РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року

м. Рівне

Справа № 569/18372/20

Провадження № 22-ц/4815/808/21

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Гордійчук С. О., Шимківа С. С.

секретар судового засідання Пиляй І. С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету

Рівненської міської ради

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 березня 2021 року у складі судді Харечка С. П., ухвалене в м. Рівне о 14 годині 37 хвилин, повний текст рішення складено 31 березня 2021 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання заборгованості, такої у якої сплив строк позовної давності, захист прав споживачів, виконання вимог законів України про призначення права на субсидії. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що у листопаді 2013 року після смерті своєї матері ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) він звернувся до керівництва усіх восьми підприємств ЖКГ м. Рівне з пропозицією про погашення суттєвих боргів по комунальних платежах, які мали місце на той час. Вказує, що його пропозиція полягала в тому, що він добровільно в позасудовому порядку одним платежем сплачує борг за три останніх роки, а борг, якому більше трьох років, підприємства списують. Зазначає, що п`ять підприємств із восьми пристали на цю пропозицію та діяли у відповідності до вимог чинного законодавства. Ним було сплачено борг за три роки. Зазначає, що проблема з трьома підприємствами (ТОВ «Рівнетеплоенерго», ЖКП «Галицьке» та РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал») триває досі. Вказує, що з 01 травня 2015 року по 30 квітня 2020 року він мав право на отримання субсидій. Під час дії права на субсидії, п`ять років, усі соціальні комунальні платежі проводились ним своєчасно та у повному обсязі, а відділ субсидій перераховував підприємствам ЖКГ субсидію. Тобто, борги, у котрих не минув би строк позовної давності за період з 01 травня 2015 року по 30 квітня 2020 року, у нього відсутні. Вимоги частини 108 Положення «Про порядок призначення житлових субсидій» ним виконано у повному обсязі, жодних переплат не було здійснено та визнання боргу теж. Розмір заборгованості станом на 01 травня 2020 року, дорівнює розміру заборгованості станом на 01 травня 2015 року, а саме: ТОВ «Рівнетеплоенерго» - 13 399,99 грн.; ЖКП «Галицьке» - 4500,28 грн.; РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» - 2 453,26 грн. Він неодноразово звертався до Рівненського міського суду, з позовами до вказаних підприємств про списання боргів, які йому не належать та у яких минув строк позовної давності, однак спори не вирішені і судова тяганина між ним та вказаними підприємствами продовжується до цього часу. Рівненське Управління праці та соціального захисту населення за борги, котрі йому не належать та у котрих минув строк позовної давності, відмовляє йому у продовженні права на отримання субсидій з 01 травня 2020 року. Вказує, що відмова йому у продовжені права на отримання субсидій грубо порушує вимоги п. п. 5 та 7 ч. 14 Положення «Про порядок призначення житлових субсидій». Зазначав, що до змін до вказаного Положення він упродовж п`яти років, маючи ті ж борги, отримав право на субсидії, а коли ці зміни відбулися, (№ 878 від 20 жовтня 2019 року), у період пандемії коронавірусу його взагалі позбавляють права на отримання субсидій. Просив суд визнати заборгованості (ТОВ «Рівнетеплоенерго» - 13 399,99 грн.; ЖКП «Галицьке» - 4500,28 грн.; РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» - 2 453,26 грн.), заборгованістю, у котрої минув строк позовної давності, та зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення продовжити йому права на отримання субсидій з 01 травня 2020 року.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване відсутністю передбаченого законом механізму чинним законодавством не встановлено процедури визнання боргу за житлово-комунальні послуги безнадійним та не визначено механізму його списання, а тому така заборгованість зазначається в довідках про стан заборгованості. Судом також враховано, що відповідач у справі Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради не є організацією яка надає послуги, а відтак і не має повноважень визнавати заборгованість такою, в якої минув строк позовної давності, адже особові рахунки, відкриті на ім`я позивача в організаціях надавачах послуг є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто організацій надавачів послуг.

Вважаючи рішення суду незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що після п`яти років (з 01.05.2015 року по 30.04.2020 року) отримання права на субсидії на оплату комунальних послуг, з 01 травня 2020 року йому було відмовлено у її продовженні. Вказує, що своїми діями відповідач порушив вимоги п. п. 5 п. 14 Положення «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива». Пояснює, що у зв`язку із наявністю боргів до трьох підприємств, які йому не належать та у котрих минув строк позовної давності, йому було відмовлено у продовженні права на отримання субсидій. Під час дії права на субсидії упродовж п`яти років усі комунальні платежі проводились ним своєчасно та у повному обсязі, а відділ субсидій перерахував підприємствам ЖКГ субсидію, тому боргів, у котрих не минув би строк позовної давності, у нього немає. Звертає увагу, що згідно вимог вказаного Положення, наявність цих боргів не може бути підставною відмови продовження прав на отримання субсидій. Зазначає, що судом не взято до уваги надані ним докази, які підтверджують, що у цих боргів минув строк позовної давності. Вказує, що відповідачем не було надано суду жодного доказу, який підтверджував би причину відмови йому у продовженні права на отримання субсидій. З наведених міркувань просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення або направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною, у зв`язку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що позивач у справі ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Після смерті своєї матері ОСОБА_2 , яка проживала у цій квартирі і на яку були зареєстровані особові рахунки у підприємствах житлово-комунального сектору, 24.11.2013 року ОСОБА_1 звернувся до підприємств житлово-комунального господарства м. Рівне, які надають відповідні послуги до будинку, про погашення заборгованості зі сплати комунальних послуг.

Відповідно до ст. 67, ч. 1 ст. 68. ст. 179 Житлового кодексу України, ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", п. 5 ч. 3, ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" - споживач (квартиронаймач) зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором чи законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно: визначає облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних: розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності: контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку.

Згідно зі ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні, документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Враховуючи вимоги Закону та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.99 р. N 237, виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю підприємства.

Особові рахунки, відкриті на ім`я позивача в організаціях надавачах послуг, є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій організацій надавачів послуг і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто організацій надавачів послуг.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом про визнання заборгованості, такої у якої сплив строк позовної давності, захист прав споживачів, виконання вимог законів України про призначення права на субсидії, відповідачем визначив Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради.

Однак, відповідач не є організацією, яка надає послуги, а тому у нього відсутні визначені законом повноваження для визнання заборгованості зі сплати комунальних платежів такою, в якої минув строк позовної давності.

Відповідно до пункту 1 Положення про порядок призначення субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. №848, це положення визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій.

Відповідно до пункту 14 цього Положення житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо структурним підрозділом з питань соціального захисту населення отримано інформацію про наявність простроченої понад три місяці (на дату надання такої інформації) заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, строк позовної давності якої не минув і загальна сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення зі призначенням житлової субсидії (крім заборгованості за послугу з постачання та розподілі природного газу, що нарахована виконавцем комунальної послуги з посиланням на рішення суду щодо норм споживання природного газу побутовими споживачами у разі відсутності лічильників газу та у зв`язку з приведенням об`ємів використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов, а також заборгованості, що виникла у зв`язку з тим, що управитель, об`єднання, виконавець комунальних послуг не уклали договору з АТ «Ощадбанк» (його установами) для перерахування сум житлових субсидій у грошовій безготівковій формі).

Матеріалами справи підтверджується, що станом на 01.05.2020 року у помешканні за адресою: АДРЕСА_2 наявна заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг, а саме: ТОВ «Рівнетеплоенерго» 7 098,32 грн., РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» 1 983,27 грн., ЖКП «Галицьке» 4 614,45 грн..

Факту існування цієї заборгованості позивач не заперечує, і власне за визнанням її такою, в якої минув строк позовної давності, він і звернувся до суду з цим позовом.

Разом з тим, житлова субсидія у випадку, передбаченому підпунктом 5 цього пункту, призначається з початку опалювального (неопалювального) сезону за умови документального підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі) протягом двох місяців з початку такого сезону, в іншому випадку - з місяця, що настає за тим, в якому до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення надійшло документальне підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі (відповідно до пункту 14 Положення).

Звертаючись до суду із вимогою про зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення продовжити право на отримання субсидій з 01 травня 2020 року, ОСОБА_1 не надав доказів сплати заборгованості, як того вимагають норми Положення про порядок призначення субсидій, якими у своїй діяльності при вирішенні відповідних питань керується відповідач.

Відмовляючи у задоволенні апеляційної скарги, апеляційний суд враховує, що заявлений позов не є ефективним способом захисту прав позивача.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

В даному випадку чинним цивільним законодавством не передбачено такого способу захисту права позивача, як визнання боргу за житлово-комунальні послуги безнадійним, не встановлено процедури та не визначено механізму його списання.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 вересня 2021 року.

Головуючий Ковальчук Н.М.

Судді: Гордійчук С. О.

Шимків С. С.