ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1512/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №699/14/19 Категорія: на ухвалу Черненко В. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Новікова О.М., Фетісової Т.Л.

секретар Попова М.В.

учасники справи:

представник позивача адвокат Шестаков Сергій Михайлович;

представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Пилипас Інна Ярославівна;

треті особи ОСОБА_1 ;

представник третьої особи ОСОБА_2 адвокат Левченко Марина Дмитрівна;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Ситника Тараса Анатолійовича на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 18 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , про визнання наказів недійсними,

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ГУ Держгеокадастру у Черкаській області про визнання недійсними наказів щодо затвердження проектів землеустрою та передачі земельних ділянок у приватну власність.

Позовна заява вмотивована тим, що позивачці на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР-9-1-979, виданого на підставі рішення Корсунь-Шевченківської міської ради від 23 лютого 2001 року № 40, належить земельна ділянка площею 4,31 га, що розташована в адміністративних межах Корсунь-Шевченківської міської ради. Восени 2018 року на вказаній земельній ділянці з`явилися межові знаки, які поділили її на 26 окремих ділянки, які передано у власність третіх осіб.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 18 червня 2021 року задоволено клопотання представника третіх осіб адвоката Поліщука В.С. та призначено у справі повторну судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Чи є накладання земельних ділянок за кадастровими номерами: 1):17:004:0029; 2) :17:004:0030; 3) :17:004:0038; 4) :17:004:0014; 5) :17:004:0039; 6) :17:004:0027; 7) :17:004:0019; 8) :17:004:0041; 9) :17:004:0031; 10) :17:004:0032; 11) :17:004:0028; 12) :17:004:0017; 13) :17:004:0022; 14) :17:004:0018; 15) :17:004:0025; 16) :17:004:0020; 17) :17:004:0013; 18) :17:004:0023; 19) :17:004:0026; 20) :17:004:0024; 21) :17:004:0021; 22) :17:004:0012; 23) :17:004:0015; 24) :17:004:0016; 25) :17:004:0011; 26) :17:004:0037 на земельну ділянку, що належить ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР-9-1-979 (акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №979) відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки, якщо є, то яка площа накладання?

Ухвала суду обґрунтована тим, що з метою ухвалення в справі законного та обґрунтованого рішення, суд вважає за можливе на даній стадії судового процесу призначити вказану експертизу, оскільки земельні спори є специфічними, при їх вирішенні для встановлення обставин по справі необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а висновки земельно-технічної експертизи від 27 січня 2020 року № 1315-1339/19-23, проведеної під час розгляду справи, викликають сумніви щодо їх правильності.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_3 адвокат Ситник Тарас Анатолійович подав апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 18 червня 2021 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У апеляційній скарзі вказує, що клопотання про призначення експертизи подано під час розгляду справи по суті, на стадії дослідження доказів, що вважає порушенням статей 76, 83 ЦПК України.

Зазначає, що суд помилково послався на те, що клопотання заявлено представником третіх осіб попередньо 17 вересня 2020 року (після надходження результатів експертизи), при розгляді якого судом було вирішено прийняти рішення по ньому на стадії вивчення доказів.

Вважає, що клопотання, подані на стадії підготовчого провадження та під час розгляду справи по суті, категорично різні, а саме клопотання, подане на стадії підготовчого засідання, не містило питання щодо накладання земельних ділянок, у ньому піднімались питання лише щодо законності та порядку виділення ділянки ОСОБА_3 .

Стверджує, що відсутня необхідність у призначенні експертизи, оскільки зібрані докази у справі надають можливість встановити факт накладення земель без необхідності мати спеціальні знання, зокрема: схеми розміщення земельних ділянок, які містяться в проектах по приватизації земель третіми особами та схемами розміщення ділянки ОСОБА_3 , які повністю співпадають; розташування спірних земельних ділянок на викопіюванні з кадастрової карти та їх порівнянні з план-схемою розміщення земельної ділянки ОСОБА_3 .

Також вказує, що слід дослідити матеріали розпаювання, а саме, порівняти карту розпаювання земель із схемами розташування спірних земельних ділянок та викопіювання з публічної кадастрової карти. Однак, суд першої інстанції, на думку скаржника, проігнорував клопотання позивача про приєднання до матеріалів справи карти розпаювання земель.

Крім того, зазначає, що під час розгляду клопотання про призначення повторної експертизи представник позивача заявляв, що її проведення не може бути доручене експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, оскільки працівник експертної установи може не відійти від висновків його керівництва про помилковість попередньої експертизи під час проведення повторної. Вважає, що по суті експертиза доручена експертній установі, керівництво якої вже зробило часткові висновки по ній у листі від 30 липня 2020 року № 8360-20, на підставі якого призначено повторну експертизу у справі.

Третя особа у справі ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу та вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 18 червня 2021 року без змін.

Інші учасники справи не скористались своїм право на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з частиною 1 статті 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза - дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів. Тому розглядаючи клопотання про призначення експертизи суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з`ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з`ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі. Експертиза не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм. Суди не повинні ставити судовому експерту питання правового характеру, які повинні вирішуватися самим судом, тобто експерту можна ставити лише питання факту, а не правової оцінки.

Під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими сторони обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до статті 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Предметом розгляду у справі є визнання недійсними наказів Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про затвердження проектів землеустрою та передачі земельних ділянок у приватну власність.

Підставою для звернення ОСОБА_28 із таким позовом стало накладання, на думку позивачки, на належну їй земельну ділянку інших земельних ділянок, які належать третім особам.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 26 березня 2019 року за клопотанням представника позивача у справі було призначено судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи є накладання земельних ділянок за кадастровими номерами: :17:004:0029; :17:004:0030; :17:004:0038; :17:004:0014; :17:004:0039; :17:004:0027; :17:004:0019; :17:004:0041; :17:004:0031; :17:004:0032; :17:004:0028; :17:004:0017; :17:004:0022; :17:004:0018; :17:004:0025; :17:004:0020; :17:004:0013; :17:004:0023; :17:004:0026; :17:004:0024; :17:004:0021; :17:004:0012; :17:004:0015; :17:004:0016; :17:004:0011; :17:004:0037 на земельну ділянку, що належить ОСОБА_3 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР-9-1-979 (акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 979), відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки?

На виконання вказаної ухвали суду Київським НДІ судових експертиз було проведено експертизу на 03 лютого 2020 року на адресу суду надійшов відповідний висновок.

11 червня 2021 року представник третіх осіб адвокат Поліщук В.С. подав клопотання про призначення у справі повторної судової земельно-технічної експертизи, на вирішення якої просив поставити 5 питань (т. 10 а.с. 176-180).

Підставою для призначення повторної судової експертизи він вказував лист директора КНДІСЕ № 8360-20 від 30 липня 2020 року, у якому вказано, що за результатами перевірки звернення адвоката Поліщука В.С. від 30 червня 2020 року, встановлено, що експертом Шишкіним О.В. під час проведення дослідження були використані вихідні дані, достеменність яких може викликати сумнів, зокрема, сумнівним є походження обмінного файлу in4. на земельну ділянку ОСОБА_3 . Крім того незрозумілим є спосіб, в який було виконане співставлення координат різних земельних ділянок у даній справі. У зв`язку з цим директор Інституту рекомендував провести додаткову або повторну судову експертизу у справі (т. 10 а.с. 178).

Задовольняючи клопотання представника третіх осіб про призначення повторної експертизи, суд першої інстанції виходив із того, що висновок проведеної експертизи викликає сумніви у його правильності, а для вирішення даного спору необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду щодо необхідності призначення у справі повторної судової земельно-технічної експертизи, враховуючи предмет і підстави позову, а також лист директора КНДІСЕ щодо правильності висновку наявної у матеріалах справи експертизи.

Посилання представника позивача у апеляційній скарзі на те, що судом було призначено судову експертизу із порушенням норм процесуального законодавства, є безпідставними. Так, цивільний процесуальний закон не встановлює обмежень щодо стадії судового процесу для призначення повторної експертизи у справі, яка необхідна для вирішення спору. Крім того судом першої інстанції було досліджено матеріали справи та висновок вже проведеної експертизи, і на підставі них зроблено висновок про необхідність проведення повторної експертизи, що не суперечить положенням ЦПК України.

Твердження в апеляційній скарзі про неможливість призначення проведення повторної експертизи у КНДІСЕ, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки позиція про те, що експерти даної установи є пов`язаними думкою керівника, яка викладена в листі від 30 липня 2020 року, є безпідставною та спростовується положеннями ЦПК України щодо попередження експертів про кримінальну відповідальність при проведенні експертизи.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано призначено у справі повторну судову земельно-технічну експертизу, тому ухвала суду скасуванню чи зміні не підлягає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Ситника Тараса Анатолійовича слід залишити без задоволення, а ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 18 червня 2021 року без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Ситника Тараса Анатолійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 18 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді

Повний текст постанови складений 16 вересня 2021 року