як вбачається з довідки №1199 від 08.10.2020 року, виданої виконкомом Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області, ОСОБА_3 до 23.05.2008 року проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Його дружина ОСОБА_4 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала разом з чоловіком (а.с.25).

У розумінні вимог ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

У контексті вимог статті 120 ЗК України у разі набуття права власності па жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до підпункту е частини 1 статті 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є, окрім іншого набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Верховний Суд України у справі за № 6-2225 цс 16 висловив правову позицію, відповідно до якої - за змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно статті 120 ЗК України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки.

У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

При переході права власності на будівлю або споруду до громадян або юридичних осіб, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля чи споруда.

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Відповідно до відомостей, викладених у довідці Лопатинської селищної ради Радехівського району № 929 від 17.08.2020 року земельна ділянка площею 0,1500 га, кадастровий номер :01:002:0297, яка розташована в АДРЕСА_1 є неподільною та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Земельна ділянка по периметру обгороджена. На земельній ділянці розташований будинок та господарські будівлі, які на праві власності належать ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

В силу вимог Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і права постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 року №43 (втратила чинність 23.08.2013 року), було розроблено технічну документацію зі складання державного акту № 794673.

Поряд з цим, при здійсненні підготовчих робіт під час розроблення технічної документації проектною організацією не було проведено аналізу переходу права власності на нерухоме майно, що розташоване на цій ділянці, що потягнуло за собою складення та подальшу реєстрацію оспорюваного державного акту.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За статтею 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.1 Протоколу №1 до ст.1 Європейської конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності.

За змістом ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності».

Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Таким чином, узагальнюючи вищенаведене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що у позивача немає іншого способу захисту порушених прав, суд робить висновки, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,12,13,81,89,141,258-259,263-265,280,282 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯЖ № 794673, виданий ОСОБА_3 на підставі рішення 16 сесії 5 скликання Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області від 27 лютого 2008 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 52 від 12 листопада 2009 року.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га із кадастровим номером :01:002:0297, що розташована по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , жительки АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки смт. Лопатин, Радехівського району Львівської області, судові витрати в розмірі 2522,40 грн (дві тисячі п`ятсот двадцять дві гривні 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлене в нарадчій кімнаті 1 вересня 2021 року.