ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3637/21
Провадження № 2/210/1483/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"25" серпня 2021 р. м. Кривий Ріг
Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ступак С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без виклику з повідомленням сторін, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
Позивач ОСОБА_1 , 05 липня 2021 року звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 12 квітня 2003 року було укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що складено відповідний актовий запис № 139. Від шлюбу вони мають двох дітей - повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки її спільне життя з відповідачем не склалося, 11 березня 2009 року шлюб між ними був розірвано, що підтверджується актовим записом №48 від 11 березня 2009 року. Після розірвання шлюбу діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходяться на її утриманні та проживають разом з позивачем. Відповідач ОСОБА_2 мешкає окремо, грошей на утримання дітей не надає, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання до суду позовної заяви та до досягнення дитиною повнолітнього віку та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати, до яких входять витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
Ухвалою суду від 06 липня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику з повідомленням сторін.
В ухвалі про відкриття провадження 06 липня 2021 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала не отримана відповідачем, що підтверджується поштовим направленням, яке повернулось на адресу суду 17 серпня 2021 року з відміткою «За закінченням строку зберігання». Відзиву на позовну заяву від ОСОБА_2 до суду не надійшло. Відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.
Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами,утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людиниу справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.
З матеріалів справи встановлено, що 12 квітня 2003 року був укладений шлюб між сторонами по справі, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області та зроблено відповідний актовий запис № 139, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , яке видане 12 квітня 2003 року. (а.с. 11)
Від спільного життя з відповідачем мають дітей: ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, 24 червня 2003 року складено відповідний актовий запис №301, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 24 червня 2003 року та ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Дзержинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 30 листопада 2012 року складено відповідний актовий запис №688, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 яке видане повторно 08 січня 2020 року. Батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначені: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 . (а.с. 13, 14)
11 березня 2009 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області в Книзі реєстрації розірвання шлюбу зроблено відповідний актовий запис №48, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 18 березня 2009 року. (а.с.12)
Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Неповнолітня ОСОБА_4 та повнолітня донька ОСОБА_3 мешкають разом з позивачем по справі ОСОБА_1 , з грудня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується наявним в матеріалах справи Актом від 24 травня 2021 року, який підписаний жителями будинку АДРЕСА_2 праці та посвідчений майстром дільниці №4 та директором ТОВ «Сітісервіс КР». (а.с. 19).
Відповідно до Довідки №50-0209 від 06 вересня 2020 року виданої за підписом директора Одеського національного політехнічного університету Бойко А.О. та секретарем факультету ОСОБА_5 . ОСОБА_3 є студентом 1 курсу денного відділення бюджетної форми навчання інституту електромеханіки та енергоменеджементу Одеського національного політехнічного університету. Закінчує навчання у 2024 році. (а.с.16)
Повнолітня ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання особи виданої Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради. (а.с.17)
Однак, відповідно до Акту від 24 травня 2021 року, повнолітня дочка позивачки - ОСОБА_3 з грудня 2019 року проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Суд не бере до уваги вказаний факт як доказ по даній справі, оскільки позивачкою ОСОБА_1 не заявлено позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.
Як зазначено в позовній заяві, відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , не надає. Відповідач - фізично здорова людина, працездатний, та може надавати допомогу на утримання дитини до її повноліття.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі - Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
08.07.2017 року набрав чинності Закон України " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів від 17.05.2017 року № 2037 - VII, відповідно до якого внесено зміни до ст. 182 СК України, а саме: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України).
Днем звернення позивача до суду є 05 липня 2021 року, оскільки саме цим днем позовна заява подана до суду.
За таких обставин, враховуючи те, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до уваги установлену практику, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і стягує аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Під час розгляду справи, Відповідачем не було надано суду документів, які б підтверджували його офіційне працевлаштування, розміру доходу, які могли б мати значення для вирішення справи.
Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
У відповідності до ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення повноліття дитиною, починаючи стягнення з 05 липня 2021 року.
Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються Законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частиною 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України з метою визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.
Згідно з ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
24 травня 2021 року між адвокатом Васильченко Н.Г. та ОСОБА_1 , укладений договір про надання правової допомоги в суді першої інстанції. Відповідно до п.3.1 за правову допомогу, передбачену в п.1.2 Договору Клієнт сплачує Адвокату винагороду в розмірі, визначеному в додатку до договору №1. (а.с. 21)
24 травня 2021 року між адвокатом Васильченко Н.Г. та ОСОБА_1 було підписано Додаток №1 до Договору №1 про надання правової допомоги в суді першої інстанції від 24 травня 2021 року, відповідно до якого вбачається, що за надання правової допомоги Адвокатом щодо вирішення правових питань в суді першої інстанції, що полягає у складанні позовної заяви, а також інших процесуальних документів, підготовці матеріалів та участі в суді першої інстанції при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, Клієнт сплачує Адвокату винагороду у розмірі 3 000,00 грн., шляхом внесення 24.05.2021 року повної суми за місцем розташування адвоката в офісі за адресою: АДРЕСА_4 . (а.с.22)
Відповідно до Квитанції про сплату за юридичну послугу адвокату від 24 травня 2021 року, адвокат Васильченко Н.Г. отримала 3000 грн. від ОСОБА_1 за надання правової допомоги у цивільній справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. (а.с. 23)
Враховуючи викладене, судові витрати понесені Позивачем ОСОБА_1 в даній цивільній справі, складаються з витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн., вказані витрати підтвердженні матеріалами справи, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з позовом про стягнення аліментів.
Згідно зі ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.
Керуючись п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 354, 355, 430 Цивільно-процесуального України суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , на користь держави судовий збір в сумі 908,00 гривень (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_6 , понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. (три тисячі гривень 00 коп.)
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення через Дзержинський суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 .

Суддя: С. В. Ступак