Справа № 201/7454/13
Провадження № 4-с/201/27/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Шумейко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні і м. Дніпрі скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ізі Лайф», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , старший державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ясюкевич Олексій Валерійович про визнання дій неправомірними, скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 10 лютого 2021 року надійшла скарга ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» на дії рішення державного виконавця, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , старший державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ясюкевич О.В..

У поданій скарзі заявник просить визнати дії старшого виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ясюкевич О.В. у виконавчому провадженні № 61689122 неправомірними, скасувати у виконавчому провадженні за № 61689122 постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 07 грудня 2020 року; зобов`язати старшого державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ясюкевич О.В відновити виконавче провадження № 61689122 з примусового виконання виконавчого листа № 201/7454/13 виданого 19 лютого 2014 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 4 529 619,12 грн.

В обґрунтування скарги зазначено, що 07 грудня 2020 року старшим виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ясюкевич О.В винесено постанову у виконавчому провадженні № 61689122 про повернення виконавчого документа стягувачу, відповідно до якої виконавчий лист № 201/7454/13 ц виданий 19 лютого 2014 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 4 529 619,12 грн був повернений ТОВ КУА «Ізі Лайф» на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». В даній постанові зазначено, що рішення суду фактично виконано у повному обсязі з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, що підтверджується казначейською випискою від 07 грудня 2020 року. Однак за період з 07 грудня 2020 року та по теперішній час кошти на рахунок скаржника так і не надійшли (а.с. 1-5).

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 лютого 2021 року указана скарга передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.17).

Ухвалою судді від 11 лютого 2021 року скаргу прийнято до розгляду (а.с.18)

05 квітня 2021 року ухвалою суду витребувано у старшого державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ясюкевича Олексія Валерійовича матеріалів виконавчого провадження № 61689122 з примусового виконавчого листа № 201/7454/13-ц, виданого 19 лютого 2014 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 4 529 619, 12 грн. (а.с. 27-28)

Представник заявника 07 вересня 2021 року надав суду заяву про розгляд скарги за їх відсутності, на задоволенні якої наполягали.

Державний виконавець та інші заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернулися, а також не надали до суду своїх заперечень та доказів на їх підтвердження.

Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Дослідивши надані суду докази з увагою на їх належність, допустимість, достатність та взаємний зв`язок між ними, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є обов`язковою для застосування судами відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України і Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Рішення ЄСПЛ у справі «Хорнсбі проти Греції» («Hornsby v. Greece») від 19 березня 1997 року (п. 40). У Рішенні ЄСПЛ у справі «Войтенко проти України» («Voytenko v. Ukraine») від 29 червня 2004 року Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

Відповідно до статті 448 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із частиною першою статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 ЦПК України, за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 19 лютого 2014 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська на виконання рішення суду видано виконавчий лист 201/7454/13 про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 4 529 619,12 грн. (а.с.9).

07 грудня 2020 року старшим виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ясюкевич О.В винесено постанову у виконавчому провадженні № 61689122 про повернення виконавчого документа стягувачу, відповідно до якої виконавчий лист № 201/7454/13 ц виданий 19 лютого 2014 року був повернений ТОВ КУА «Ізі Лайф» на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 7).

В даній постанові зазначено, що рішення суду фактично виконано у повному обсязі з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, що підтверджується казначейською випискою від 07 грудня 2020 року. У зв`язку з цим відпадає потреба в примусових заходах виконання рішення суду , а саме: арешті грошових коштів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ч. 2 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Беручи до уваги, що державним виконавцем не надано суду доказів спростування доводів заявника стосовно проведення роботи щодо перевірки та встановлення майнового стану боржника, проведення виконавчих та процесуальних дій направлених на виконання рішення суду, а саме запитів та отримання інформації про майно на яке можливо звернути стягнення суд вважає за необхідне скаргу задовольнити.

Відповідно до вимог ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм діючого законодавства, суд приходить до висновку про задоволення вимог скарги заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447 - 452 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу - задовольнити.

Визнати дії старшого виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ясюкевич О.В. у виконавчому провадженні № 61689122 неправомірними, скасувати у виконавчому провадженні за № 61689122 постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 07 грудня 2020 року.

Зобов`язати старшого державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ясюкевич О.В відновити виконавче провадження № 61689122 з примусового виконання виконавчого листа № 201/7454/13 виданого 19 лютого 2014 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 4 529 619,12 грн.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя С.О. Демидова