Житомирський апеляційний суд
Справа №282/941/20 Головуючий у 1-й інст. Вальчук В. В.
Категорія 3 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Галацевич О.М.,

за участю секретаря Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 282/941/20 за позовом ОСОБА_1 до Любарської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно,за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , на рішення Любарського районного суду Житомирської області від 20 січня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Вальчука В.В.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці 0,25 га для ОЖБ з прилеглою земельною ділянкою 0,48 га для ОСГ, в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 .

Обгрунтовуючи позовні вимоги, зазначила, що вказаний житловий будинок був побудований у 1956 році батьками її чоловіка ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . На той час головою двору був ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті спадщину прийняла його дружина ОСОБА_1 , яка відповідно до записів у погосподарській книзі була головою двору.

Вказує, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщину за законом прийняв син померлої ОСОБА_4 , який був головою двору.

Позивач також зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Після смерті свого чоловіка вона прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом з ним у вказаному житловому будинку.

Внаслідок відсутності документів, які підтверджують право власності її чоловіка на цей житловий будинок, вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права.

Враховуючи вищезазначене, просила задовольнити позов.

29 жовтня 2020 року до Любарського районного суду Житомирської області від ОСОБА_8 надійшла заява про залучення її до участі у справі в якості третьої особи та ухвалою суду від 29 жовтня 2020 року вказану заяву задоволено.

Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 20 січня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці площею 0,25 га, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, з прилеглою земельною ділянкою площею 0,48 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

В апеляційній скарзі представник третьої особи, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове,- про відмову у задоволенні позову.

Зокрема, вказує, що відповідно до записів господарських книг вказаний житловий будинок належав подружжю ОСОБА_9 , а саме: ОСОБА_5 , в подальшому ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_6 спадкоємцями першої черги за законом були її діти: ОСОБА_10 та ОСОБА_4 (чоловік позивачки), однак, спадщину прийняла лише донька - ОСОБА_11 .

Таким чином, вказаний житловий будинок не входив до спадкової маси після смерті чоловіка ОСОБА_1 , відтак суд безпідставно задовольним позовні вимоги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення в частині підстав визнання за нею права власності на Ѕ частину вказаного житлового будинку, оскільки суд невірно встановив фактичні обставини справи та залишив поза увагою ту обставину, що житловий будинок АДРЕСА_1 належав до суспільно групи « колгоспний двір». Будучи членом цього колгоспного двору та успадкувавши після смерті матері належну їй частку, її чоловік набув у власність Ѕ частину цього житлового будинку.

Окрім того, позивач зазначає, що поза увагою суду залишилась та обставина, що вона, будучи членом колгоспного двору, набула у власність 1/3 частину вказаного нерухомого майна.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала подану нею апеляційну скаргу та не визнала апеляційну скаргу представника третьої особи.

Представник ОСОБА_2 адвокат Новосад Н.В., не визнала доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , та підтримала свою апеляційну скаргу. Подану в інтересах третьої особи.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать, що згідно із записами погосподарських книг ОСОБА_5 належав житловий будинок в с. Гізівщина Любарського району Житомирської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Головою двору у погосподарських книгах зазначено ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після її смерті спадщину прийняла дочка ОСОБА_2 , подавши до Любарської державної нотаріальної контори відповідну заяву.

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивачки ОСОБА_4 .

Постановою державного нотаріуса Любарської державної нотаріальної контори від 19 березня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 . Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії зазначено відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця на зазначений житловий будинок.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що предметом розгляду у даній справі є визнання права власності позивачки на майно у порядку спадкування після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 . Таке право не визнається ОСОБА_2 , яка стверджує, що цей житловий будинок не увійшов до складу спадщини після смерті її брата, що, у свою чергу, виключає можливість задоволення позовних вимог.

Отже, спірні правовідносини стосовно вказаного нерухомого майна виникли між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка не була залучена до участі у справі в якості відповідача.

Суд апеляційної інстанції в силу покладених на нього процесуальним законом повноважень позбавлений можливості змінити суб`єктний склад учасників справи. Позовні вимоги пред`явлено до Любарської селищної ради, з якою у ОСОБА_1 відсутній спір про право власності на цей житловий будинок. Отже селищна рада є неналежним відповідачем, що є самостійною та достатньою підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового судового рішення,- про відмову у задоволенні позовних вимог .

Суд апеляційної інстанції не вдається до оцінки й аналізу доводів апеляційних скарг, які стосуються суті спору, оскільки позивач не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом до належного відповідача, вірно зазначивши суб`єктний склад учасників справи відповідно до змісту позовних вимог та довести ті обставини, на які вона посилається у позовній заяві.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Рішення Любарського районного суду Житомирської області від 20 січня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Любарської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: