14 квітня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.
за участю секретаря Романенко І.О.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності одного з подружжя,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 01.07.1997 року, який розірвано рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 20.01.1999 року. Проте, державна реєстрація рішення суду була здійснена Дніпровським відділом РАЦС м.Херсона 22.06.1999 року. Позивач 08.06.1999 року придбав квартиру АДРЕСА_1 . Таким чином, позивач набув права власності на зазначену квартиру, оскільки вона була придбана за його власні кошти та під час окремого проживання з відповідачем при фактичному припиненні шлюбних відносин. Однак на сьогоднішній день позивач не має можливості розпорядитися вказаною квартирою, оскільки формально вона була зареєстрована після державної реєстрації розірвання шлюбу між ним та відповідачем. У зв`язку з чим, позивач просить
Ухвалою суду від 08.09.2020 року відкрито провадження за справою та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін
Ухвалою суду від 01.02.2021 року витребувано у Дніпровського районного у місті Херсоні відділі ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) копію актового запису №248 про розірвання шлюбу між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 , складеного 17.07.2001 року.
Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Проти винесення за справою заочного рішення не заперечували.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи була повідомлена у встановленому законом порядку.
За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України.
Заслухавши позивача, представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано згідно актового запису про шлюб №248 від 22.06.1999 року Дніпровського відділу реєстрації актів громадянського стану м.Херсон на підставі рішення Дніпровського районного суду м.Херона від 20.01.1999 року.
З договору №3014 купівлі-продажу від 08.06.1999 року, посвідченого на Товарній біржі «Смарагд Південь», вбачається, що ОСОБА_1 придбав квартиру АДРЕСА_1 . В Херсонському БТІ договір зареєстрований 09.06.1999 року.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
Відповідно до пункту 1 розділу VII «Прикінцевих положень» СК України зазначений кодекс набув чинності одночасно з набуттям чинності ЦК України, тобто з 01.01.2004. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України), норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004. До сімейних відносин, які існували до 01.01.2004, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності.
З огляду на вищевказані правові норми, порядок набуття спільного майна та його правовий режим у цій справі повинен визначатися КпШС України, який був чинним на час набуття спірного нерухомого майна.
На підставі частини другої статті 13 КпШС України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних відносин) права та обов`язки подружжя породжує лише шлюб, укладений в державних органах реєстрації актів громадянського стану, а згідно частини третьої цієї статті час виникнення прав і обов`язків подружжя визначається моментом реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів громадянського стану.
За положеннями статті 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним з подружжям під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них.
Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтвердили факт припинення шлюбу між сторонами у 1998 року, зазначили, що сторони разом не проживали та спільне господарство не вели, а кошти для придбання спірної квартири позивач витратив, які отримав від продажу квартири АДРЕСА_2 , що належить йому на праві особистої власності.
Для сімейних відносин важливе значення має не лише формально зареєстрований шлюб, а й дійсні стосунки чоловіка та дружини. Якщо ж цього немає і сторони фактично не складають однієї сім`ї, то на такі відносини не може поширюватися режим спільності майна подружжя. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для надання такому майну статусу спільної сумісної власності подружжя.
Означену правову позицію підтримано Верховним Судом у Постанові від 20.06.2018 по справі № 263/240/16-ц.
Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 20.01.1999 року, а державний акт про розірвання шлюбу був складений 22.06.1999 року. З урахуванням встановленого та показів свідків, допитаних в судовому засіданні, які підтвердили факт не проживання сторін разом та фактичне припинення шлюбних відносин з 1998 року, суд дійшов висновку, що спірна квартира АДРЕСА_1 , яка придбана позивачем 08.06.1999 року, є його особистою власністю.
З урахуванням вищевстановленого, суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог.
Керуючись ст.ст.12, 13,76, 81, 89, 141, 158, 259, 263-265, 280-284, 355 ЦПК України, ст.ст.13, 28 КпШС України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності одного з подружжя задовольнити.
Визнати особистою приватною власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН: НОМЕР_1 , квартиру АДРЕСА_1 , яка була придбана під час фактичного припинення шлюбу з ОСОБА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: С.І.Майдан
Повний текст рішення суду виготовлений 19.04.2021 року.
Суддя: С.І.Майдан