Справа № 442/7120/21
Провадження № 2-з/442/13/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Курус Р.І., розглянувши заяву Житлово-будівельного кооперативу "Галіція-Інвест" про вжиття заходів забезпечення позову, подану до подання позовної заяви, -

в с т а н о в и л а :

08.09.2021 до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла заява ЖБК "Галіція-Інвест" про вжиття заходів забезпечення позову, подана до подання позовної заяви.

В обґрунтування поданої заяви вказує на те, що змушений звертатись до Дрогобицького міськрайонного суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_1 про знесення самочинного будівництва.

Зазначає, що у зв`язку з набуттям права власності на нежитлову будівлю загальною площею 487,6 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , рішенням Дрогобицької міської ради від 19.03.2020 року № 2277 ОСОБА_1 за цією адресою було надано в оренду земельну ділянку площею 0,1430 га, кадастровий номер :01:005:0134 строком на три роки та 15.06.2020 року було укладено відповідний договір оренди.

Право оренди цієї земельної ділянки зареєстровано, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 22.06.2020 року № 213406537.

На підставі акта приймання-передачі нерухомого майна від 07.07.2020 року ЖБК «ГАЛЩІЯ-ІНВЕСТ» (далі - кооператив) набув право власності на цю нежитлову будівлю, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.07.2020 року № 216013520.

Це нерухоме майно було передано членом та співзасновником кооперативу ОСОБА_1 на підставі його заяви та відповідного рішення зборів членів кооперативу як пайовий внесок до статутного (пайового) фонду кооперативу. У свою чергу за передану згадану будівлю, кооперативом було зараховано пай у сумі відповідно до висновку від 02.07.2020 року про вартість майна, виготовленого на замовлення ОСОБА_1 .

Також відповідно до нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу 1/2 частини пайового внеску від 09.07.2021 року, ОСОБА_1 продав цю частину паю іншому члену кооперативу. На даний час кооператив має відповідні зобов`язання перед своїми членами (в т.ч. - відповідачем).

13.08.2020 року кооператив звернувся до Дрогобицької міської ради з проханням внести відповідні зміни до згаданого договору оренди землі від 15.06.2020 року, а саме: замінити орендодавця ОСОБА_1 на ЖБК «ГАЛІЦІЯ-ІНВЕСТ». Таке ж прохання щодо внесення змін до даного договору оренди землі висловив ОСОБА_1 у своїй заяві, яка була доданою до цього листа. Своє прохання кооператив та ОСОБА_1 мотивували тим, що з переходом прав на нежитлову будівлю до кооперативу перейшли права колишнього орендаря земельної ділянки, на якій знаходиться ця нежитлова будівля.

З огляду на тривале порушення Дрогобицькою міською радою строків розгляду їхніх заяв, ЖБК «ГАЛІЦІЯ-ІНВЕСТ» та ОСОБА_1 звернулися до Господарського суду Львівської області з позовом про внесення змін до згаданого договору оренди землі. На стадії розгляду даної справи господарським судом, ОСОБА_1 від своїх позовних вимог відмовився.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 08.04.2021 року по справі № 914/3250/20 позов кооперативу задоволено в повному обсязі, а саме внесено зміни до договору оренди землі в частині заміни орендаря ОСОБА_1 на ЖБК «ГАЛЩІЯ-ІНВЕСТ».

Дане рішення на момент подання даного позову не набрало законної сили, оскільки є оскарженим до Західного апеляційного господарського суду.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 був орендарем даної земельної ділянки відповідно до згаданого договору оренди землі від 15.06.2020 року лише до 7 липня 2020 року, оскільки відповідно до вимог закону він втратив права на цю земельну ділянку з моменту відчуження нерухомого майна, яке на ній розташоване, кооперативу.

Знаючи та незважаючи на припинення усіх прав на згадану земельну ділянку, ОСОБА_1 виготовив проект на будівництво на ній багатоквартирного житлового будинку та подав ДАБІ відповідне повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Дане повідомлення в лютому 2021 року було зареєстрованим Державною архітектурно- будівельною інспекцією за № 18 серія ЛВ.

Отже, на думку заявника, ОСОБА_1 , використовуючи та оперуючи формальним договором оренди землі, який згідно закону припинив свою дію щодо нього, всупереч вимог чинного законодавства виготовив дозвільну документацію на початок виконання будівельних робіт, зруйнував нежитлову будівлю, яка належить на праві власності кооперативу, почав та продовжує будівельні роботи по спорудженню багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці, яка йому не належить. Будівництво знаходиться на стадії фундаментних робіт.

Заявник стверджує, що багатоквартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , який будується ОСОБА_1 є самочинним будівництвом, порушує права кооперативу на земельну ділянку і підлягає знесенню.

Предметом позовних вимог буде знесення самочинного будівництва, яке здійснюється ОСОБА_1 . Об`єктом такого самочинного будівництва є багатоквартирний житловий будинок на АДРЕСА_2 , який збільшується в процесі будівництва і з кожним ступенем його готовності ускладнюється його знесення. Тому, на думку заявника, необхідно таке будівництво зупинити.

У своїй заяві заявник вказує, що ним додаються докази, які свідчать про те, що ОСОБА_1 подав публічне оголошення (оферту) про продаж квартир у цьому багатоквартирному житловому будинку іншим особам. У випадку винесення рішення про задоволення позовних вимог, виконання такого рішення суду може ускладнитися та утруднити ефективний захист позивача шляхом порушення інтересів третіх осіб, які можуть укласти відповідні цивільно-правові договора з забудовником. З огляду на це, кооператив просить суд заборонити забудовнику та іншим особам здійснювати продавати об`єкти цього будівництва (квартири та ін.).

Також ОСОБА_1 може зареєструвати право власності на об`єкт незавершеного будівництва на певній його стадії готовності (ст. 27-1 Закону України про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження) та продати його іншим особам, що унеможливить виконання такого рішення суду. Тому кооператив вважає, що такі можливі дії забудовника мають також бути забороненими.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивачки, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Згідно приписів статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У справі Fogarty v. The United Kingdom (заява 37112/97, рішення від 21.11.2001) (параграфи 33, 34,35) Європейський Суд зазначив, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, ЖБК "Заліція-Інвест" зазначає, що має намір звернутись до суду з позовом до ОСОБА_1 про знесення самочинного будівництва, оскільки таке, на їхню думку здійснено на земельній ділянці, яка знаходиться в оренді кооперативу.

При цьому, як зазначає заявник, на сьогоднішній день, Рішенням Господарського суду Львівської області від 08.04.2021 року по справі № 914/3250/20 позов кооперативу задоволено в повному обсязі, а саме внесено зміни до договору оренди землі в частині заміни орендаря з ОСОБА_1 на ЖБК «ГАЛЩІЯ-ІНВЕСТ». Проте, дане рішення на момент подання даної заяви, за твердженням заявника, не набрало законної сили, оскільки є оскарженим до Західного апеляційного господарського суду.

Таким чином, заявником не доведено, що ОСОБА_1 порушує права на ЖБК «ГАЛЩІЯ-ІНВЕСТ», як орендаря земельної ділянки, оскільки, як зазначає заявник, рішення суду про заміну орендаря не набрало законної сили.

Крім цього, як зазначає заявник, ОСОБА_1 виготовив проект на будівництво на ній багатоквартирного житлового будинку та подав ДАБІ відповідне повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Дане повідомлення в лютому 2021 року було зареєстрованим Державною архітектурно-будівельною інспекцією за № 18 серія ЛВ.

З огляду на викладене, враховуючи предмет можливого позову, наведені докази та обґрунтування заявлених вимог в заяві щодо забезпечення позову, вважаю, що заявником не доведено існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів відповідача а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, не вбачаю підстав для забезпечення заяви.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 149-153, 158 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

п о с т а н о в и л а :

В задоволенні заяви Житлово-будівельного кооперативу "Галіція-Інвест" про вжиття заходів забезпечення позову, подану до подання позовної заяви, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Курус Р.І.