Провадження № 2/234/743/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючої судді Нейло І.М.

за участю секретаря Ридош Г.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні Краматорського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 згідно якого просив визнати недійсними договори купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 які було укладено 26.02.2018 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та 18.04.2018 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , повернувши сторони в первісний стан а також стягнути судові витрати.

Згідно позовних вимог між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 була досягнена домовленість про продаж йому належної ОСОБА_5 , квартири за адресою: АДРЕСА_2 за ціною 8000 доларів США. 30.04.2008 року позивач придбав у ОСОБА_5 спірну квартиру за 8500 доларів США, про що останній написав розписку. Дружина ОСОБА_5 - ОСОБА_8 оформила нотаріально посвідчену заяву, що вона не заперечує проти продажу вказаної квартири. Оскільки у позивача не було можливості укласти угоду купівлі продажу спірної квартири відповідач ОСОБА_5 оформив на нього довіреність з правом продажу спірної квартири передавши ключи та документи. Зробивши в квартирі ремонт позивач здавав її у найм. Відповідач ОСОБА_5 в 2011 та в 2016 роках повторно надавав йому довіреності на право розпорядження спірної квартири. В березні 2018 р. не зміг потрапити до спірної квартири оскільки були змінені замки. З реєстратору прав власності на нерухоме майно позивачу стало відомо, що ОСОБА_5 26.02.2018 р. продав спірну квартиру відповідачу ОСОБА_7 який 18.04.2018 перепродав її відповідачу ОСОБА_6 . Під час зустрічі з відповідачем ОСОБА_5 він повідомив, що в лютому 2018 р. до нього до дому приїхали не знайомі йому ОСОБА_9 і ОСОБА_10 які заставили його шахрайським шляхом перепродати спірну квартиру за що ОСОБА_5 отримав 1000 доларів США. Позивач вважає, що відповідачі шляхом шахрайства заволоділи його квартирою у зв`язку з чим він звернувся до поліції та за вказаним фактом була порушена кримінальна справа. Вважає, що договори купівлі продажу квартири від 26.02.2018 р. та 18.04.2018 року є незаконними і такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою від 13.07.2018, за клопотанням ОСОБА_1 про забезпечення доказів, накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою від 31.07.2018 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання.

Відповідачі не скористались правом подання суду відзиву на позовну заяву.

Ухвалою від 20.11.2018, за клопотанням представника позивача адвокта ОСОБА_2 , витребувані копії договорів купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою від 01.10.2020 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 19.05.2021 за клопотанням представника позивача адвокта Склярова В.В., витребувані відомості щодо особистих даних відповідача ОСОБА_7 .

У судове засідання 29.06.2021 року позивач ОСОБА_1 та його представник не з`явились, представник позивача надіслав заяву згідно якої просив суд провести розгляд справи без його участі та без участі позивача, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_4 не з`явились, представником відповідача заявлено клопотання про розгляд справи без його участі, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_5 не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином через публікацію на сайті Краматорського міського суду Донецької області.

У судове засідання відповідач ОСОБА_7 не з`явився внаслідок того, що ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер.

Ухвалою від 29.06.202 р. закрито провадження в цивільній справі в частині позову ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири у зв`язку з настанням смерті відповідача ОСОБА_7 та відсутністю спадкоємців.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно з приписами ст.ст. 626-628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі (ст. 657 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5 ст. 203 ЦК України).

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Згідно з ч. 3 ст. 244 ЦК України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Згідно зч.1ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з копії витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.04.2011 відповідач ОСОБА_5 був володільцем квартири за адресою: АДРЕСА_2 /а.с. 12/

Згідно копій нотаріально посвідчених довіреностей від 30.04.2008 р., 27.04.2011 р. та 22.04.2016 р. відповідач ОСОБА_5 доручав ОСОБА_1 представляти його перед третіми особами під час продажу належної ОСОБА_5 квартири за адресою: АДРЕСА_2 /а.с. 14, 15, 16/.

Разом із довіреностями ОСОБА_5 передав своєму представнику ОСОБА_1 правовстановлюючі документи для укладання від його імені договору купівлі-продажу, таким чином позивача уповноважено на укладення та підписання від імені ОСОБА_5 договору щодо продажу нерухомого майна та отримання коштів за договорами цивільно - правового характеру, що свідчить про спрямованість волі відповідача на відчуження належного йому спірного майна третім особам а не про наявність між ними договірних правовідносин купівлі-продажу.

Крім того, ст. 241 ЦК України презюмує наявність у представника певного обсягу повноважень, належним чином та у встановленому порядку наданих йому особою, яку він представляє, а також встановлює випадки й умови набуття чинності правочином вчиненим від імені довірителя його представником, коли останній перевищив обсяг наданих йому повноважень.

На підтвердження того, що позивач розпоряджувався квартирою як власник ОСОБА_1 були надані договори оренди від 16.09.2014 р. та від 06.11.2014 р. /а.с. 21, 22, але в матеріалах справи відсутні докази схвалення ОСОБА_5 перевищення обсягу наданих позивачу повноважень.

26.02.2018 року між відповідачем ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_7 був укладений договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 , який був посвідчений приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Босенко К.М., реєстровий номер 417./а.с. 60, 61/.

18.04.2018 року відповідач ОСОБА_7 здійснив продаж спірної квартири ОСОБА_6 /а.с. 56/.

З договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 , який був укладений між ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_7 26.02.2018 р. вбачається, що продавець ОСОБА_5 ,згідно п. 6 договору, своїм підписом засвідчив, що на момент укладення цього договору відсутні будь-які особи, що мають переважне право на її придбання, відсутні претензії третіх осіб на вказану квартиру. Квартира нікому іншому не відчужена…., в оренду не передана..., в спорі і під арештом не перебуває. Зі змісту зазначеного договору вбачається, що нотаріусом було перевірено дієздатність сторін, тому у суду немає сумнівів, що відповідач ОСОБА_5 розумів зміст та наслідки укладеного ним правочину, діяв у відповідності зі своїм дійсним волевиявленням. /а.с. 60, 61/.

Доводи викладені в позовній заяві про те, що 30.04.2008 році позивач передав ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 8500 доларів США, згідно розписки від 30.04.2018, в якості оплати за купівлю спірної квартири, а тому фактично набув право власності на нерухоме майно, не заслуговують на увагу, оскільки факт передачі грошових коштів позивачем відповідачу не свідчить про укладення між ними договору купівлі-продажу. Крім того, за змістом ст. 657 ЦК України (відповідно до вимог діючого законодавства на час передачі грошей) Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. /а.с. 20/.

Таким чином суду не надано належних та допустимих доказів того, що договори представництва від 30.04.2008 р., 27.04.2011 р. та 22.04.2016 р. вчинено для приховання іншого правочину, а саме укладення договору купівлі продажу спірної квартири між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Доводи позивача, що відповідачі шахрайським шляхом заволоділи спірною квартирою є необґрунтованими, та не знайшли свого підтвердження при розгляді справи.

Посилання позивача, що за фактом крадіжки його майна зі спірної квартири відкрите кримінальне провадження не заслуговує уваги, оскільки згідно довідки начальника Краматорського ВП ГУ НП в Донецькій області від 17.01.2019 вбачається, що за зверненням ОСОБА_1 досудове розслідування триває. /а.с. 68/.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Ч.1 ст.76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, доводи позивача щодо того, що він у незаконний спосіб був позбавлений власності, а саме спірної квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 та фактично він є її власником не були доведені в судовому засіданні, за таких підстав, у задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Оскільки судом повністю відмовлено в задоволенні позову, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 13.07.2018 у виді арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду розмірі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 95, 141, 247,258-259,263-265,354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 13.07.2018 у виді арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 29.06.2021 року.

Дані сторін:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_4

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_5 .

Суддя Краматорського

міського суду І.М. Нейло