КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 357/2998/21 Головуючий у суді першої інстанції - Бондаренко О.В.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

27 серпня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Яворського М.А. (судді-доповідача), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк», подану представником Мєшніком Костянтином Ігоровичем, на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2021 року у задоволенні позовних вимог АТ «Універсал Банк» відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник АТ «Універсал Банк» - Мєшнік К.І. подав апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку 22 липня 2021 року, в якій посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд доходить висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження враховуючи наступні підстави.

Відповідно положень ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що 28 травня 2021 року було ухвалено оскаржуване рішення (а.с.115-128).

Відповідно до супровідного листа, наявного в матеріалах справи, копію повного тексту оскаржуваного рішення було направлено учасникам по справі 31 травня 2021 року (а.с.129).

В подальшому, засобами поштового зв`язку апелянт подав апеляційну скаргу 22 липня 2021 року, в якій посилається на те, що копію повного тексту оскаржуваного рішення банком було отримано 10 червня 2021 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» було залишено без руху та надано строк тривалістю десять днів з моменту отримання копії ухвали для виправлення недоліків, а саме: надати докази, що підтверджують дату отримання (10 червня 2021 року) копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції (за наявності), а також докази поважності пропуску строку на апеляційне оскарження за період з 11 липня по 22 липня 2021 року.

19 серпня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшла заява від АТ «Універсал Банк» про усунення недоліків апеляційної скарги, де зазначено, що банком було пропущено процесуальний строк на апеляційне оскарження у зв`язку із тим, що в країні та, зокрема, в самому банку діють карантинні обмеження, що передбачають віддалений режим роботи. Також банк наголошує на тому, що у роботі представника Мєшнікова К.І. перебуває 13 805 судових справ, що потребує значного часу для обробки великого обсягу поштової кореспонденції. АТ «Універсал Банк» також наголошує на тому, що поштову кореспонденцію направляють за адресою в місті Києві, однак всі процесуальні документи банк готує та надсилає з міста Дніпро, що також впливає на роботу.

Враховуючи вищевикладене, АТ «Універсал Банк» просило поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2021 року.

Апеляційний суд критично ставиться до доводів апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження у зв`язку із тим, що у роботі представника Мєшнікова К.І. перебуває 13 805 судових справ, що потребує значного часу для обробки великого обсягу поштової кореспонденції, а також щодо направлення поштової кореспонденції на адресу в місто Київ, в той час коли процесуальні документи готуються в місті Дніпро, оскільки вказане стосується лише питання організації роботи в самому АТ «Універсал Банк».

Щодо доводів про поважність пропуску строку у зв`язку із дією карантинних заходів, які були запроваджені в країні та, зокрема, в самому банку, то апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року, який в подальшому було продовжено з 22 травня 2020 року до 22 червня 2020 року постановою Кабінету Міністрів України №392 від 21 травня 2020 року та до 31 серпня 2020 року постановою Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року.

Відповідно до п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Разом з тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» вказано, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Вказаний закон набрав чинності 17 липня 2020 року, отже продовжені строки діяли до 06 серпня 2020 року.

Таким чином, процесуальні строки, які були продовжені у зв`язку із дією карантину закінчились 06 серпня 2020 року.

Апелянт посилається на те, що в АТ «Універсал Банк» діяли обмеження, запроваджені у зв`язку із карантином, зокрема, дистанційна робота.

Однак, апелянтом було надано копії документів, зокрема, копію наказу від 02 квітня 2020 року №54/0 «Про запровадження дистанційної роботи», з якої вбачається, що вказаний режим роботи було запроваджено в квітні 2020 року тимчасово. Станом на серпень 2021 року апелянт не надав документів, які б підтверджували, що в АТ «Універсал Банк» ще й досі діє вказаний режим роботи.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України).

Таким чином, оскільки банк був повідомлена про розгляд справи, приймав активну участь в її розгляді, апеляційний суд вважає, що пропущений строк на апеляційне оскарження не підлягає поновленню.

Європейський суд з прав людини наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Зокрема, ЄСПЛ у справах «SVITLANA NAUMENKO v. UKRAINE», «TREGUBENKO v. UKRAINE», «PRAVEDNA v. RUSSIA», «ZHELTYAKOV v. UKRAINE» зазначає, що у випадках перегляду судових рішень, судам необхідно забезпечувати дотримання учасниками справи встановлених строків та не допускати того, щоб за допомогою таких процесуальних механізмів, як продовження строку на оскарження, було порушено принцип правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «YUNION ALIMENTARIYA v. SPAIN» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Таким чином, забезпечення дотримання принципу правової визначеності потребує чіткого виконання сторонами та іншими учасниками справи вимог щодо строків звернення до суду, а також строків на оскарження судових рішень, а від судів вимагається дотримуватися певних правил у процесі прийняття рішення про поновлення строку та оцінювати поважність причин пропуску строку, виходячи із критеріїв розумності, об`єктивності та непереборності обставин, що спричинили пропуск, значимості справи для сторін, наявності фундаментальної судової помилки.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» [ВП], N 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).(п. 42 Рішення).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії», N 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).(п. 43 Рішення).

Оскільки апелянтом не було зазначено поважних причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2021 року, а зазначені причини не можна вважати такими, що є поважними, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом.

Оскільки апелянтом, всупереч вимогам статей 77 - 81 ЦПК України, не надано беззаперечних доказів, на підставі чого суд мав би поновити строк, то апеляційну скаргу слід вважати такою, що подана з пропуском строку на апеляційне оскарження без поважних причин та за зазначеною апеляційною скаргою відсутні підстави для відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. 357, 358 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк», подану представником Мєшніком Костянтином Ігоровичем, на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв