Номер провадження: 22-ц/813/3212/21
Номер справи місцевого суду: 493/1388/18
Головуючий у першій інстанції Ільніцька О. М.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

з участю секретаря Воронової Є.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 на рішення Балтського районного суду Одеської області від 19 серпня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Ільніцької О.М., повний текст судового рішення складений 23 серпня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: сектор державної реєстрації юридичного відділу Балтської міської ради Одеської області, приватний нотаріус Балтського нотаріального округу Одеської області Пантілєєва І.П., про визнання договору купівлі-продажу квартири та державної реєстрації права власності недійсним, -

в с т а н о в и в:

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, який згодом був уточнений та остаточно поданий до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири та державної реєстрації права власності недійсними.

В обґрунтування свого позову позивачка зазначила, що 12.11.2016. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу квартири, за яким ОСОБА_2 наче б то продала ОСОБА_3 належну їй квартиру, що розташована в АДРЕСА_1 . Вказаний договір вважає недійсним, так як вона не мала наміру продавати свою квартиру, грошових коштів від ОСОБА_3 не отримувала, квартиру йому не передавала, оскільки проживає в ній, іншого житла не має.

Також зазначила, що вона мала намір укласти з ОСОБА_3 договір довічного утримання, договір купівлі-продажу підписала, не читаючи його, так як є особою похилого віку, українську мову не розуміє, нотаріус не надала їй можливості ознайомитися з текстом договору. Тільки вдома вона ознайомилася з текстом договору та зрозуміла, що підписала замість договору довічного утримання договір купівлі-продажу квартири.

Позивачка вважає, що вчинила правочин внаслідок помилки щодо правової природи та змісту цього правочину, щодо прав та обов`язків сторін, у зв`язку з чим просила визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 12.11.2016., а також визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію за відповідачем права власності на квартиру.

Судом до участі у справі, в якості третіх осіб були залучені сектор державної реєстрації юридичного відділу Балтської міської ради Одеської області, а також приватний нотаріус Балтського нотаріального округу Одеської області Пантілєєва І.П.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 19 серпня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позов.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги, ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 зазначає, що висновки суду про те, що ОСОБА_2 усвідомлювала зміст, значення та наслідки укладеного договору не відповідають обставинам справи, оскільки іншого житла ОСОБА_2 не має та продовжує проживати в спірній квартирі, також судом не надана належна оцінка незадовільному стану її здоров`я.

Відзиву до суду надано не було.

Під час розгляду справи стало відомо про те, що відповідач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду залучено до участі у справі замість відповідача ОСОБА_3 його правонаступника ОСОБА_4 .

Сторони про розгляд справи на 31 березня 2021 року сповіщені належним чином (а.с. 239-246 т. 2).

Від ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у відсутність апелянта та її представника (а.с. 5-8 т. 2).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, Данилюка А.Б. , представника ОСОБА_4 , доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, зазначеним вимогам оскаржуване рішення відповідає не в повній мірі.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволені позову ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири та державної реєстрації права власності недійсними, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 23 червня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири та державної реєстрації права власності недійсними, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог від 11 січня 2019 року просила визнати договір купівлі продажу від 12.11.2016 року квартири АДРЕСА_2 недійсним, визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію за відповідачем права приватної власності на зазначену вище квартиру (а.с. 60-61 т. 1).

Також судом встановлено, що 12 листопада 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області Пантілєєвою І.П. Згідно умов договору ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_3 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , яка складається з одної житлової кімнати загальною площею 37,1 кв.м, житловою - 18,5 кв.м, а ОСОБА_3 прийняв цю квартиру у власність і сплатив за неї ціну відповідно з умовами цього договору.

Під час розгляду вказаної справи судом до матеріалів справи була залучена копія постанови Одеського апеляційного суду від 17 березня 2021 року, з якої вбачаються наступні обставини (а.с. 9-15 т. 2).

31 серпня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, посилаючись на те, що між нею та ОСОБА_3 був укладений договір-продажу квартири АДРЕСА_2 , однак вона вважала, що між сторонами був укладений договір довічного утримання.

Позивачка зазначила, що спірний договір купівлі-продажу квартири не відповідав її внутрішній волі та був вчинений в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 30 березня 2018 року в задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 17 березня 2021 року рішення Балтського районного суду Одеської області від 30 березня 2018 року скасовано, прийнята постанова, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені. Визнаний договір купівлі-продажу від 12 листопада 2016 року квартири АДРЕСА_2 недійсним. Вирішено питання про судові витрати.

Частиною 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України встановлено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частинами 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31 березня 2021 року апеляційна скарга ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 задоволена частково. Рішення Балтського районного суду Одеської області від 19 серпня 2019 року в частині відмови визнання недійсним договору купівлі продажу скасовано. Провадження за позовом ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу закрито, оскільки набрало законної сили рішення суду, яке ухвалено з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У відповідності до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відповідно до п. 2 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

За вказаних обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає нормам законодавства та підлягає змін за відсутністю підстав для задоволення вимог позивача в частині визнання недійсною та скасування державної реєстрації, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 26 Законну України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Тобто, наявність рішення суду про визнання недійсним спірного договору, на підставі якого зареєстровано право власності на нерухоме майно у Державному реєстрі прав, є саме по собі підставою для внесення запису про скасування такої державної реєстрації і фактичне відновлення прав ОСОБА_2 на спірне нерухоме майно, що є достатнім і належним способом захисту прав позивача.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів, дійшла висновку про те, що позовні вимоги в частині визнання недійсною та скасування державної реєстрації не підлягають задоволенню з тих підстав, що позивачем обрано не належний спосіб захисту, а тому рішення суду в цій частині підлягає зміні в частині мотивування.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Балтського районного суду Одеської області від 19 серпня 2019 року в частині позовних вимог про визнання недійсною та скасування державної реєстрації - змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 21 квітня 2021 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.А. Гірняк

______________________________________ С.М. Сегеда