Провадження №2/522/7265/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 24.06.2021 року надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Позовні вимоги у частині розірвання шлюбу були обґрунтовані наступним. 21 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції було зареєстрованого шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , про що складено актовий запис №52 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 21.01.2015 року. Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У позові позивачка посилалась на те, що протягом останніх трьох років їх відносини погіршились, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок та фактичного припинення шлюбних відносин; вони з відповідачем втратили взаєморозуміння, їх взаємини як подружжя вичерпали себе та були припинені, подальше спільне життя у них з відповідачем не складається, мають різні погляди стосовно сімейного життя та ведення спільного господарства, шлюб носить лише формальний характер. Майнових спорів щодо поділу майна немає. Позивачка вважає, що їх подальше сумісне життя є неможливим, а тому просила шлюб між ними розірвати.

Ухвалою суду від 01.07.2021 року провадження у справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження.

У судове засідання 21.07.2021 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Від відповідача до суду надійшов зустрічний позов із вимогами про визначення місця проживання дитини, який ухвалою суду від 21.07.2021 року був залишений судом без руху.

Ухвалою суду від 21.07.2021 року було вирішено розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини проводити в порядку загального позовного провадження з призначення підготовчого засідання; залучено в якості третьої особи без самостійних вимог Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради як орган опіки та піклування.

Ухвалою суду від 13.09.2021 року були роз`єднанні в окремі провадження вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та вимоги про визначення місця проживання дитини.

У підготовчому засіданні 13.09.2021 року були присутні : позивач, яка позов підтримала та просила задовольнити; та відповідач, який позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 21 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції було зареєстрованого шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , про що складено актовий запис №52 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 21.01.2015 року.

Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 14.09.2015 року).

Згідно позову, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені.

На час розгляду справи майнові вимоги будь-кого з сторін суду не пред`явлені. Відповідно до вищезазначеного, суд приходить до висновку, що майнового спору між сторонами немає.

Суд вважає за необхідне зазначити, що шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

Як вбачається з позову, зазначеної вільної згоди між ними не має. Відповідач у судовому засіданні висловив свою згоду на розірвання шлюбу.

Ураховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим.

Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Родина фактично припинила існувати і її відновлення неможливо, у позивача відсутні які-небудь почуття до відповідача, їх шлюбний союз зберегти неможливо, на примирення сторони не згодні.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення та наполягання на розірвання шлюбу, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 21, 24, 36, 51, 104, 105, 112, 114 СК України, ст.ст.2, 10-13, 19, 43, 49, 76, 77-81, 89, 128, 141, 206, 200, 223, 247, 263-265, 268, 274, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_2 ), зареєстрований 21 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції , актовий запис №52.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача вважати « ОСОБА_5 ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України

Повний текст рішення суду складено 13.09.2021 року.

Суддя: Домусчі Л. В.