Дата документу 09.09.2021 Справа № 553/499/21
Провадження №2/554/1748/2021
У Х В А Л А

Іменем України

09 вересня 2021 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді - Гольник Л.В., при секретарі - Плаксюк І.Ю., за участю позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід судді у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

В провадження Октябрського районного суду м. Полтави перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів.

09.09.2021 року від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про відвід судді Гольник Л.В., в якій він вказує, що у його представника є наявні обставини, що викликають сумнів у неупередженості судді Гольник Л.В. при розгляді будь-якої справи, де він є або буде стороною у справі. Відповідач вказує, що «суддя Гольник Л.В. звинуватила мого представника у лжесвідченні по кримінальним провадженням…», «звинуватила мого представника у причетності до її побиття, вчинив відносно неї кримінальне правопорушення, що є кримінальним авторитетом та інше». До того ж на даний час відкрито виконавче провадження щодо стягнення з мого представника грошових коштів на користь судді Гольник Л.В. щодо відшкодування їй витрат на правову допомогу.

У судовому засіданні позивач та її представник не вбачаються підстав для відводу судді, проте при вирішенні цього питання поклалися на розсуд суду.

У судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши з`явившихся учасників процесу, суд приходить до такого висновку.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, тобто ЦПК України не допускає повторну участь судді в розгляді справи.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі «Феррантеллі та Сантанджело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, п. 58).

Вказані висновки також містяться і в рішенні Європейського суду з прав людини від 10 грудня 2009 року у справі «Мироненко та Мартенко проти України».

Наведені доводи відповідача свідчать про особисте негативне ставлення його представника - адвоката Ковжоги О.І. до судді Гольник Л.В. , яке є лише його особистим сприйняттям дійсності, яке виникнуло після, того як у 2014 році у провадженні судді Гольник Л.В. перебувала справа про адміністративне корупційне правопорушення відносно колишнього Полтавського міського голови ОСОБА_5 , інтереси якого представляв Ковжога О.І.

Ковжога О.І. , переконавшись, що позапроцесуальні стосунки з головуючою у справі суддею Гольник Л.В. встановити неможливо, вчиняв дії з метою перешкодити суду всебічно, повно та об`єктивно, у розумні строки розглянути дану справу, розповсюджував неправдиву інформацію, щоб дискредитувати суддю, здійснюючи непроцесуальний тиск з метою, щоб примусити суддю усунутися від розгляду справи шляхом самовідводу або задоволення відводу з надуманих підстав.

З того часу Ковжога О.І. , маючи стійке особисте негативне ставлення до судді Гольник Л.В., яка виступила викривачем корупційного злочину, до якого причетні колишній очильник міста Полтави ОСОБА_5 та його колишній заступник ОСОБА_7 , ініціював щодо судді дисциплінарні скарги, жодна з яких не підтвердилася, цивільні позови (від одного він відмовився, у другому - подав заяву про залишення без розгляду, у третьому - йому відмовлено), порушення кримінальних проваджень щодо судді, які були закриті на підставі п.1, 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В одній з цивільних справ за позовом Ковжоги О.І. до судді Октябрського ртрайонного суду м. Полтави Гольник Л.В., власника веб-сайту «Українська правда» ОСОБА_8 про визнання інформації недостовірною та стягнення моральної шкоди судом визнано даний позов як зловживання процесуальними правами позивача та в рамках даного провадження з позивача Ковжоги О.І. стягнуто на користь Гольник Л.В. понесені нею судові витрати на правову допомогу.

Відповідно до Конституції України (статті 126 та 129) судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Тому вплив на них у будь-який спосіб забороняється.

Суддя повинен виконувати професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Як зазначено у Висновку Консультативної ради європейських суддів № 18 (2015) «Позиція судової влади та її відносини з іншими гілками державної влади в умовах сучасної демократії», довіру й повагу потрібно постійно завойовувати і зберігати за допомогою відмінної роботи судів на основі найвищих стандартів. Судді повинні визнати, що вони є публічними особами і їм не слід бути занадто чутливими.

Вбачається, що у судді Гольник Л.В. немає і не може бути необ`єктивного та упередженого ставлення до учасників процесу, яких представляє адвокат Ковжога О.І. Те, що останній має особисте негативне ставлення до судді Гольник Л.В., не свідчить про її зацікавленість, необ`єктивність та упередженість при розгляді справ за участю осіб, яким Ковжога О.І. надає правові послуги.

Водночас, відповідач не надав жодних доказів на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу, що на його думку, свідчать про упередженість та необ`єктивність судді Гольник Л.В. у даній цивільній справі.

Враховуючи вищевикладене, вважаю заяву про відвід необґрунтованою, а тому у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 36-41 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_3 про відвід судді Гольник Л.В. - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В.Гольник