Справа № 654/3398/19
Провадження №2/654/50/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2021 року Голопристанський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Данилевського М.А.,

за участю секретаря Діденко В.С., Трішкіної О.О.,

прокурора Заславець О.М.,

представника відповідача Твердохлеб О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Гола Пристань Херсонської області в залі суду цивільну справу №654/3398/19 за позовом заступника прокурора Херсонської області в інтересах держави в особі Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області (правонаступник - Бехтерська сільська рада Скадовського району Херсонської області) до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області, ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування запису внесеного у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

10.09.2019 заступник прокурора Херсонської області в інтересах держави в особі Новофедорівської сільської ради звернувся до суду з позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області, ОСОБА_1 , про скасування державної реєстрації поданої ОСОБА_1 декларації про готовність об`єкта до експлуатації (реконструкції підпірної стіни, огорожі, мостіння, сходових маршів по АДРЕСА_1 ), вчинену Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області 10.03.2015 №ХС 49; скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції від 18.03.2015 за № 20072051 про проведення державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на підпірну стінку, огорожу, мостіння, сходовий марш, що розташовані по АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :02:075:0520; скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на підпірну стінку, огорожу, мостіння, сходовий марш, що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :02:075:0520.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 10 березня 2015 року Інспекцією проведено реєстрацію поданої ОСОБА_1 декларації про готовність об`єкта до експлуатації (реконструкція підпірної стіни, огорожі, мостіння, сходових маршів по АДРЕСА_1 ), а 18 березня 2015 року Реєстратором здійснено державну реєстрацію права власності на це майно. Посилаючись на те, що рішенням Голопристанського районного суду від 11 лютого 2015 року визнано недійсним договір купівлі-продажу вказаного майна, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а тому у останнього відсутні підстави для проведення реєстрацій декларації про готовність вказаного об`єкту до експлуатації та державної реєстрації права власності на це майно. Просив скасувати державну реєстрацію поданої ОСОБА_1 декларації про готовність об`єкта до експлуатації, вчинену Інспекцією 10 березня 2015 року № ХС49 , скасувати рішення Реєстратора від 18 березня 2015 року № 20072051 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на частину підпірної стінки, огорожу, мостіння, сходові марші, що розташовані по АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :02:075:0520 та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на спірне майно. Також послався на наявність обґрунтованих підстав представництва територіальної громади в суді в особі держави та зазначив, що спірне майно знаходиться на землях запасу Новофедорівської сільської ради та її цільове призначення - для розміщення та постійної діяльності органів МНС, що по суті вона є набережною, яка має використовуватися для задоволення суспільних потреб. Реєстрація права власності на спірне майно створює загрозу вибуття земельної ділянки, на якій воно розташоване, у приватну власність шляхом безоплатної приватизації або викупу, а також загрозу заподіяння шкоди державним інтересам у сфері раціонального використання земель, що перебувають у власності громади, обмеження прав мешканців громади на відпочинок.

Ухвалою від 25.09.2019 відкрито провадження у цивільній справі.

18.10.2019 відповідачем по справі ОСОБА_1 надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на законність реєстрації з дотриманням усіх вимог чинного законодавства поданої ОСОБА_1 декларації про готовність об`єкта до експлуатації (реконструкції підпірної стіни, огорожі, мостіння, сходових маршів по АДРЕСА_1 ), вчинену Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області 10.03.2015 № ХС 49, законності рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції від 18.03.2015 за № 20072051 про проведення державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на підпірну стінку, огорожу, мостіння, сходовий марш, що розташовані по АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :02:075:0520. Що реєстрація і декларації про готовність об`єкта до експлуатації і реєстраційні дії, щодо вказаного майна проведені з поданням до установ достовірних даних з урахуванням чинності на момент реєстраційних дій договорів купівлі-продажу. Щодо скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на підпірну стінку, огорожу , мостіння , сходовий марш, що розташовані по АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :02:075:0520, то вказана вимога не підлягає задоволенню у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності зверненням до суду, встановлену ст. 257 ЦК України у три роки, бо про порушення прокуророві стало відомо 11.06.2015 о 11:47:12 годині, а вперше звернувся він з вказаною вимогою 10.09.2019. Також прокурор не довів право представництва у суді законних інтересів держави, а саме не довів в чому саме проявилося нездійснення чи неналежний захист цих інтересів зі сторони органу, який має здійснювати ці повноваження та в чому саме полягає порушення прав територіальної громади Новофедорівської сільської ради, та які саме обмежуються права мешканців громади на відпочинок. Також, відповідач звернув увагу на договір оренди земельної ділянки з територіальною громадою, де оговорені усі пункти щодо дотримання вимог законодавства орендодавцем, в тому числі вільного доступу для користування усіх громадян земельною ділянкою без жодних обмежень або перешкод; вільного проїзду усього транспорту та інше. Крім того, ОСОБА_1 у березні 2015 року не реєстрував права власності на підставі договору купівлі-продажу між ним та ОСОБА_2 , а зареєстрував право власності на реконструйовану будівлю на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, в свою чергу право власності на яку було зареєстровано у 2010 році.

24.10.2019 заступником прокурора Херсонської області на відзив було надано відповідь, в якій прокурор посилається на вимоги ст.ст. 257, 264 ЦК України та пояснює, що ним не пропущено строк позовної давності та він на підставі ст.23 Закону України «Про прокуратуру» має право представництва для здійснення захисту порушених інтересів держави. Що необхідність представництва у даній справі обумовлено встановленням прокурором порушень інтересів держави та тривале нездійснення уповноваженим органом Новофедорівською сільською радою захисту цих інтересів. Що Новофедорівська сільська рада, будучи достовірно обізнаною про набуття спірного майна спочатку у власність ОСОБА_2 , а потім ОСОБА_1 , жодних заходів щодо скасування права власності вказаних осіб на майно та його перехід у комунальну власність тривалий час не вживала. Незважаючи на очевидний характер порушень, захист прав і законних інтересів відповідний орган не здійснює, тому прокурор, у даному випадку, виконує субсидіарну роль та на законних підставах замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснив захисту. Також прокурор посилається на ч. 1 ст. 15 , 24, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 11.02.2015, яке набрало сили 06.05.2015, що є підставою припинення права власності на спірне майно.

05.11.2019 позивач звернувся із заявою про зміну предмету позову та просив суд скасувати державну реєстрацію поданої ОСОБА_1 декларації про готовність об`єкта до експлуатації (реконструкції підпірної стіни, огорожі, мостіння, сходових маршів по АДРЕСА_1 ), вчинену Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області 10.03.2015 № ХС 49; скасувати, внесений у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 18.03.2015 запис № 9078034 про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на частину підпірної стінки, огорожі, мостіння, сходових маршів загальною площею 182 кв.м., протяжністю мостіння 29.5 м, розташованих по АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :02:075:0520; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на підпірну стінку, огорожу, мостіння, сходовий марш, що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :02:075:0520.

Також на електронну адресу суду було надано відзив на позовну заяву Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області із додатками, в якому вони позов не визнали та просили відмовити посилаючись на ст.19 Конституції України, положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 № 294, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», правові висновки Верховного Суду.

В судовому засіданні 22.01.2021 замінено позивача у справі Новофедорівську сільську раду Голопристанського району Херсонської області на належного Бехтерську об`єднану територіальну громаду.

У судовому засіданні прокурор підтримала позовні вимоги із урахуванням змін, що були внесені 05.11.2019 та просила задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача адвокат Твердохлеб О.В. заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав зазначених у відзиві.

Відповідач по справі ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Відповідач по справі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив та просив суд розглянути справу без їх участі.

Суд, вислухавши сторони по справі, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Новофедорівської сільської ради № 108 від 23.07.2008 приватному підприємцю ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проектної документації на будівництво набережної від б/в Кристал до АДРЕСА_1 , при умові, якщо даний об`єкт після його будівництва буде переданий на баланс сільської ради (гарантійний лист).

Рішенням Голопристанського районного суду від 05.05.2009 за ОСОБА_2 визнано право власності на підпірну стіну, огорожу з освітлювальною мережею, поперечну стінку, бордюр, мостіння, розташовані від бази відпочинку Кристал до бази відпочинку Мрія за адресою АДРЕСА_1 , та зобов`язано Херсонське бюро технічної інвентаризації зареєструвати вказане нерухоме майно.

Зазначене рішення скасовано ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 29.07.2010.

На підставі рішення Голопристанського районного суду від 05.05.2009 Херсонським державним бюро технічної інвентаризації 22.07.2009 за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на підпірну стіну, огорожу з освітлювальною мережею, поперечну стінку, бордюр, мостіння, що розташовані від бази відпочинку Кристал до бази відпочинку Мрія по АДРЕСА_1 .

30.06.2010 ОСОБА_2 з ОСОБА_1 укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу частини підпірної стіни, огорожі з освітлювальною мережею, поперечної стінки, бордюру, мостіння, розташованих від бази відпочинку Кристал до бази відпочинку Мрія довжиною 29,5 метрів від 147,0 м до 177,0 м включно.

11.02.2015 рішенням Голопристанського районного суду у цивільній справі №654/4618/14-ц задоволено позов прокурора Голопристанського району та визнано недійсним договір купівлі-продажу частини підпірної стіни, огорожі з освітлювальною мережею, поперечної стінки, бордюру мостіння, розташованих від бази відпочинку Кристал до бази відпочинку Мрія довжиною 29,5 метрів від 147,0 м до 177,0 м включно в АДРЕСА_1 , укладений 30.06.2010 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Маршаловою М.В., за реєстраційним номером 1844.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 06.05.2015 рішення Голопристанського районного суду від 11.02.2015 залишено без змін.

10.03.2015 Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області за № 49 зареєстровано подану ОСОБА_1 декларацію про готовність об`єкта до експлуатації (реконструкція підпірної стіни, огорожі, мостіння , сходових маршів по АДРЕСА_1 ). Вказану декларації разом із пакетом відповідних документів подано до Реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції для реєстрації права власності.

За рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції 18.03.2015 за № 20072051 вчинено державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на частину підпірної стінки, огорожі, мостіння, сходових маршів, що розташовані по АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :02:075:0520.

18.03.2015 на підставі вказаного рішення у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції внесено запис про реєстрацію права власності. ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно №35054656 від 18.03.2015.

Разом з тим судом встановлено, що після завершення будівництва спірного майна, воно не було передано на баланс Новофедорівської сільської ради, а отже орган місцевого самоврядування не набув будь-яких прав на нього.

Частиною першою статті 182 ЦК встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

За приписами ЦК України територіальна громада також може набути право власності на майно, проте виникнення такого права повинно відбутися у законний спосіб, підтвердженням чого є державна реєстрація такого права.

Окрім цього, у 2015 році відбулася саме реконструкція збудованого раніше нерухомого майна, на яке реєструвалося право власності у 2010 році на підставі відповідних документів та рішень суду.

При вирішенні спору по суті, суд виходить із наступного.

Відповідно до Закону України Про регулювання містобудівної діяльності від 17.02.2011 №3038-VІ (далі Закон №3038-VІ) та Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461, реєстрація декларації про готовність об`єкта до експлуатації може бути скасована лише у разі виявлення Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами недостовірних даних, наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта.

При цьому в ході судового розгляду не встановлено того факту, що в декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 10 березня 2015 року №ХС 49 наведено недостовірні дані, які б давали підстави вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, що спірний об`єкт будівництва був збудований на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта.

На момент реєстрації поданої ОСОБА_1 декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 10 березня 2015 року №ХС49 у встановленому законодавством порядку не було припинено право власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна, що був реконструйований ним, а земельна ділянка під цим об`єктом перебувала у користуванні останнього згідно договору оренди земельної ділянки площею 0,0298, укладеного між ОСОБА_1 та Новофедорівською сільською радою, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та самим договором оренди.

Відсутність порушень при здійсненні будівництва підтверджено наданим Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області актом перевірки від 02.07.2015 дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, за результатами якої встановлено, що на час перевірки реконструкція об`єкту - підпірної стіни, огорожі, мостіння, сходових маршів по АДРЕСА_1 завершено, об`єкт введено в експлуатацію на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 10 березня 2015 року №ХС49.

Лише сам факт прийняття апеляційним судом Херсонської області рішення від 29.07.2010, яким скасоване рішення Голопристанського районного суду від 05.05.2009 про визнання за ОСОБА_2 права власності на об`єкт нерухомого майна, який у 2010 році був придбаний ОСОБА_1 , а також факт прийняття рішення Голопристанського районного суду від 11.02.2015 про визнання договору купівлі-продажу від 30.06.2010, яке набрало законної сили ухвалою апеляційного суду Херсонської області 11.05.2015 року, не може бути достатньою та безумовною підставою для скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 10 березня 2015 року №ХС49, оскільки не доводить того факту, що до декларації були внесені якісь недостовірні відомості.

Наведене є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в частині скасування державної реєстрації поданої ОСОБА_1 декларації про готовність об`єкта до експлуатації (реконструкція підпірної стіни, огорожі, мостіння, сходових маршів по АДРЕСА_1 ) вчиненої Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області 10 березня 2015 року за №ХС49.

За правилами статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» завершальним етапом будівництва об`єкту містобудування є реєстрація права власності на такий об`єкт.

З моменту реєстрації права власності на новостворений об`єкт вичерпує свою дію декларація про готовність об`єкта експлуатації.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 804/1510/16 та від 02 жовтня 2018 року у справі № 465/1461/16-а.

Стосовно позовної вимоги про скасування внесеного у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 18.03.2015 запису № 9078034 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на частину підпірної стінки, огорожу, мостіння, сходові марші, що розташовані по АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :02:075:0520, та позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на частину підпірної стінки, огорожу, мостіння, сходові марші, що розташовані по АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :02:075:0520, суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу, що рішення державного реєстратора №20072051 про проведення державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на частину підпірної стінки, огорожу, мостіння, сходові марші, що розташовані по АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :02:075:0520, прийнято 18.03.2015, тобто в той час, коли ще не існувало судових рішень про визнання недійсними договорів купівлі-продажу спірного майна, як наслідок у Державного реєстратора не було підстав для відмови чи зупинення проведення такої реєстрації, а тому проведення відповідачем такої реєстрації не можна вважати неправомірним.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень, врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень" №1952-ІV від 01.07.2004р. (далі - Закон України №1952-ІV ) та Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. №868 (далі-Порядок №868), який прийнятий на виконання та з урахуванням вказаного Закону.

Відповідно до ст.2 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; державний реєстр речових прав на нерухоме - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав.

Статтею 15 Закону України №1952-IV, в редакції що діяла у 2015 році визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку, зокрема, прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації. Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію та необхідні для такої реєстрації документи, визначені цим Порядком (пункти 8, 13 Порядку №868).

Пунктом 15 Порядку № 868 передбачено, що під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями. За результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації. (п. 20 Порядку № 868).

Так, ч.1 п.36 цього Порядку передбачено, що для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Згідно п.37 Порядку документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є зокрема, 1) укладений в встановленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат; …5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону;… 7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією;…10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;… 16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Згідно п.49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердж. постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. №868, у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані чи реконструйовані об`єкти нерухомого майна заінтересованою особою, якою є замовник будівництва, подаються документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об`єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

При цьому, державним реєстратором оскаржуване рішення прийнято 18.03.2015, тобто, на той час не існувало судових рішень про визнання недійсними договору купівлі-продажу спірного майна. Отже, сама державна реєстрація за ОСОБА_1 прав власності на вказане нерухоме майно проведена законно, оскільки для її проведення нею були надані всі необхідні документи, і проведення цієї реєстрації було пов`язане не з переходом права власності від однієї особи до іншої, а в наслідок проведеної реконструкції ОСОБА_1 вказаного майна.

Реєстраційні дії щодо майна, що оскаржується, проведені до моменту набрання законної сили судових рішень рішення судів на які посилається позивач у своєму позові рішення Голопристанського районного суду від 11.02.2015 та Ухвала Апеляційного суду Херсонської області від 06.05.2015 тобто 18 березня 2015 року.

Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.06.2015 року о 11:47:12 годин, яка була надана прокурором під час першого зверненням прокурора з адміністративним позовом до Херсонського окружного суду про скасування держаної реєстрації поданим ОСОБА_3 декларації про готовність об`єкта ( реконструкції підпірної стінки, огорожі, мостіння, сходових маршів по АДРЕСА_1 , вчинену ДАБІ у Херсонській області 10.03.2015 до експлуатації та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції від 18.03.2015 за №20072501 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на частину підпірної стінки, огорожу, мостіння, сходової марші, що розташовані по АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :02:075:0520 позовні вимоги про скасування запису № 9078034 від 18.03.2015 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на частину спірного майна та скасування держаної реєстрації права власності ОСОБА_4 на спірне майно, як зазначено в позові до Голопристанського суду Херсонської області відсутні. А тому, суд вважає, що прокурором допущено строк звернення з вказаними вимогами про скасування державної реєстрацій права власності відповідача на спірний нерухоме майно та скасування запису про реєстрацію відповідно до ст. 257 ЦК України , який закінчився 12.06.2018 року.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до постанови від 20.06.2018 року у справі № 697/2751/14-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що для вирішення питання про дотримання строку звернення до суду за захистом прав, суду слід встановити, коли прокурор дізнався чи міг дізнатися про порушення інтересів держави.

В постанові Верховного Суду від 17.10.2018 року по справі № 362/44/17 Велика Палата Верховного Суду конкретизує: позовна давність починає обчислюватися з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, у таких випадках: 1) прокурор, який звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) прокурор звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави за відсутності відповідного органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту таких інтересів. Якщо у передбачених законом випадках у разі порушення або загрози порушення інтересів держави з позовом до суду звертається прокурор від імені органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позовну давність слід обчислювати з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Окрім цього, в ході розгляду справи судом не встановлено, а позивачем належними та допустимим доказами не доведено, які саме права територіальної громади села Новофедорівка порушені, та які права підлягають судовому захисту, оскільки позивач не навів обставин, які б свідчили про порушення оскаржуваними декларацією та реєстрацією права власності прав громади.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Крім того, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Віііг Тоща V. Зраіп) серія А. 303-А; пункт 29).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог заступника прокурора Херсонської області відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення повного судового рішення) до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 10 вересня 2021 року.

Суддя М. А. Данилевський