Справа № 243/7618/21
Провадження № 2/243/2277/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючий суддя Пронін С.Г.

за участю секретаря Коптєвої А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2021 в провадження судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Проніна С.Г. надійшла цивільна справа за вказаним позовом ОСОБА_1

14 вересня 2021 року від позивача по справі ОСОБА_3 на адресу суду надійшла заява про відвід головуючому судді по справі Проніну С.Г., обґрунтована тим, що відповідач по справі ОСОБА_2 є присяжним Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, що унеможливлює подальший розгляд справи під його головуванням.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.8 ст. 40 ЦПК України неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Вирішуючи вказану заяву про відвід судді, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

За умовами ч.3 ч.4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (п. 5 ст. 36 ЦПК України).

Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

У контексті ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У національному законодавстві відсутні будь-які роз`яснення щодо визначення критеріїв чи обставин, які би могли враховуватися судом при надані оцінки фактам щодо неупередженості, а саме які складові елементи повинні містити обставини, щоб можна було прийти до висновку в неупередженості суду.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (ратифікована Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З огляду на основні засади і практику Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду, відповідно до п.1 ст.6 вказаної вище Конвенції, повинна визначатися за критеріями суб`єктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання і поведінка судді та об`єктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо об`єктивної неупередженості, Європейський суд з прав людини у справі «Фей проти Австрії» вказав, що така полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Анталогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного суду від 17 вересня 2019 року справа №277/599/15-к.

Бангалорські принципи поведінки суддів від 19.05.2006 р. визначають та встановлюють стандарти етичної поведінки суддів. Так, у статті 2 визначено, що суддя підлягає відводу у випадку, зокрема, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Таким чином, з урахуванням викладеного, враховуючи обставини наведені у заяві про відвід судді, про те, що відповідач по справі ОСОБА_2 є присяжним Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, і даний факт викликає сумніви в неупередженості або об`єктивності судді, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді підлягає задоволенню за наявності підстав, зазначених у п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, а тому справу необхідно передати до канцелярії суду для виконання вимог, передбачених ст. 33 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 36-40, 259 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 від 14 вересня 2021 року про відвід судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Проніна Сергія Георгійовича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, задовольнити.

Передати цивільну справу до канцелярії суду для визначення нового складу суду в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду С.Г. Пронін