Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року м. Кривий Ріг Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді - Власенко М.Д., за участі секретаря судового засідання: Яцик А.Д., розглянувши у відсутності сторін та без фіксації судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , неодноразово уточнював вимоги, в остаточній редакції від 13.07.2020 року просив встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В березні 2020 року до суду із зустрічним позовом звернувся ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , уточнивши вимоги в остаточній редакції від 13.11.2020 року просив встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнати за ним право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Ухвалою суду від 21.04.2021 року позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 на підставі його заяви залишені без розгляду.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 вказав, що ОСОБА_1 доводиться йому двоюрідним братом. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мачуха - ОСОБА_4 , яка перебувала у зареєстрованому шлюбі з його батьком - ОСОБА_5 з 26 червня 1974 року і проживала з ним в квартирі АДРЕСА_1 однією сім,єю по день його смерті.

Після смерті батька, позивач не претендував на спадщину, щоб не травмувати мачуху ОСОБА_4 , яка одна звернулася до нотаріуса та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, його батька. Він довіряв своїй мачусі і знав що він в неї єдиний син, якому вона залишить своє майно. На початку 2010 році син позивача - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вирішив створити свою сім`ю, але з його дівчиною у позивача стосунки не склалися. Покійна мачуха запропонувала позивачу з дружиною перебратися жити до її квартири та з 2010 року вони проживали сумісно, вели спільне господарство по день смерті спадкодавці, тобто на протязі 8 років.

Під час сумісного проживання вони робили ремонти в квартирі, міняли труби, меблі, вікна, встановили бойлер, газовий та водяний лічильники. Померла ОСОБА_4 мала дачну ділянку у садівничому товаристві, яку в 2012 році переписала на ім`я дружини позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_7 .

З 09.04.2013 року по 16.04.2013 року покійна ОСОБА_4 перебувала на лікуванні в Криворізькій міській лікарню №16, позивач з дружиною її відвідували, приносили продукти і ліки. 07.12.2015 року покійна ОСОБА_4 отримала перелом лівої руки і позивач також її доглядав і купував ліки. З 25.04.2016 року по 04.05.2016 року ОСОБА_4 проходила курс лікування в "Криворізькій міській лікарні №4 ДОР, у відділенні мікрохірургії ока і позивач передав 5000 гривень для операції, на яку не вистачало коштів. Позивач за зустрічним позовом також організував поховання та поминки померлої мачухи.

У померлої ОСОБА_4 дітей не було, братів та сестер вона також не мала, її батьки також давно померли, отже спадкоємців першої черги та наступних черг немає. Заповіту померла також не залишила.

Після смерті ОСОБА_4 , залилася спадщина на належне їй майно - квартиру АДРЕСА_1 . Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 є спадкоємцем 4-ї черги, оскільки проживав однією сім`єю з спадкодавицею з початку 2010 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на протязі восьми років.

При цьому його двоюрідний брат, відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 з померлою спілкувався лише епізодично, позичав в неї гроші, які довгий час не міг їй повернути, почувався зобов`язаним і в разі потреби підвозив покійну на власному автомобілі. Саме ця обставина змусила його частково прийняти участь в оплаті витрат на поховання покійної.

19 жовтня 2018 року у встановлений 6-ти місячний термін ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса із заявою на прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_4 , але йому відмовили у вчинені нотаріальної дії у зв`язку з тим, що відсутній факт родинних відносин з померлою. У зв`язку з наведеними обставинами, позивач за зустрічним позовом просив суд встановити факт його проживання однією сім`єю з спадкодавцем у квартирі АДРЕСА_1 з початку 2010 року до дня смерті ОСОБА_4 10 лютого 2018 року та визнати його спадкоємцем четвертої черги. В порядку спадкування за законом визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 16 лютого 2020 року, відкрито провадження у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім,єю.та призначено в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16 червня 2020 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом - залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 03 липня 2020 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, надано справі єдиний номер.

Ухвалою суду від 03 липня 2020 року витребувано у державного нотаріуса Другої Криворізької держаної нотаріальної контори Тімошиної О.В. (50029, м. Кривий Ріг, вул. Станіслава Конткевича, буд.37) копію спадкової справи №3294/02-14, заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 13 листопада 2020 року залучено до участі у цивільній справі співвідповідача за первісним та зустрічним позовом ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 23 лютого 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду, витребувано з Державної прикордонної служби України інформаційну довідку, викликано свідків.

Ухвалою суду від 26 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю залишено без розгляду за заявою позивача ОСОБА_1 .

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 та його представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги за зустрічним позовом визнав в повному обсязі.

Відповідач за первісним та зустрічним позовами - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, направив суду відзив, в якому просив відмовити в задоволені як первісного, так і зустрічного позову, а також просив розглянути справу без його участі. У відзиві вказав, що померлої ОСОБА_4 є прямі родинні зв`язки є лише з ним. У ОСОБА_4 був єдиний рідний брат - ОСОБА_8 , який доводиться відповідачу ОСОБА_3 рідним дідом. Його син - ОСОБА_9 , був батьком відповідача - ОСОБА_3 , та який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Інших родичів в померлої не було і він є єдиний спадкоємець за законом. Про смерть ОСОБА_4 його повідомив позивач ОСОБА_1 з телефону померлої в день її поховання. Він розповів йому, що виявили померлу в квартирі працівники МНС, які потрапили в квартиру через балконні двері за викликом сусідів, тобто в позивачів можливості потрапити до квартири не було. Тільки після цього в позивача ОСОБА_1 з`явилась можливість залишитись в квартирі та змінити замок. Факт заміни замка підтверджує позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 . Таким чином, позивачі почергово заселились в квартиру без законних підстав, стверджуючи, що кожен проживав з померлою однією сім`єю. Відповідно Листа від 21.09.2020 року №09-06/7880 Управління праці та соціального захисту населення виконкому Покровської районної ради, м. Кривий Ріг субсидія нараховувалась лише на одну ОСОБА_4 з 2014 моменту смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . Це є доказом того, що спадкодавець проживала одна в належній їй квартирі. Жоден з позивачів не надав доказів свого проживання разом із спадкодавцем.

У відповіді на відзив, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 заперечив обставини, викладені у відзиві, вказавши, що в день смерті ОСОБА_4 вони були вдома, мачуха прокинулась в нормальному стані, о 9.00 ранку вони розійшлись у справах, а в 11.00 годині сусіди побачивши у вікно квартири лежачу на полу ОСОБА_4 викликали поліцію. Отримання субсидії не є доказом не проживання його разом з померлою, тому що він свідомо не мав бажання реєструватись у спірній квартирі.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються зустрічні позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , його батьком був - ОСОБА_5 , який з 26 червня 1974 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , до шлюбу прізвище ОСОБА_4 було « ОСОБА_10 ».

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер батько позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_5 .

Після його смерті спадщину у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності від 30.11.1994 року прийняла його дружина ОСОБА_4 .

Згідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач за зустрічним позовом перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 з 17.11.1989 року та мають сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до Акту від 14.12.2018 року, посвідченого головою ЖБК «Жовтень-2» м. Кривого Рогу Баклан А.С., ОСОБА_2 , 1959 року народження та ОСОБА_7 , 1965 року народження проживали однією сім`єю без реєстрації з 2010 року по 10 лютого 2018 року в квартирі АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , вели спільний бюджет та були пов`язані спільним побутом по день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно звіту про оцінку нерухомого майна №0908, складеного суб`єктом оціночної діяльності ПП «Експоцентр» оціночна вартість квартири АДРЕСА_1 станом на 17 вересня 2019 року становить - 132 205 грн.

Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 жовтня 2018 року , державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиною О.В. відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у зв`язку з тим, що не підтверджуються родинні відносини між померлою ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Відповідно до копії матеріалів спадкової справи №167/2018 заведеної після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 до Другої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_3 , вказавши, що приймає всю спадщину після смерті своєї двоюрідної бабусі ОСОБА_4 . Крім того, 16 березня 2018 року до Другої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом на майно померлої звернувся ОСОБА_1 , а 03 квітня 2018 року до Другої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом на майно померлої звернувся ОСОБА_2 .

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст.1258 УК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

За змістом частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Аналізуючи заявлені у зустрічному позові вимоги щодо встановлення факту постійного проживання позивача ОСОБА_2 та померлої ОСОБА_4 з початку 2010 року по момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає їх недоведеними достатніми та допустимими доказами, виходячи з наступного.

Так, позивачем надано на підтвердження факту спільного проживання копію нарядів-заказів на встановлення металопластикових виробів (т.1 а.с.123-128), які суд не приймає до уваги як належний доказ спільного проживання, оскільки в них замовником вказана сама померла ОСОБА_4

Паспорт на газовий лічильник та акт приймання лічильника за листопад 2011 року, чек на оплату бойлера за червень 2016 року та чек на оплату витрат на поховання не містять жодної формації про позивача ОСОБА_2 та не можуть бути достатнім доказом спільного проживання з померлою з 2010 року по 10 лютого 2018 року (т.1 а.с.130-131,133).

Наданий виписний епікриз щодо перебування на стаціонарному лікуванні ОСОБА_4 вісім днів у 2013 році та довідка про звернення за медичною допомогою до травматолога 08.12.2015 року також не можуть бути прийняті як належний та достатній доказ на підтвердження факту постійного проживання позивача з померлою протягом майже восьми років за однією адресою та наявність у них спільних прав, обов`язків та зв`язок спільним побутом (т.1 а.с.132, 134).

Копія членської книжки садовода та акт від 10.12.2018 року, складений членами садівничого товариства «Заріччя» про те, що ОСОБА_4 переписала у 2011 році належну їй дачну ділянку дружині позивача - ОСОБА_7 з вказівкою про те, що вся сім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 сумісно доглядали земельну ділянку також не доводить факт проживання ОСОБА_2 з померлою однією сім`єю протягом не менш як останніх п`ять років до часу відкриття спадщини.

Заявлені сторонами свідки, клопотання про допит яких було задоволено судом у підготовчому судовому засіданні, для допиту у суді не представлені.

При цьому, згідно отриманої судом інформації з Державної прикордонної служби щодо перетину кордону позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 у період з 2013 року по 10 лютого 2018 року, останній 11 вересня 2017 року виїхав за межі України до Польщі через пункт пропуску Грушів, а повернувся до України лише 11 лютого 2018 року, тобто вже після смерті ОСОБА_4 .

Згідно інформації Покровського ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області 10.02.2018 року за адресою : АДРЕСА_2 за фактом смерті ОСОБА_4 було викликано поліцію та зареєстровано заяву ЄО № 3748. Встановити факт проживання сторонніх осіб у вказаній квартирі, окрім самого власника квартири, не виявилось можливим.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено у суді належними та допустимим доказами факт його спільного проживання з ОСОБА_4 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а також наявність спільного побуту та взаємних прав і обов`язків.

Враховуючи, що вимоги зустрічного позову про визнання права власності на спадкове майно є похідними від вимог про встановлення факту проживання спадкоємця зі спадкодавцем для спадкування за четвертою чергою, суд дійшов висновку, що в задоволенні зустрічного позову в цій частині також слід відмовити.

Враховуючи результат розгляду справи, на підставі ст.141 ЦПК України, судові витрати слід віднести на рахунок позивача за зустрічним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1216-1218, 1268 ЦК України, у відповідності до ст.ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України суд,-

ухвалив:

Відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Судові витрати віднести на рахунок ОСОБА_2 .

Позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрований: АДРЕСА_3 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано за відсутності учасників справи 28.04.2021 року.

Суддя: М.Д.Власенко