Снігурівський районний суд Миколаївської області
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

03 вересня 2021 року м.Снігурівка

справа №485/1054/21

провадження № 2-з/485/18/21

Снігурівський районний суду Миколаївської області у складі:

головуючого судді Бодрової О.П.,

за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Снігурівка заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

встановив:

11 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Снігурівського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому просить визнати будівлю з прилеглими до неї господарськими та побутовими будівлями та спорудами із земельною ділянкою для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площею 0,0066 га, за кадастровим номером :37:034:0034, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю, визначивши за ним та відповідачкою право власності по Ѕ частки будівлі з прилеглими до неї господарськими та побутовими будівлями та спорудами із земельною ділянкою для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площею 0,0066 га, за кадастровим номером :37:034:0034, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 30 серпня 2021 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя до розгляду та відкрито провадження у справі.

02 вересня 2021 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд забезпечити позов шляхом зобов`язання АТ «Миколаївобленерго» підключити електропостачання на нежитловий об`єкт 122-А, що розташований по АДРЕСА_1 до остаточного вирішення питання по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що в провадженні суду перебуває цивільна справа за його позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

31 серпня 2021 року за заявою ОСОБА_2 , яка є власницею майна за адресою АДРЕСА_1 , до АТ «Миколаївобленерго» від 17 серпня 2021 року, було відключено електропостачання на магазин, який розташований по вищевказаній адресі. Спірний об`єкт є спільним сумісним майном подружжя, однак ОСОБА_2 це ігнорує та перешкоджає позивачу розпоряджатися цим майном на правах співвласника. Відключення електропостачання унеможливлює ведення підприємницької діяльності ОСОБА_1 .. Позивач наголошує на тому, що невжиття такого заходу може істотно ускладнити чи унеможливить виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення його порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд вважає за необхідне відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали заяви, цивільної справи дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 cтатті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до вимог статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.6 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як роз`яснено в пунктах 1 та 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Судом встановлено, що предметом позову, з яким позивач звернувся до суду є поділ майна подружжя.

Отже, між сторонами виник спір з приводу нерухомого майна.

З 31 серпня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 припинено постачання електричної енергії.

ОСОБА_1 зазначає, що припиненням енергопостачання в згаданому об`єкті порушуються його права на ведення підприємницької діяльності у зв`язку з чим просить заяву задовольнити.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, договір про надання послуг з електропостачання укладено між ОСОБА_2 та АТ «Миколаївобленерго», оскільки вона є власницею приміщення.

Окрім того, згідно акту АТ «Миколаївобленерго» про недопуск №0000030 від 20.08.2021 року припинення постачання електричної енергії в приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою АДРЕСА_1 , здійснено на підставі заяви споживача (власника) ОСОБА_2 ..

Таким чином, забезпечення даного позову шляхом покладення обов`язку на АТ «Миколаївобленегрго» до набрання законної сили судовим рішенням у справі №485/1054/21 відновити (підключити) електропостачання в спірному приміщенні є втручанням у договірні відносини, які існують між ОСОБА_2 та АТ «Миколаївобленерго».

Проаналізувавши матеріали справи та наведені в заяві про забезпечення позову доводи, суд вважає, що заявником не надано належних та допустимих доказів необхідності вжиття саме такого виду забезпечення позову до вирішення спору по суті та доказів реальної загрози невиконання можливого рішення суду в разі невжиття забезпечення позову, шляхом покладення обов`язку на АТ «Миколаївобленерго» до набрання законної сили судовим рішенням у справі №485/1054/21 відновити (підключити) електропостачання за адресою АДРЕСА_1 .

Таким чином, заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 260 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повна ухвала складена 03 вересня 2021 року.

Суддя О.П.Бодрова