Справа № 461/783/17 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В. Провадження № 22-ц/811/1758/20 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Савуляка Р.В.

секретаря: Бадівської О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 лютого 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

01 лютого 2017 року позивач Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним Договором № SМЕ0005263 від 31.10.2007 , а саме: за кредитом 55 190,75 доларів США, за нарахованими відсотками 2 281,65 доларів США, а також витрати на оплату судового збору 23 898 гривень 35 копійок.

Обґрунтовуючи позов покликається на те, за що 31.10.2007 між банком та відповідачем ОСОБА_1 укладено рамкову угоду та кредитний договір № SМЕ0005263. Згідно Кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 150 000,00 доларів США, зі сплатою кредиту та інших платежів, у томі числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком погашення кредиту. З метою забезпечення виконання зобов`язань по даному кредитному договору, 31.10.2007 між Закритим АТ «Альфа-Банк» та відповідачами ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було укладено договори поруки за №SME0005263/1, №SME0005263/2 та №SME0005263/3 відповідно, згідно умов яких вказані особи поручаються перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № SМЕ0005263, враховуючи діючу додаткову угоду до договору про надання траншу № SМЕ0005263, укладена 30.09.2009. Позивач повністю виконав свої зобов`язання, згідно кредитного договору, що підтверджується випискою з особового рахунку, однак відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані проценти за кредитним договором. Оскільки відповідачем ОСОБА_1 було порушено строки повернення кредиту, то позивачем на його адресу та адресу усіх поручителів було направлено вимогу про досудове врегулювання спору. Відповідачами така вимога була проігнорована, а тому позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 19 лютого 2020 року позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк»- залишено без задоволення.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржило Акціонерне товариство «Альфа-Банк».

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, щодо висновку суду про те, що реєстрація на підставі cт. 37 ЗУ «Про іпотеку» відбулась та не оскаржена, то такий висновок суду,вважає передчасним, оскільки на розгляді у Галицькому районному суді міста Львова знаходиться позовна заява по справі № 461/8641/19 про визнання незаконним та скасування рішень та записів про право власності, спірного іпотечного майна за AT "Альфа-Банк". Тобто фактично та обставина, на яку суд послався є передчасною, адже ця дія є оскарженою в судовому порядку.

Щодо строку позовної давності, зазначає, що в матеріалах справи є, та до позовної додано розрахунок заборгованості , з якого вбачаються дії відповідача про переривання строку позовної давності, так як відповідач здійснював платежі по кредиту. Відповідно до п.6.1 Кредитного договору, сторонами встановлено строк позовної давност і у 5 років. Звертає увагу на те, що строк позовної давності можна розраховувати тільки від дати отримання вимоги безпосередньо відповідачем, проте ні відповідач не надав оригіналу даної вимоги, ні його представники. Також оригінал в жодному судовому засіданні не надавався. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що 31.10.2007 між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством, яке в подальшому перейменовано на Акціонерне товариство «Альфа-Банк», укладено рамкову угоду № SMERS00254 про відкриття кредитної лінії та надання кредиту.

31.10.2007 між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством, яке в подальшому перейменовано на Акціонерне товариство «Альфа-Банк», укладено кредитний договір № SМЕ0005263, згідно умов якого відповідачу було надано кредит в розмірі 150 000,00 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 13,00%, що відповідає графіку повернення кредиту та сплати відсотків.

Відповідно до умов договору, ОСОБА_1 зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту.

У випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення Графіку повернення кредиту та сплати відсотків відповідачем, тривалістю більш ніж 3 календарних дні, позивач, згідно п.5.1.1 Кредитного договору, вправі вимагати дострокового погашення кредиту.

В забезпечення зобов`язань за кредитним договором № SМЕ0005263 від 31.10.2007 між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки №SME0005263/1. 31.10.2007 укладено договір поруки №SME0005263/2 між банком та ОСОБА_3 . 31.10.2007 укладено договір поруки №SME0005263/3 між банком та ОСОБА_4 .

Згідно умов, укладених договорів поруки, поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед Кредитором відповідати за зобов`язаннями ОСОБА_1 , які виникають з Рамкової угоди № SMERS00254 та Договору траншу № SМЕ0005263 від 31.10.2007.

Крім того, 30.09.2009 між ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до договору про надання траншу № SМЕ0005263 від 31.10.2007, згідно якої внесено зміни до п.3.3.1 кредитного договору.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст.1050 ЦК України, передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі - відшкодування збитків (ст.611 ЦК України).

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язанняборжником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (ч. ч. 1,3 статті 553 ЦК України).

Як підтверджується випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 , позивач повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором.

У зв`язку з неналежним виконання умов кредитного договору, ПАТ «Альфа-Банк» 09.12.2016 на адресу відповідачів направив вимогу про досудове врегулювання спору, сплату процентів за користуванням кредиту та пені за несвоєчасне виконання зобов`язань, що підтверджено матеріалами справи.

Відповідно до наданих позивачем документів, внаслідок невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором, у відповідачів перед банком виникла солідарна заборгованість перед АТ «Альфа-Банк», що відображена у розрахунку заборгованості за кредитним договором № SМЕ0005263 від 31.10.2007, а саме заборгованість за кредитом - 55190, 75 доларів США, заборгованість за нарахованими відсотками - 2 281,65 доларів США, які банк просив стягнути з відповідачів.

Судом також установлено, що 31.10.2007, з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 було укладено Договір іпотеки №SМЕRS00254/1, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тертичною Е.В., зареєстрований в реєстрі за № 10716, предметом якого є квартира, загальною площею 106,5 кв. м., за адресою АДРЕСА_1 .

Даний Договір іпотеки містив іпотечне застереження щодо позасудового врегулювання спору.

Згідно п. 6.3 та п.п. 6.3.1. Договору іпотеки, сторони досягли згоди щодо наступного: звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку позасудового врегулювання може здійснюватися одним із зазначених способів: шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки и рахунок виконання основного зобов`язання. У цьому випадку право власності на предмет іпотеки переходить від Іпотекодавців до Іпотекодержателя з дня, наступного за останнім днем строку, визначеного для виконання порушеного основного зобов`язання та/або умов цього Договору у вимозі про усунення порушень, яка буде надіслана Іпотекодержателем згідно зі статтею 35 Закону України «Про іпотеку»; при цьому, у разі прийняття Іпотекодержателем рішення про звернення стягнення у спосіб, зазначений у цьому пункті, у вимозі про усунення порушень Іпотекодержателем зазначається дата переходу права власності на предмет іпотеки.

Згідно з ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка міститься в матеріалах справи, квартира АДРЕСА_1 , яка належала відповідачам на праві власності, з 01.10.2019 належить на праві приватної власності Акціонерному товариству «Альфа-Банк». Підставою виникнення права власності зазначено договір іпотеки №8МЕК300254/1, серія та номер: 10716, виданий 31.10.2007, видавник: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Тертична Е.В.; повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, серія та номер: б/н, видавник: Акціонерне товариство "АЛЬФА-БАНК". Підстава внесення запису зазначено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48992014 від 03.10.2019 12:55:39, ОСОБА_6 , Комунальне підприємство "Реєстрація майна та бізнесу", Львівська область.

Відповідно до звіту ТОВ «Оціночно-консалтингова група «Експерт-Капітал» про незалежну експертну оцінку нерухомого майна ринкова вартість квартири станом на 03.12.2019 становить 84 348 доларів США,

Згідно з ч. 5 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання: боржником - фізичною особою є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч.6 ст. 36 ЗУ «Про іпотеку», завершенням позасудового врегулювання є державна реєстрація прав власності на всі предмети іпотеки, що виступають забезпеченням за основним зобов`язанням: за іпотекодержателем (якщо звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття його у власність іпотекодержателем).

Установивши, що на момент розгляду справи Акціонерне товариство "АЛЬФА-БАНК" є власником квартири, загальною площею 106,5 кв. м., за адресою АДРЕСА_1 , суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що позивач задовольнив свої вимоги за кредитним договором за рахунок позасудового врегулювання шляхом реєстрації права власності на предмет іпотеки, вартість якого становить 84 348 доларів США, тому відсутні правові підстави для задоволення позову, а в задоволенні позову слід відмовити, у зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про оскарження ОСОБА_1 в судовому порядку рішень та записів про право власності на спірне іпотечне майно, не заслуговують на увагу, з огляду на те, що постановою Львівського апеляційного суду від 10.12.2020 рішення Галицького районного суду м. Львова від 16.06.2020 скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до КП «Реєстрація майна та бізнесу», за участю третьої особи АТ «Альфа-Банк» про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зобов`язання до вчинення дій - відмовлено (справа № 461/8641/19, провадження № 22-ц/811/2280/20).

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено:31.08.2021.

Головуючий

Судді