Справа № 710/1734/20
Провадження № 2/710/150/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.08.2021 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Симоненко О.В.,

за участі секретаря судових засідань Бараненко А.В.,

представника позивача - адвоката Різника Ю.С.,

представника відповідача Слободяника В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Різник Юрій Сергійович, до Матусівської сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Шполянського районного нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Курінний Анатолій Васильович, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

До Шполянського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява, в якій позивач просить визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю у три місяці з дня набрання рішення суду законної сили.

В обгрунтування позову вказав, що позивачу в лютому 2020 року від односельчан стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , яка склала заповіт на його ім`я, який посвідчений Матусівською сільською радою за №61 від 31.08.2017 року. Ураховуючи карантинні обмеження у зв`язку із поширенням гострої респіраторної хвороби COVI-19, позивач тільки 02.12.2020 звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Курінного Анатолія Васильовича. Нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 52/02-14 у зв`язку із пропуском спадкоємцем шестимісячного строку звернення до нотаріуса з дня смерті спадкодавця.

Позивач пропустив строк із поважних причин, оскільки проживав окремо від спадкодавця, ОСОБА_3 , та йому не було відомо до лютого 2020 року про наявність на його ім`я заповіту. Крім того, позивач не перебуває у родинних відносинах із спадкодавцем.

Відповідач подав клопотання про врахування обставин справи при винесенні рішення, в якому зазначив, що необізнаність позивача про наявність заповіту закінчилась в лютому 2020 року (коли про це йому повідомили односельчани). Відсутній доказ, який би вказував, що в позивача була тривала хвороба пов`язана з респіраторною хворобою COVID -19. Позивач не надав доказів, що в період з лютого 2020 року по 02.12.2020 року був обмежений у вільному пересуванні по території України, та що нотаріальні контори в цей період не працювали. Тобто позивач не надав жодного доказу, що він в період з лютого 2020 року по 02.12.2020 року з поважних причин не міг прийняти спадщину. Всі його докази ґрунтуються на припущеннях. Сам заповіт є недійсним, оскільки посвідчувальний напис заповіту не відповідає встановленій на день посвідчення формі, що прямо порушує ч.1 ст. 1257 ЦК України.

24.12.2020 відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

22.01.2021 залучено до розгляду справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

17.02.2021 витребувано від Матусівської сільської ради належним чином завірену копію заповіту, складеного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

15.03.2021 витребувано від Шполянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) копію актового запису про смерть ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та копію актового запису про смерть ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

15.03.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Матусівської сільської ради про зупинення провадження у справі.

07.07.2021 залучено до розгляду справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 .

26.08.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, крім того просив стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу в розмірі 15 000,00 гривень та судовий збір у розмірі 840,00 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі.

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_6 померли, що підтверджується відповідними актовими записами про смерть, наданих на виконання ухвали суду від 15.03.2021 р.

Третя особа приватний нотаріус Шполянського районного нотаріального округу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) Курінний А. В. до суду не з`явився про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Третя особа ОСОБА_2 до суду не з`явилась про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Заслухавши осіб, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступні обставини та правовідносини.

Згідно заповіту від 31.08.2017 посвідченого секретарем Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області Броварською Л.П., зареєстровано в реєстрі за №61, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарсьокго виробництва 2,41 га, що розташована в межах Матусівської сільської ради та належить на підставі державного акту на праві власності на земельну ділянку ЧР№136442, виданого 16.12.2004 року Шполянською райдержадміністрацією, ОСОБА_1 , 1969 року народження (а.с.198 том.1).

Відповідно листа Матусівської сільської ради від 01.03.2021 року № 970 , відсутня можливість надати оригінал заповіту, оскільки заповіти та журнали нотаріальних дій Матусівської сільської ради були викрадені чи втрачені до 19.11.2020 року ( а.с.180).

Приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Курінним А.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом заявнику ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку із пропуском шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини ( том 1 а.с.15).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 63113845 від 05.01.2021, виданою Шполянською державною нотаріальною конторою, за параметрами запиту: ОСОБА_3 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , у Спадковому реєстрі інформація відсутня (том 1 а.с.36 ).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти /спадкові договори) № 63787559 від 03.03.2021, виданої приватним нотаріусом Курінним А.В., за параметрами пошуку: ОСОБА_3 , знайдено таку інформацію: номер у спадковому реєстрі 61187922, стан чинний, номер в реєстрі нотаріальних дій 61; дата посвідчення 31.08.2017; місце посвідчення Черкаська область, Матусівська сільська рада Шполянського району; місце зберігання Матусівська сільська рада Шполянського району, Черкаської області. Інформація про заповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; дата та час реєстрації 07.09.2017, 14:30(а.с.203-204 том.1).

Згідно з п. 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (435-15). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) (435-15), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Із постанови приватного нотаріуса Курінного А.В. від 02.12.2020 року вбачається , що на час смерті ОСОБА_3 з нею були зареєстровані та проживали її сини ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ..

Положеннями ч.3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

При цьому, строк для звернення спадкоємця за отриманням свідоцтва про право на спадщину законодавством не обмежено.

У матеріалах справи відсутні докази відмови вказаних осіб від спадщини після померлої матері.

Разом із тим, встановлено, що відповідно до актового запису про смерть №68 від 20.12.2019 року, виданого виконавчим комітетом Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 236 том1) та відповідно до актового запису про смерть №9 від 03.02.2020 року, виданого виконавчим комітетом Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 237 том1).

Крім того, до участі у справі була залучена донька померлої, ОСОБА_2 , однак відомостей про прийняття спадщини після матері або братів остання не надала.

За таких обставин Матусівська сільська рада є належним відповідачем у справі.

Згідно з ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини і лише особисто.

Згідно із ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Матусів Шполянського району Черкаської області, що зокрема вбачається із постанови приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу Курінного А.В. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Із заявою про прийняття спадщини після смерті протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця ОСОБА_3 ніхто не звертався та спадкова справа не заведена, що зокрема підтверджується постановою про відмову у видаці свідоцтва про право на спадщину від 15.12.2020 року, листом Шполянської державної нотаріальної контори від 05.01.2021 року № 3/01-16, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 63113845 від 05.01.2021 року.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно усталеної правової позиції Верховного Суду необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини ( постанови у справах № 565/1145/17 від 26.06.2019 року, №591/1271/18 15.04.2021 року, № 489/1583/17 від 29 січня 2020 року.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Встановлені судом обставини у справі, які підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, дають підстави дійти висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини в силу одночасної наявності таких поважних та об`єктивних причин, як то: позивач не є близьким родичем померлої ОСОБА_3 , не знав про складений на його користь заповіт, дізнався про його наявність в лютому 2020 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, що підтвердила допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , яка пояснила, що вона передала текст заповіту ОСОБА_3 , який остання разом із іншими документами залишила їй на зберігання, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась й відповідно і позивач не був повідомлений нотаріусом, як спадкоємець за заповітом.

Крім того, суд приймає до уваги при вирішенні спору правову позицію Верховного Суду викладену у постановах від 19 листопада 2019 року у справі № 317/3039/18-ц, від 02 вересня 2020 року у справі № 288/1856/18, від 15 квітня 2021 року у справі № 591/1271/18, відповідно якої - вирішуючи спір у спадкових справах, зокрема, щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід врахувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та дотримання принципу пропорційності між застосованим заходом і переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Не заслуговують на увагу доводи представника позивача про нікчемність заповіту в наслідок невідповідності його форми. Представник відповідача послався на положення п.2.10 розділу ІІ наказу Міністерства юстиції України від 11.11.2011 року № 3306/5 « Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування» відповідно якого при посвідченні заповіту мала б бути прописана словами дата його посвідчення, зазначені повністю прізвище , ім`я по батькові фізичних осіб, їх місця проживання та реєстраційні номери облікових карток платників податків, а у випадках, передбачених законом, із зазначенням дати їх народження, а також зазначив, що мав би застосовуватись додаток №1 до Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 року № 3306/5.

При цьому, зазначив, що відсутні докази того, що вказана у заповіті особа « ОСОБА_1 , 1969 року народження» є саме позивач. Однак, такі доводи суд не приймає до уваги, як необгрунтовані.

Надаючи оцінку зазначеним доводам, суд виходить з наступного.

Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені статтею 1247 ЦК України, згідно якої загальними вимогами до форми заповіту є складання заповіту в письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання, заповіт повинен бути особисто підписаний заповідачем.

Нормами ст. 1251ЦК України визначено, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з істотним порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати його складання тощо.

Із змісту наведених норм вбачається, що дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні істотні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі.

Недотримання встановленої законом форми посвідчувального напису в момент посвідчення заповіту не є достатньою правовою підставою для визнання незаконною вказаної нотаріальної дії, оскільки ці обставини не спростовують волевиявлення заповідача та не свідчать про порушення вимог щодо форми і порядку посвідчення заповіту.

Такі правові висновки викладені зокрема у постанові Верховного Суду у справі № 272/583/19 від 30.04.2021.

Із засвідченої приватним нотаріусом копії заповіту ОСОБА_8 вбачається, що при посвідченні заповіту були дотримані вимоги щодо його форми - заповіт складено у письмовій формі із зазначенням місця і часу його складання, секретар сільської ради в приміщенні сільської ради встановила особу заповідача, перевірила його дієздатність, роз`яснила заповідачу зміст статей 1234,1241,1242,1244,1245,1247,1248,1253,1257, 1307 ЦК України та посвідчила особистий підпис на заповіті.

Отже, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини строком на три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

З приводу стягнення судових витрат суд зазначає наступне.

Представник позивача просить стягувати судовий збір та витрати на правову допомогу. На підтвердження свої вимог надав договір №1/15/07/2020 про надання правової допомоги від 15.07.2020 року підписаного між замовником ОСОБА_1 та виконавцем: адвокатом Різником Юрієм Сергійовичем, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 3 від 30.08.2021 року про сплату 15000 грн та акт прийому передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 30.08.2021 до договору №1/15/07/2020.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Разом із тим, Матусівська сільська рада є відповідачем за позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини в силу норм матеріального права, та не залежно від її позиції щодо вирішення цього питання, при цьому іншого шляху відновлення права спадкоємця, який пропустив строк звернення із відповідною заявою про прийняття спадщини, законодавством не передбачено.За таких обставин, враховуючи принцип розумності та справедливості, суд вважає, що понесені витрати відповідача мають бути залишені на його рахунку.

Керуючись ст. 1221, 1268, 1269, 1270, 1272, 1296 ЦК України, ст.ст.12,13, 76-81, 89, 141, 175, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 , виданий 19.03.2016 року Шполянським РС УДМС України в Черкаській області, додатковий строк тривалістю в три місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В інші частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складене 09.09.2021 .

Суддя О.В. Симоненко