Єдиний унікальний номер судової справи: 486/480/21
Номер провадження 22-ц/812/1590/21 Cуддя доповідач апеляційного суду Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2021 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Бондаренко Т.З., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання - Колосовою О.М.,

за участю: відповідача - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01 липня 2021 року, ухваленого під головуванням судді - Далматової Г.А. в приміщенні того ж суду по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и л а:

В березні 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка зазначала, що сторони від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька знаходиться на її повному утриманні. В свою чергу, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. На теперішній час відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини, хоч і надає, але в значно меншому розмірі, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Хоча відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, оскільки працює на ВП «ЮУ АЕС», у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01 липня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 березня 2021 року та до досягнення нею повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 908 (дев`ятсот вісім) гривень судових витрат. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць допущено до негайного виконання.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки ОСОБА_1 виконує обов`язки щодо утримання своєї доньки не в повному обсязі, чим порушує вимоги ст. 180 СК України, доказів добровільного утримання дитини не надавав, працює, має регулярний дохід, інших аліментів, відрахувань з його заробітної плати не здійснюється, суд врахувавши його майновий стан вважав за можливе стягнути з останнього аліменти на утримання дитини в розмірі ј всіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись незаконність рішення суду та невідповідність висновків обставинам справи, просив рішення суду змінити, зменшивши розмір стягнутих аліментів до 1/8 частини його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом при визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , не було взято до уваги той факт, що відповідач позов визнав частково та погодився на сплату аліментів у розмірі 1/8 частки, крім того ніколи не відмовлявся від виконання свого батьківського обов`язку та добровільно надавав щомісячно допомогу на потреби дитини, перераховував кошти на картковий рахунок як позивачки так і самої дитини, надавав кошти готівкою, приймав участь у житті дитини, цікавився її розвитком, сплачував за заняття зі спортивної гімнастики, за навчання, оплачував витрати з лікування дитини, комунальні послуги тощо. Натомість надані ним докази на підтвердження вказаних обставин судом належним чином дослідженні не були. Крім того, суд не врахував стан його здоров`я та те, що він надає допомоги на утримання своїх батьків.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник позивачки адвокат Саннікова Н. Г. просила апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення в повній мірі відповідає.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що сторони перебували у шлюбі з 01 квітня 2005 року, який рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 30 жовтня 2014 року розірвано (т.1 а.с.9).

Від подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с.3).

Після розірвання шлюбу донька проживає з матір`ю та знаходяться на її утриманні (а.с.4).

На теперішній час домовленості щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто.

Відповідач є працездатним та займає посаду інженера з підготовки виробництва у Державному підприємстві ВАЕК «Енергоатом» ВП «Южно-Українська АЕС» його середній заробіток на місяць становить 31 958,69 грн. (т. а.с.222).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1 921 гривня, з 1 липня - 2 013 гривень, з 1 грудня - 2 100 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7 та 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За вимогами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На підставі ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, ураховуючи встановлені судом обставини щодо доходу відповідача, зважаючи на рівність обов`язку батьків по утриманню дитини, задовільний стан здоров`я відповідача та його працездатний вік, відсутність інших аліментних зобов`язань, колегія суддів, виходячи з принципу співмірності для забезпечення прав дитини, доходить висновку, що розмір аліментів, який стягнутий судом першої інстанції, є таким, що не перевищує фінансову спроможність ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів уважає висновки суду першої інстанції про необхідність стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку правильними, оскільки приймаючи таке рішення, суд першої інстанції правомірно виходив з фінансових можливостей відповідача та враховував саме інтереси дитини, на користь якої стягувалася вказана сума грошей.

У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не має змоги сплачувати аліменти в такому розмірі на утримання доньки не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі на перебування на утриманні відповідача непрацездатних батьків, які є пенсіонерами, також не є підставою для звільнення його від обов`язку щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дочки. Більш того, батьки відповідача отримують пенсію, розмір якої визначений відповідно до закону.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що судом не взято до уваги допомогу відповідача на утримання дитини, а саме оплату за навчання в англійській школі та щомісячні перерахування на картку також не заслуговують на увагу при визначенні розміру аліментів, оскільки така допомога носить добровільний характер.

Посилання в апеляційній скарзі на захворювання Covid-19 у зв`язку з чим перебування на лікарняному та лікування після перенесеної хвороби не впливають на висновки суду щодо розміру аліментів стягнутих судом на утримання доньки, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження вартості лікування матеріали справи не містять, а крім того, згідно довідки № 1185 від 25 травня 2021 року відповідачу дні у зв`язку з непрацездатністю оплачені.

До того ж, доказів на підтвердження того, що перенесенні захворювання вплинули на можливість відповідача обіймати посаду інженера з підготовки виробництва у Державному підприємстві ВАЕК «Енергоатом» ВП «Южно-Українська АЕС» матеріали справи не містять.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що судом не прийнято до уваги матеріальне становище позивачки не є слушними, оскільки при визначенні розміру аліментів суд врахував усі обставини, передбачені ст. 182 СК України.

Посилання на те, що розмір стягнутих аліментів судом на утримання доньки буде перевищувати встановлений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку не мають значення з огляду на можливість відповідача забезпечити гармоній розвиток дитини відповідно до своїх доходів, а не встановлений законом мінімум.

Інші в апеляційній скарзі доводи зводяться до заперечень на позов та які були предметом дослідження в суді першої інстанції, яким суд надав відповідну правову оцінку з урахуванням всіх фактичних обставин справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, і з якою погоджується колегія суддів.

Європейський як суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду, а тому апеляційна скарга на підставі ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду, яке ухваленням з додержанням норм матеріального та процесуального права - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.З. Бондаренко

В.І. Темнікова

Повний текст постанови складено 10 вересня 2021 року.