Справа № 2-9881/02
Провадження № 6/639/100/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року Жовтневий районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Безбородько І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 2-9881/02 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття,

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 , в особі свого представника, із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 2-9881/02 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття.

В обґрунтування своїх вимог представник заявника посилається на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.11.2002 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання сина, ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 30.10.2002 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вищезазначеного рішення Жовтневим районним судом міста Харкова було видано виконавчий лист № 2-9881 від 18.11.2002 року, який був пред`явлений до виконання у Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у №42199665.

У відповідності до довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 01.09.2020 року, заборгованість станом на 01.09.2020 року становить 172571,98 (сто сімдесят дві тисячі п`ятсот сімдесят одна) гривня 98 копійок.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2020 року у справі № 2-9881/02 подання головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Чорного Артема Володимировича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, заінтересовані особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задоволено частково.

Визначено частку майна боржника- ОСОБА_1 у спільному майні, а саме: квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 05 вересня 1995 року, реєстраційний номер 6-95-37155, як 1/3 частку.

Стягувачем у даному виконавчому провадженні є ОСОБА_2 .

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 виповнилося 18 років.

Враховуючи те, що дитина, на утримання якої стягуються аліменти є повнолітньою, а батьки є законними представниками лише до повноліття дитини, то наразі виникла потреба у заміні сторони виконавчого провадження саме на ОСОБА_3 .

Вказані обставини і вимусили заявника звернутися до суду з зазначеною заявою.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час і місце розгляду заяви повідомлялись, що відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України не перешкоджає розгляду даної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні було встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 2-9881/02 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.11.2002 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 30.10.2002 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2020 року подання головного державного виконавця задоволено частково.

Визначено частку майна боржника - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,) у спільному майні, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 05 вересня 1995 року, реєстраціний номер 6-95-37155, як 1/2 частку.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2020 року виправлено описку в абзаці другому резолютивної частини ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2020 року, постановленої в порядку ст. 259 ЦПК України у цивільній справі №2-9881/02 за поданням головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Чорного Артема Володимировича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншим особами, заінтересовані особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 а саме замість словосполучення «як Ѕ частку» правильно зазначити «як 1/3 частку».

Постановою Харківського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року апеляційні скарги представника ОСОБА_1 адвоката Балаклицького Вячеслава Вікторовича, представника ОСОБА_4 адвоката Павленко Вадима Олександровича залишено без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2020 року залишено без змін.

Представник заявника у своїй заяві посилається на те, що на теперішній час у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції перебуває виконавче провадженння з примусового виконання виконавчого листа виданого на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.11.2002 року.

У відповідності до довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 01.09.2020 року, заборгованість станом на 01.09.2020 року становить 172 571,98 (сто сімдесят дві тисячі п`ятсот сімдесят одна) гривня 98 копійок.

Стягувачем у даному виконавчому провадженні є ОСОБА_2 .

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 виповнилося 18 років.

Враховуючи те, що дитина, на утримання якої стягуються аліменти є повнолітньою, а батьки є законними представниками лише до повноліття дитини, то наразі виникла потреба у заміні сторони виконавчого провадження саме на ОСОБА_3 .

Статтею 179 СК України встановлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 32 ЦК України визначено, що крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: 1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; 2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; 3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; 4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону виконавчого провадження її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. (ч. 5 ст. 442 ЦПК України)

Відповідно до вимог ч. 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям право попередника після ухвалення, щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті, яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка норм цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом було встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.11.2002 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 30.10.2002 року і до досягнення дитиною повноліття.

Отже, судом було чітко встановлено строк виконання рішення суду - до досягнення дитиною повноліття.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 виповнилося 18 років. (а.с. 233)

А отже, строк виконання рішення закінчився 20.09.2020 року.

Відповідно до п. 7 частини 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.

Представник заявника посилається на те, що у відповідності до довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 01.09.2020 року, заборгованість станом на 01.09.2020 року становить 172 571,98 (сто сімдесят дві тисячі п`ятсот сімдесят одна) гривня 98 копійок.

Однак, всупереч положенням ст. 76-81 ЦПК України представником заявника не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що на теперішній час на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 аліментів, що зазначене виконавче провадження не було закінчене, що за ОСОБА_1 обліковується заборгованість.

За таких обставин, враховуючи те, що рішенням суду встановлено строк для виконання рішення, а саме до повноліття дитини - ІНФОРМАЦІЯ_1 , а зазначений строк минув, то суд не знаходить підстав для заміни сторони виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 2-9881/02 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 55, 442 ЦПК України, ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 2-9881/02 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 16.07.2021 року.

Суддя В.В. Труханович