Справа № 599/1674/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі судді Снігурського В. В,

при секретарі Куриляк О.Г.,

розглянувши в місті Зборові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно,-

В С Т А Н О В И В:

позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 з вимогами про визнання права власності на господарську будівлю за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що вона сплатила відповідачу кошти за господарську будівлю, користується цією будівлею, однак не може належно оформити право власності на майно, так як відповідачка втратила оригінали правовстановлюючих документів на будівлю і нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено.

Відповідачка надала заяву, згідно якої просить розглянути справу без її участі у зв`язку зі станом здоров`я, позов визнає, не заперечує обставин, вказаних позивачкою, в тому числі факту отримання коштів.

Дослідивши матеріали справи встановив, що відповідачці на праві власності належала господарська будівля загальною площею 11,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

01 липня 2021 року між сторонами було укладено договір щодо продажу даної господарської будівлі, що АДРЕСА_1 .

За придбане майно позивачка сплатила кошти, які відповідачка отримав і майно було фактично передано, про що свідчить, акт прийому - передачі, заява відповідачки.

Однак зареєструвати своє право власності позивачка не може у зв`язку з втратою відповідачем оригіналів правовстановлюючих документів.

У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України.

Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України.

Враховуючи, що позивачка користується господарською будівлею, всі свої зобов`язання виконала, однак не може належно оформити право власності на майно з незалежних від неї обставин, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,81,206,211,264,265ЦПК України, ст.203, 215, 220, 328, 334, 628 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на господарську будівлю, загальною площею 11,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Зборівський районний суд на протязі 30 днів з дня прийняття рішення.

Суддя Зборівського

районного суду В. В. Снігурський