Дата документу 03.09.2021 Справа № 335/8053/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/8053/20
Провадження №22-ц/807/2841/21
Провадження №22-ц/807/2841/21-2
Головуючий в 1-й інстанції Рибалко Н.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.
суддів:Бєлки В.Ю., Онищенка Е.А.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Черкашина Івана Івановича на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2021 року, ухвалене у м. Запоріжжя (повний текст рішення складено 01 червня 2021 року) та додаткове рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2021 року, ухвалене у м. Запоріжжі у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Соборне-133 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2020 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборне-133» (надалі ОСББ «Соборне-133») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, в якому зазначало наступне. 03.07.2020 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ про стягнення з відповідача, заборгованість по внескам за утримання будинку, споруд і прибудинкової території, за період 01.06.2017 року 01.06.2020 року, у загальному розмірі 11 608,48 грн., яка складається із заборгованості по оплаті внесків у розмірі 8 987,35 грн., 3% річних у розмірі 809,95 грн., інфляційних витрат у розмірі 1 811,78 грн., та судовий збір у розмірі 210,20 грн. 21.07.2020 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, за заявою відповідача, вищезазначений судовий наказ від 03.06.2020 року (справа №335/5429/20, провадження 2-н/335/202/2020) скасовано. На підставі вищевикладеного позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою та зазначив, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 та відповідно є співвласником багатоквартирного будинку, в якому створено ОСББ. Позивач здійснює функції з утримання та обслуговування вищевказаного будинку та прибудинкової території відповідно до вимог Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та Статуту ОСББ «Соборне-133», зареєстрованого 30 січня 2016 року. Порушуючи вимоги чинного законодавства і статуту, відповідач ОСОБА_1 , не належним чином виконує обов`язки по сплаті за послуги за утримання будинку і прибудинкової території, у зв`язку з чим має заборгованість, у розмірі 11 191,11 грн. Посилаючись на вищезазначене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 11 191,11 грн., яка складається із заборгованості по оплаті внесків та платежів співвласників об`єднання у розмірі 9 561,99 грн., 3% річних у розмірі 663,46 грн., інфляційних витрат 965,66 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,20 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2021 року, позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборне-133» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території,- задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборне-133» заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з липня 2017 року по червень 2020 року у розмірі 2 948 (дві тисячі дев`ятсот сорок вісім) грн.16 коп., судовий збір 546 (п`ятсот сорок шість) гривень 52 коп.

Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборне-133» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу 1 702 (одну тисячу сімсот дві ) гривні.

31 травня 2021 року представником відповідача - адвокатом Федоровим М.Д. була подана заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу. Заява обґрунтована тим, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки рішенням суду від 27.05.2021 року не вирішено було питання про витрати відповідача на професійну правничу допомогу, а позовні вимоги позивача задоволено частково, просив ухвалити додаткове рішення у справі про стягнення з ОСББ "Соборне-133" на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Додатковим рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2021 року, заяву представника відповідача - адвоката Федорова Максима Дмитровича про стягнення понесених судових витрат - задоволено частково.

Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Соборне-133", на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 740 (сімсот сорок) гривень.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням та додатковим рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника адвоката Черкашина Івана Івановича подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду від 27 травня 2021 року скасувати в частині стягнення заборгованості та судового збору та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні вимог позову, а суму витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з позивача змінити з 1702,00 грн. на 6300,00 грн. Додаткове рішення суду змінити з частині визначення розміру правничої допомоги, яка підлягає стягненню з позивача на користь відповідача з 740,00 грн. до 6000,00 грн.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те що, внески відповідачки повинні розраховуватися виходячи із площі 20,82 кв.м, яка відповідає її частці у праві власності на квартиру. Протоколи загальних зборів ОСББ №5 та №7, не можуть вважатися допустимими доказами, оскільки рішення, прийняття яких у них зафіксовано суперечать порядку, встановленому законом. Доказів розміру тарифів на 2017 рік позивачем надано не було. Витрати на правову допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, а тому судом першої інстанції необґрунтовано задоволено вимоги щодо їх стягнення частково у рішення та додатковому рішення суду.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ОСББ «Соборне-133» зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення та додаткове рішення у справі, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. В зв`язку з наведеним, просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення та додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСББ «Соборне-133» здійснює функції утримання та обслуговування житлового будинку та прибудинкової території будинку АДРЕСА_2 за вище наведеною адресою, здійснюючи повноваження, відповідно до вимог Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та Статуту ОСББ «Соборне-133», затвердженого протоколом №1 від 30.01.2016 року установчих зборів ОСББ «Соборне-133».

09 грудня 2017 року загальними зборами об`єднання (протокол загальних зборів ОСББ «Соборне-133» № 5 від 29 грудня 2017 року) був затверджений розмір внесків, що спрямовується нa утримання будинку і споруд та прибудинкової територій (з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири чи нежитлового приміщення, що належить власнику), який складає 4,10 грн.

25 листопада 2018 року загальними зборами об`єднання (протокол загальних зборів ОСББ «Соборне-133» № 6 від 25 листопада 2018 року) був затверджений розмір внесків, що спрямовується на утримання будинку і споруд та прибудинкової територій (з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири чи нежитлового приміщення, що належить власнику), який складає 4,10 грн.

21 грудня 2019 року загальними зборами об`єднання (протокол загальних зборів ОСББ «Соборне-133» № 7 від 21 грудня 2019 року) був затверджений розмір внесків, що спрямовується на утримання будинку і споруд та прибудинкової територій (з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири чи нежитлового приміщення, що належить власнику), який складає 4,60 грн.

Розрахунок по внескам і платежам здійснений ОСББ за тарифами затвердженими протоколом загальних зборів співвласників складає 8 844,48 грн.

Задовольняючи вимоги позову частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачка є власницею 1/3 частки квартири за якою рахується заборгованість по внескам, частина заборгованості, яка підлягає стягненню з неї повинна відповідати частці у праві власності, а саме 2948,16 грн. Оскільки представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги лише в частині стягнення заборгованості у розмірі 8 844,48 грн. і нових розрахунків щодо інфляційних витрат та трьох відсотків річних суду не надав, суд першої інстанції відмовив у задоволенні даних вимог за недоведеністю. Враховуючи характер та обсяг наданих послуг правничої допомоги, керуючись вимогою розумності та справедливості, суд першої інстанції визначив розмір правничої допомоги за рішенням суду у сумі 2 300 грн., і пропорційно задоволеним позовним вимогам стягнув з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі, що складає 1 702 грн.

Задовольняючи вимоги заяви про ухвалення додатного рішення частково, суд виходив з того, що витрати на професійну правничу допомогу за судове засідання 08.02.2021 року судом було враховано та стягнуто за основним рішенням від 27.05.2021 року, витрати за послуги зі здійснення представництва інтересів відповідача в судових засіданнях 13.04.2021 року та 14.12.2020 року підлягають стягненню частково в сумі 700 грн. відповідно до дійсного часу, витраченого адвокатом на надання цієї послуги, також частковому задоволенню підлягає вимога, щодо стягнення витрат у розмірі 300 грн. за складання заяви про додаткове рішення, а враховуючи часткове задоволення вимог позову з позивача на користь відповідача, слід стягнути на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 740,00 грн.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду виходячи з наступного.

Статтею 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено перелік житлово-комунальних послуг, до яких належать: житлові послуги, тобто послуги з управління багатоквартирним будинком та комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

За приписами цієї статті послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем, утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту: приймати рішення щодо надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту неподільного і загального майна відповідно до статуту; давати згоду на укладення договорів на виконання робіт та надання послуг для об`єднання відповідно до вимог статті 10 цього Закону; встановлювати розміри платежів, зборів і внесків членів об`єднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів, тощо.

09 грудня 2017 року загальними зборами об`єднання (протокол загальних зборів ОСББ «Соборне-133» № 5 від 29 грудня 2017 року) був затверджений розмір внесків, що спрямовується нa утримання будинку і споруд та прибудинкової територій (з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири чи нежитлового приміщення, що належить власнику), який складає 4,10 грн.

25 листопада 2018 року загальними зборами об`єднання (протокол загальних зборів ОСББ «Соборне-133» № 6 від 25 листопада 2018 року) був затверджений розмір внесків, що спрямовується на утримання будинку і споруд та прибудинкової територій (з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири чи нежитлового приміщення, що належить власнику), який складає 4,10 грн.

21 грудня 2019 року загальними зборами об`єднання (протокол загальних зборів ОСББ «Соборне-133» № 7 від 21 грудня 2019 року) був затверджений розмір внесків, що спрямовується на утримання будинку і споруд та прибудинкової територій (з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири чи нежитлового приміщення, що належить власнику), який складає 4,60 грн.

Статтею 15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Статтею 10 вищевказаного Закону України передбачене право на оскарження в судовому порядку рішень загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку.

Як вірно вказано судом першої інстанції, рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку не оскаржені і є чинним на момент розгляду справи, тому посилання представника відповідача на їх неправомірність є недоведеними.

Відповідно до інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачка у справі ОСОБА_1 , є власницею 1/3 частки квартири АДРЕСА_3 .

ОСББ «Соборне-133» здійснює функції утримання та обслуговування житлового будинку та прибудинкової території будинку АДРЕСА_2 за вище наведеною адресою.

Станом на 01 липня 2020 року за квартирою АДРЕСА_3 рахується заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 8844,48 грн.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі, відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі, відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Обов`язок споживача сплачувати житлово-комунальні послуги ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення із оплати житловою - комунальних послуг.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Встановивши всі вищеперелічені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи із частки відповідача у спільній частковій власності на квартиру.

Що стосується витрат на правову допомогу, що стягнуті за рішенням суду та додатковим рішенням суду, то слід зазначити наступне.

Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Задовольняючи частково вимоги відповідача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд першої інстанції виходив з принципів співмірності, розумності та справедливості. Із вказаними висновками в повній мірі погоджується суд апеляційної інстанції, оскільки дійсно відповідачем у справі надано належні та достовірні докази понесення нею витрат на правову допомогу у розмірі 6300,00 грн. та 6000,00 грн. Між тим, враховуючи категорію справи і рівень складності справи, який не вимагав значного обсягу правничої допомоги, враховуючи ціну позову 11191,11 грн., яка є дещо меншою за витрати на правничу допомогу, час витрачений адвокатом на участь у судових засіданнях, зменшення розміру витрат на правову допомогу за рішенням суду та додатковим рішенням суду є виправданими, та такими що відповідає вказаним принципам.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Черкашина Івана Івановича залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Додаткове рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 03 вересня 2021 року.

Головуючий, суддя-доповідач С.В. Кухар

Судді: В.Ю. Бєлка

Е.А. Онищенко