Справа №1414/658/2012 Головуючий в 1-й інстанції Циганок В. Г.
Провадження 22-ц/812/772/21 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 квітня 2021 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючої: Ямкової О. О.,

суддів: Локтіонової О. В., Колосовського С. Ю.,

із секретарем: Горенко Ю. В.

за участю: представника відповідача - Сіхарулідзе Д. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

подану від його імені адвокатом Сіхарулідзе Дмитром Геннадійовичем,

на заочне рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29 серпня 2012 року, ухваленого під головуванням судді Циганок В. Г. в залі судових засідань у місті Миколаєві о 10 годині 30 хвилин зі складанням його повного тексту, по справі

за позовом

Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»

(далі - АТ «Райффайзен Банк Аваль»),

правонаступником якого став Акціонерне товариства (АТ) «Оксі Банк»,

до ОСОБА_2 , ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2011 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог банк посилався на те, що 5 травня 2006 року уклав з ОСОБА_2 кредитний договір № 014/08-112/40679, за яким надав позичальнику 23 570 доларів США на споживчі цілі зі сплатою за користування кредитними коштами 12,5 % річних з кінцевим строком повернення кредиту до 5 травня 2012 року, та договір застави транспортного засобу зареєстрований в реєстрі за №133.

Того ж дня з метою забезпечення кредитного договору, укладеного з позичальником, банком з відповідачем ОСОБА_1 укладено договір поруки №014/08-112/40679/П, відповідно до якого останній поручився за повне та своєчасне виконання ОСОБА_2 боргових зобов`язань у повному обсязі.

Однак, відповідачі належним чином вимоги кредитного договору та договору поруки не виконують, внаслідок чого станом на 25 липня 2011 року виникла заборгованість у розмірі 17 475,46 дол. США, що еквівалентно 139 298 грн 64 коп. за курсом НБУ на день здійснення розрахунку, та пені в сумі 169 934 грн 13 коп., що разом складає 309 232 грн 77 коп..

Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути з них загальну кредитну заборгованість в солідарному порядку.

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 22 грудня 2011 року справу передано для розгляду до Корабельного районного суду міста Миколаєва за підсудністю.

Заочним рішенням Корабельного районного суду міста Миколаєва від 29 серпня 2012 року позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено, ухвалено про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість в сумі 309 232 грн 77 коп., а також по 910 грн судового збору з кожного.

Ухвалюючи рішення, місцевий суд виходив з того, що внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, банк має право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту з позичальника та поручителя в солідарному порядку.

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся через свого представника з заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Корабельного районного суду міста Миколаєва від 18 січня 2021 року заяву ОСОБА_1 , подану від його імені адвокатом Сіхарулідзе Д. Г., про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Сіхарулідзе Д. Г., посилаючись на незаконність рішення суду в частині солідарного стягнення з відповідача, як поручителя, кредитної заборгованості, просив скасувати рішення в цій частині, та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 ..

Вказував, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що порука припинилася внаслідок непред`явлення кредитором вимог до поручителя після спливу шестимісячного строку після зміни кредитором строку виконання основного зобов`язання шляхом направлення позичальнику та поручителю вимог про дострокове погашення кредиту в повному обсязі.

Також звертав увагу суду, що відсотки за користування кредитом неправомірно нараховані банком поза межами строку дії кредитного договору та просив застосувати наслідку спливу позовної давності до вимог про стягнення неустойки за кредитним договором.

16 квітня 2021 року від представника позивача АТ «Райффайзен Банк Аваль» найшло клопотання про заміну позивача на його правонаступника АТ «Оксі Банк», у зв`язку з укладенням між ними 16 лютого 2021 року договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, укладеним з позичальником ОСОБА_2 .

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року клопотання АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено, до участі у справі залучено його правонаступника АТ «Оксі Банк».

Відзиву на апеляційну скаргу позивачем та його правонаступником не надано.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково із наступних підстав.

Як установлено судом та убачається з матеріалів справи, 5 травня 2006 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір №014/08-112/40679 у вигляді не відновлювальної кредитної лінії, за умовами якого останній отримав 23 570 доларів США, з оплатою 12,5 % річних, з кінцевим строком повернення кредитних коштів до 5 травня 2012 року (а.с.6-8).

В забезпечення виконання зобов`язання за вищевказаним договором між банком та позичальником того ж дня укладено договір застави транспортного засобу легкового автомобілю SKODA ОCTAVIA A5 ELEGANCE, 2006 року випуску, зареєстрованого в реєстрі за №133 (а.с.10-11).

Крім того, 5 травня 2006 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено договір поруки №№ 014/08-112/40679/П, відповідно до якого поручитель зобов`язався солідарно відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником його перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов`язань (а.с.9).

Разом з тим, починаючи з 15 листопада 2008 року позичальник почав порушувати взяті на себе зобов`язання зі своєчасного та повного внесення платежів у відповідності до підписаного ним графіку щомісячних платежів зі сплати 327 доларів США щомісяця (а.с.7-8, 27). Внаслідок таких дій платежі позичальником вносилися не щомісяця та не в повному обсязі.

Тому 15 жовтня 2010 року на адресу позичальника та його поручителя банком направлено вимогу про дострокове погашення кредиту, яка отримана ОСОБА_2 26 жовтня 2010 року (а.с.18-19).

Після спливу 30-ти календарних днів від вручення позичальнику вимоги та не отримавши від нього або його поручителя погашення кредитної заборгованості, банком поштою направлена позовна заява до суду, яким ухвалено заочне рішення про стягнення кредитної заборгованості у солідарному порядку з позичальника та поручителя.

Вказане заочне рішення суду в частині стягнення кредитної заборгованості з позичальника ОСОБА_2 не є предметом перевірки на його законність і обґрунтованість в апеляційному порядку у відповідності до положень частини 1 статті 367 ЦПК України, так як не оскаржено учасниками справи.

В той же час переглядаючи рішення суду в частині стягнення в солідарному порядку кредитної заборгованості з ОСОБА_1 колегія суддів виходить з наступного.

За частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є порука (частина 1 статті 546 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина 1 статті 553 ЦК України). Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, визначені у статті 554 цього Кодексу.

За змістом частини 4 статті 559 ЦК України (в редакції, що діяла на час укладення договору поруки) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до части 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом кредитного договору, зобов`язання за яким забезпечені порукою, визначено погашення кредитних зобов`язань шляхом сплати щомісячних платежів за встановленим графіком строком до 5 травня 2012 року (а.с.7-8).

Але у листопаді- грудні 2008 року позичальником допущене перше порушення своєчасного та повного внесення визначеного розміру щомісячного платежу (а.с.27), внаслідок чого банком на ім`я позичальника та поручителя 29 травня 2009 року видані попередження про необхідність погасити заборгованість, що виникла на протязі 7-мі днів (а.с.19).

Відомостей про направлення вказаних попереджень та їх вручення відповідачам, матеріали справи не містять, і за такого вони не можуть бути розцінені колегією суддів, як використання позивачем свого права на зміну строку виконання зобов`язання та отримання дострокового погашення заборгованості у відповідності до положень пункту 6.5 кредитного договору.

Між тим, у подальшому, 15 жовтня 2010 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надіслано позичальнику та поручителю вимоги про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі впродовж 30 календарних днів з моменту відправлення такої вимоги про сплату 16 670,01 доларів США, що еквівалентно 131 913 грн 48 коп., та ця вимога 26 жовтня 2010 року вручена особисто позичальнику ОСОБА_2 (а.с.17-18).

Цю досудову вимогу долучено до позовної заяви кредитором, та обставини її направлення позичальнику та поручителю учасниками справи не заперечувалися.

За змістом положень пункту 5.5 кредитного договору позичальник зобов`язується достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів, у разі невиконання або неналежного виконання ним умов цього договору та договорів, що забезпечують погашення кредиту, а кредитор, в свою чергу (пункт 6.5) має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання позичальником умов цього договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечуються погашення кредиту ( а.с.6-7).

Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав позичальника, включаючи забезпечення за цим договором, за умови попереднього ( за 30 днів) повідомлення позичальника рекомендованим листом.

Відтак, колегія суддів вважає встановленим факт дострокової зміни кредитором строку виконання основного зобов`язання, який визначений кредитним договором. Внаслідок таких дій кредитора строк виконання зобов`язання для боржника та його поручителя наступив 27 листопада 2010 року.

Відповідно до розділу 4 договору поруки сторонами визначено, що цей договір втрачає свою дію з моменту закінчення забезпеченого ним зобов`язання (а.с.9), а отже умовами договору не встановлено конкретний строк, за закінченням якого порука припиняється.

За таких обставин позивач, як кредитор, мав право пред`явити вимогу до поручителя про стягнення з нього у солідарному порядку разом з позичальником кредитної заборгованості на протязі шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, яким є 27 листопада 2010 року, тобто у строк до 27 травня 2011 року.

Разом з тим, за матеріалами справи банк оформив позовну заяву з пропуском строку - 29 липня 2011 року, та направив її через поштове відділення на адресу суду лише у серпні 2011 року, внаслідок чого вона надійшла до Центрального районного суду міста Миколаєва у вересні 2011 року з відкриттям за нею провадження 27 жовтня 2011 року (а.с.2, 32).

Отже, непред`явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня припинення основного зобов`язання у разі, якщо такий строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього.

З огляду на викладене, встановивши, що позивач звернувся з цим позовом до поручителя поза межами шестимісячного строку з моменту настання строку виконання зобов`язання, порука за договором № 014/08-112/40679/П від 5 травня 2006 року є припиненою на підставі частини 4 статті 559 ЦК України. Внаслідок таких обставин суду першої інстанції слід було відмовити у стягненні кредитної заборгованості з поручителя ОСОБА_1 в солідарному порядку з позичальником.

З огляду на вищенаведені мотиви рішення суду першої інстанції в частині, яка стосується стягнення кредитної заборгованості з поручителя ОСОБА_1 , та стягнутих з нього судових витрат на користь банка, у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цієї частині про відмову у стягненні заборгованості з ОСОБА_1 ..

Усі інші доводи апеляційної скарги поручителя щодо правомірності нарахувань банком платежів, які підлягають стягненню у межах давності, не мають правового значення, враховуючи припинення поруки на підставі частини 4 статті 559 ЦК України.

Не має значення для вирішення спору по суті з поручителем і залучення до участі у справі правонаступника банка, як первісного кредитора, на нового кредитора, у зв`язку з укладенням ним 16 лютого 2021 року договору про відступлення права вимоги на користь АТ «Оксі Банк».

Відповідно до змісту статті 141 ЦПК України на користь відповідача - поручителя ОСОБА_1 з правонаступника банку слід стягнути судові витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 2 550 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені адвокатом Сіхарулідзе Д. Г. задовольнити частково.

Заочне рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 29 серпня 2012 року в частині стягнення з ОСОБА_1 в солідарному порядку кредитної заборгованості скасувати і ухвалити нове, яким позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оксі Банк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки в солідарному порядку залишити без задоволення.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оксі Банк» на користь ОСОБА_1 2 550 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду, у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді О. В. Локтіонова

С. Ю. Колосовський