КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2021року місто Київ

справа № 752/24219/20

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 19 травня 2021 року про залишення заяви без розгляду, постановлену під головуванням судді Хоменко В.С., у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної державної адміністрації в місті Києві про визнання ОСОБА_2 недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з заявою у порядку окремого провадження, в якій посилаючись на те, що вона є племінницею ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 просила визнати недієздатною його дружину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначити її опікуном ОСОБА_2 .

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 19 травня 2021 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, заявник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на те, що суд першої інстанції допустив до участі у справі громадянина Стеченко Л. B . , як представника (адвоката) недієздатної ОСОБА_2 та провів ініційований собою ж розгляд заяви про залишення без розгляду її заяви про визнання особи недієздатною, за його участі.

Вказувала, що суд першої інстанції проігнорував той факт, що в даній категорії справ згідно установленої практики Верховного Суду та роз`яснень Європейського суду з прав людини адвокат може бути присутнім тільки у випадку безпосередньої участі в процесі в залі судових засідань особи щодо якої розглядається питання щодо визнання її недієздатною.

Зазначала, що тлумачення поняття «близьких родичів» судом першої інстанції і визначення на його думку неможливості подання нею заяви про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна через те, що вона нібито не підпадає під ознаки близьких родичів, прямо суперечить як обставинам справи так і нормам чинного законодавства.

Посилалася на те, що норми ЦК України чітко передбачають, що опікуном може бути призначена будь-яка особа, а близьким родичам виключно надається перевага, але не обов`язковість, і призначення опікуном родича не є виключним поняттям.

Вважає, що опікуном може бути будь-яка фізична особа, що в сукупності з нормами ЦК України чітко вказує на те, що вона, яка надала письмову згоду про призначення себе опікуном недієздатної особи мала повне право звернутися до суду з відповідною заявою.

Вказувала, що судом першої інстанції не враховано документи подані згідно письмового клопотання від 19 травня 2021 року та не досліджено того факту, що ОСОБА_1 за власні кошти проводить ремонт приміщення в якому зареєстрована ОСОБА_5

03 серпня 2021 року від представника ОСОБА_2 надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких останній просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду заявник та її представник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - Стеченко Я.В. в судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заінтересована особа Орган опіки та піклування Голосіївської РДА в місті Києві в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 05 серпня 2021 року заінтересована особа направила на адресу апеляційного суду заяву, в якій просила розглядати справу у відсутність її представника та прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність заінтересованої особи на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не є членом сім'ї чи близьким родичем ОСОБА_2 , а тому не має права звертатися до суду з заявою про визнання останньої недієздатною.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Частиною 3 ст.296 ЦПК України передбачено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

За нормами СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки (ст.3 СК України).

Статтею 9 СК України встановлено коло осіб - подружжя, батьки дитини, батьки і діти, інші члени сім'ї та родичі, сімейні відносини між якими регулюються СК України.

Згідно з абз.5 п.6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім'ї» членами сім'ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв'язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов'язковими умовами для визнання їх членами сім'ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім'ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім'ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім'ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов'язки осіб, які об'єдналися для спільного проживання.

Що стосується тлумачення поняття «близькі родичі», то виходячи з вимог ЦК України, СК України поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов'язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 є племінницею ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та був чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку заявник просить визнати недієздатною.

А відтак, доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не вірно тлумачено поняття «близьких родичів» є неспроможними.

Доказів того, що ОСОБА_1 є членом сім'ї або близьким родичем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до заяви не додано.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції допустив до участі у справі громадянина Стеченко Л. B . , як представника (адвоката) недієздатної ОСОБА_2 та те, що суд не звернув увагу, що адвокат може бути присутнім тільки у випадку безпосередньої участі в процесі в залі судових засідань особи щодо якої розглядається питання щодо визнання її недієздатною не свідчить про порушення прав заявника та порушення судом першої інстанції норм ЦПК України, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Доводи заявника про те, що судом першої інстанції не враховано документи подані згідно письмового клопотання від 19 травня 2021 року та факт того, що вона за власні кошти проводила ремонт приміщення, в якому зареєстрована ОСОБА_5 , не свідчать про те, що ОСОБА_1 є членом сім'ї або близьким родичемОСОБА_5 .

Таким чином, суд першої інстанції встановивши, що ОСОБА_1 не є членом сім'ї та не є близьким родичем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосувавши правильно положення статей 3, 9 СК України, дійшов обґрунтованого висновку про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду, оскільки заяву про визнання особи недієздатною подано особою, яка не є членом сім'ї або близьким родичем такої особи.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 19 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 09 вересня 2021 року.

Головуючий:

Судді: