30 серпня 2021 року м.Снігурівка
справа № 485/931/21
провадження №2/485/334/21
Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Бодрової О.П.
за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Позовну заяву мотивовано тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2007 року по 20 грудня 2019 року, який розірвано за рішенням суду. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з нею, відповідач сина не утримує, а всі витрати на дитину несе лише позивач, у зв`язку із чим просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ј частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до повноліття дитини.
Відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Інші процесуальні дії у справі
Ухвалою судді від 03 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.
Сторони в судове засідання не з`явилися.
Позивач надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи /а.с.12/.
Відповідач у судове засідання не з`явився. До суду повернувся конверт з відміткою про відсутність адресата ОСОБА_2 за вказаною адресою /а.с.21/. Суд здійснив виклик відповідача через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Мотивувальна частина
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
Фактичні обставини, встановлені судом
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 20 грудня 2019 року, яке набрало законної сили 21 січня 2020 року /а.с.9-10/.
Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Червонодолинською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області 02.11.2009 року /а.с.6/.
Неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з ОСОБА_1 без реєстрації в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Новоолександрівського старостинського округу Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області за №124/18.03-10 від 19.07.2021 року /а.с.8/.
Норми права які застосував суд, та мотиви їх застосування
Відповідно до статті 13 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно з частиною другою, третьою статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
З урахуванням викладеного, а також того факту, що син перебуває на утриманні позивачки, відповідач на його утримання допомоги не надає, суд дійшов висновку, що її вимоги є обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню.
Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн, від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.
На підставі викладеного, ст.ст.180,182,191 СК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 279, 280-284, 430 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки від заробітку (доходу) батька, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 липня 2021 року до досягнення сином повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з урахуванням п.п.15.5 п.15 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд Миколаївської області.

Повне рішення складено 30 серпня 2021 року.

Суддя О.П. Бодрова