Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4959/20
Номер провадження 2/711/623/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Кондрацької Н.М.

при секретарі Мелещенко О.В.,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Конопатської В.О.

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, в якому просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 100000 грн.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 24.04.2020 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду м. Києва визнано протиправним та скасовано рішення Комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради від 29.08.2019 №43 та зобов`язано Департамент соціальної політики Черкаської міської ради повторно розглянути її заяву про надання житлової субсидії на оплату комунальних послуг з 01.10.2018 та прийняти рішення, передбачене п. 14 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848. Після отримання постанови від 24.04.2020 Департамент соціальної політики повторно винесено рішення про відмову у призначені житлової субсидії, не звертаючи уваги на описову частину постанови. Відмовили на основі того, що вона не сплачує за комунальні послуги сім`ї ОСОБА_3 із п`яти осіб, не сплачує за них Єдиний соціальний внесок та податок. Сім`я ОСОБА_3 за її адресою не проживає з 19.01.2010, за комунальні послуги не сплачують, зняти з реєстрації їх не може. З 01.10.2015 по травень 2017 отримувала субсидію на оплату комунальних послуг. Департаментом соціальної політики складалися акти обстеження матеріально-побутових умов, за адресою АДРЕСА_1 , останні №403 від 20.01.2020, згідно яких сім`я ОСОБА_3 не проживає за вказаною адресою. Департамент соціальної політики вимагає у неї продати 4-х кімнатну квартиру, яка даний час не в ціні та віддати сім`ї ОСОБА_3 п`ять частин, а собі забрати сьому частину, однак даних коштів їй не вистачить на інше житло. Зазначає, що є інвалідом 1-ї групи опорно-рухового апарату. Після травми їй призначили 2 операції на які необхідні кошти, яких у неї не має. Пенсію отримує в сумі 2600 грн., які на комунальні послуги не вистачає. Враховуючи вище викладене, просить стягнути з Департаменту соціальної політики, за протиправні дії моральну шкоду в сумі 100000 грн.

Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2020, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Наталія Миколаївна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/4959/20.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.07.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

26.08.2020 представником Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради надано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки вимоги є безпідставними. ОСОБА_1 не навела жодних доказів на підтвердження заподіяної їй моральної шкоди та не надала достовірних доказів причинного зв`язку з поведінкою відповідача та заподіяною їй моральною шкодою.

31.08.2021 надійшла відповідь на відзив, в якій ОСОБА_1 зазначає, що протиправними діями Департамент соціальної політики завдав їй матеріальної та моральної шкоди. Щоб не надавати житлову субсидію було підроблено документи, про що зазначено в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2020. Крім того, не виконується рішення суду від 26.04.2019, у зв`язку з чим відносно посадових осіб Департаменту соціальної політики внесено відомості до ЄРДР №0000096 за ст. 382 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Пояснила, що до 2017 року отримувала субсидію на оплату комунальних послуг. У 2018 році звернулась до Департаменту соціальної політики з заявою про надання житлової субсидії на оплату комунальних послуг, але їй було відмовлено. Не погоджуючись із такими діями Департаменту соціальної політики, оскаржила їх до суду. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26.04.2019 визнано протиправною та скасовано відмову у призначенні житлової субсидії та зобов`язано повторно розглянути заяву про надання житлової субсидії на оплату комунальних послуг. За результатами повторного розгляду заяви, відповідачем знову прийнято рішення про відмову в надані субсидії, яке була змушена оскаржувати в суді. Протиправні дії з боку відповідача та тривале невиконання рішення судів завдало їй моральної шкоди, оскільки вона є інвалідом 1 групи, потребує коштів на лікування, а її пенсії не вистачає на оплату комунальних послуг.

В судовому засіданні представник відповідача Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради Конопатська В.О. пояснила, що є декілька рішень, якими зобов`язано Департамент соціальної політики розглянути заяву позивача про призначення субсидії з 01.10.2018. На виконання рішень суду збиралась комісія та розглядалась заява, однак колегіально приймалось рішення про відмову у призначенні субсидії. По кожному із судових рішень відкривалось виконавче провадження, надсилалась постанова про відкриття виконавчого провадження, комісія на підтвердження виконання рішення суду надавала витяги з протоколів засідання комісії, однак виконавчі провадження не закривались, накладались штрафи. Вважає, що з боку відповідача не має протиправних дій, а позивачем до позовної заяви не надано доказів, які свідчать про завдання їй моральної шкоди.

Суд, заслухавши думку позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, що підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 1173 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршенням здібностей потерпілого або позбавленням його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються принципи розумності і справедливості.

Враховуючи роз`яснення п. 3, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року зі змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», - під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому, слід виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, норми права дають підстави вважати, що під моральною шкодою фізичної особи слід розуміти наявність такого негативного емоційного сприйняття особою вчинених стосовно неї протиправних дій чи бездіяльності, що досягло певного психологічного стану фізичних чи душевних страждань (відчуття неспокою, хвилювання, образи, дискомфорту тощо).

В судовому засіданні встановлено, що13.11.2018 ОСОБА_1 звернулася до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради із заявою про надання житлової субсидії на оплату комунальних послуг з 01.10.2018, проте згідно повідомлення від 02.01.2019 № 709522 їй було відмовлено у призначенні субсидій з підстав подання неповного набору документів.

Не погоджуючись із такими діями Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, ОСОБА_1 звернулась до суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26.04.2019 по справі № 580/1039/19 визнано протиправним та скасовано повідомлення від 02 січня №709522 про відмову у призначенні житлової субсидії ОСОБА_1 ; зобов`язано Департамент соціальної політики Черкаської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.11.2018 про надання житлової субсидії на оплату комунальних послуг.

29.08.2019 комісія виконавчого комітету Черкаської міської ради для розгляду питань щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, надання населенню пільг на житлових субсидій повторно розглянула заяву ОСОБА_1 від 13.11.2018 про призначення житлової субсидії та прийняла рішення про відмову у призначенні субсидії.

Не погоджуючись із таким рішенням Департаменту соціальної політики ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 у справі №580/2896/19 у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2020 по справі № 580/2896/19 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Комісії виконавчого комітеті Черкаської міської ради для розгляду питання щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, надання населення пільг та житлової субсидії про відмову в наданні субсидії ОСОБА_1 , яке викладене в протоколі від 29.08.2019 №43; зобов`язано Департамент соціальної політики Черкаської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання житлової субсидії на оплату комунальних послуг з 01.10.2018 та прийняти рішення, передбачене п.14 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету міністрів від 21.10.1995 №848.

21.05.2020 комісія виконавчого комітету Черкаської міської ради для розгляду питань щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, надання населенню пільг на житлових субсидій ОСОБА_1 відмовила у призначенні субсидії.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 по справі № 580/2183/20 визнано протиправним та скасовано витяг з протоколу № 19 від 21.05.2020 засідання комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради для розгляду питань щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, надання населенню пільг та житлових субсидій ОСОБА_1 ; зобов`язано Департамент соціальної політики Черкаської міської ради прийняти рішення про надання житлової субсидії на оплату комунальних послуг з 01.10.2018 ОСОБА_1 .

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2020 по справі № 580/2183/20 апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради залишили без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 - без змін.

Згідно частини 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи з зазначених обставин, протиправність дій відповідача встановлена рішенням суду, а тому вказаний факт не підлягає доказуванню.

Бездіяльність відповідача щодо невиконання рішення суду завдала позивачу моральної шкоди, оскільки вона змушена була відновлювати порушене право в судовому порядку.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що позивачу з 2018 року на призначено субсидію, рішення Комісії виконавчого комітеті Черкаської міської ради для розгляду питання щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, надання населення пільг та житлової субсидії про відмову в призначенні субсидії на оплату комунальних послуг неодноразово визнавались судами протиправними та скасовувались. Весь цей час позивач змушена сплачувати комунальні послуги в повній мірі, однак коштів не вистачає, так як отримує пенсію в розмірі 2607 грн.. Крім того, позивачу необхідні кошти на лікування, оскільки вона є інвалідом І групи, має загальне захворювання по опорно-руховому апарату, потребує постійного стороннього догляду.

Враховуючи вищевикладене, обсяг заподіяної позивачу шкоди, тривалість її моральних страждань внаслідок порушення її права на отримання допомоги, що призвело до необхідності звернення позивача до суду за захистом її прав в судовому порядку, а також із врахуванням засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 1000 гривень.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 77-84, 141, 259, 263- 265, 268, 270 ЦПК України, ст. 16, 23, 1167 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради (, м. Черкаси, бульв. Шевченка, 307) на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) моральну шкоду у розмірі 1000грн. 00коп.

Стягнути з Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради (, м. Черкаси, бульв. Шевченка, 307) в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн.

В іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 31.03.2020 року.

Головуючий: Н. М. Кондрацька