Справа № 604/261/19
Провадження № 2/604/6/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Сташківа Н.Б.

секретаря судового засідання Гамана В.Т.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про застосування наслідків недійсності правочину, стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Зміст позовних вимог :

Позивач ОСОБА_5 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_4 про застосування наслідків недійсності правочину, посилаючись на те, що між відповідачем ОСОБА_4 та батьком позивача ОСОБА_6 15 січня 2002 року було укладено договір дарування житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Підволочиського районного нотаріального округу Тернопільської області Матійчик А.В., зареєстрований в реєстрі за № 59. У відповідності до умов даного договору, відповідач подарувала ОСОБА_6 , що діяв в інтересах позивача, житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 56,5 кв.м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , та який належав їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Підволочиською державною нотаріальною конторою 23 липня 1993 року по реєстраційному № 1541, зареєстрований в Тернопільському міському бюро технічної інвентаризації 09 листопада 1993 року за № 875. Оскільки у будинку протікав дах, її батько ОСОБА_6 вирішив зробити капітальний ремонт, зокрема за власний кошт, ним було придбано пісок - 7 м. кв., дерево 7 м. кв., щебінь - 5 м. кВ. бляха - 150 м. кв., цвяхи - 20 куб, цемент - 2 тони, цегла - 4 тис штук. ОСОБА_6 особисто найняв робітників, які безпосередньо підняли дах на 0,7 см. та здійснили капітальний ремонт даху та покрівлі. Крім цього було проведено підмурівок та нове огородження, а також ворота. Загалом вартість вказаних робіт оцінює у 150 000 грн. Проте, 30 грудня 2016 року Апеляційним судом Тернопільської області у справі № 604/337/15-ц ухвалено рішення, яким договір дарування житлового будинку, що по АДРЕСА_1 , укладений 15 січня 2002 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , діючи в інтересах своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Підволочиського нотаріального округу Матійчик А.В. визнано недійсним, оскільки був укладений під впливом помилки, так як позивач не мала наміру відчужувати за свого життя належний їй будинок. На сьогоднішній день їй не було компенсовано жодних коштів, які витратив ОСОБА_6 від її імені на ремонт покрівлі даху будинку. Зсилаючись на вимоги ст. 216 ЦК України просить застосувати правові наслідки недійсності правочину до договору дарування житлового будинку від 15.01.2002 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та стягнути 150 000 гривень.

В ході розгляду справи судом вчинялись наступні процесуальні дії :

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 22 березня 2019 року відкрито провадження у даній справі. Визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 19 квітня 2019 року 17:00 год. в приміщенні Підволочиського районного суду, а також встановлено строк відповідачу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Підволочиського районного суду від 05 червня 2019 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про застосування наслідків недійсності правочину до закінчення проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 12 червня 2019 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 поновлено з метою розгляду клопотання Тернопільського відділення КНДЕІСЕ.

Ухвалою Підволочиського районного суду від 29 травня 2019 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Ухвалою Підволочиського районного суду від 03 червня 2019 року відновлено провадження у цивільній справі та призначено до розгляду на 05 червня 2019 року.

03.06.2019 року від позивача ОСОБА_3 поступила заява про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу відчужувати нерухоме майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

18 червня 2019 року ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області задоволено клопотання експерта та продовжено строк проведення судової будівельно - технічної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про застосування наслідків недійсності правочину у термін понад 90 днів по грудень 2019 року включно.

Ухвалою Підволочиського районного суду від 02 липня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті на 21 вересня 2020 року.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, уточнивши та просить стягнути із відповідача в користь позивача суму в розмірі 108325,00 грн. згідно розрахунку вартості будівельних робіт.

Представник відповідача проти заявлених позовних вимог позивача категорично заперечив та пояснив, що дійсно відповідач зверталась до батька позивача ОСОБА_6 з проханням перекрити дах будинку, на що він погодився. Із ним та майстрами, котрі допомагали ремонтувати будинок та огорожу розраховувалась ОСОБА_4 , а тому ні ОСОБА_6 , ні безпосередньо позивач ОСОБА_3 не витратили на ремонт будинку жодних коштів. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження понесених витрат позивачем не надано. Висновок експерта підтверджує лише вартість робіт та матеріалів, проте жодним чином не може підтвердити, що дані кошти сплачувались безпосередньо позивачем чи її батьком. За вказаних обставин заявлені позовні вимоги є безпідставними, а тому в задоволенні позову просить відмовити.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності у зв`язку з похилим віком та незадовільним станом здоров`я. Заявлені позовні вимоги вважає безпідставними. Також у своїй заяві повідомила про те, що у 2002 році у її будинку протікав дах і потрібно було зробити ремонт. Вона звернулась по допомогу до ОСОБА_6 , оскільки сама організувати ремонтні роботи не мала фізичної можливості. Кошти на ремонт даху, а також за роботу майстрам вона оплачувала самостійно, це були її особисті кошти. Жодних витрат з цього приводу ні позивач, ні її батько не понесли. У задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Фактичні обставини справи, встановлені судом :

Згідно договору дарування житлового будинку серії АЕІ № 724403 від 15 січня 2002 року ОСОБА_8 подарувала, а ОСОБА_6 прийняв в дар на ім`я ОСОБА_3 належний ОСОБА_8 жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 та який належав їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Підволочиською державною нотаріальною конторою 23 липня 1993 року по реєстраційному № 1541, зареєстрований в Тернопільському міському бюро технічної інвентаризації 09 листопада 1993 року за № 875.

Згідно рішення від 30 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2016 року скасовано. Визнано недійсним договір дарування житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , укладений 15 січня 2002 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , діючим в інтересах своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Підволочиського районного нотаріального округу Матійчик А.В., 15 січня 2002 року.

Таким чином судом встановлено, що подарований ОСОБА_4 ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 повернувся у власність попереднього власника ОСОБА_4 .

Будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 суду повідомив, що являється батьком позивача по справі. У 2002 році між ним та відповідачем була домовленість, що він відремонтовує будинок, зокрема повністю перекриває його дах, ремонтує огорожу, а відповідач переписує належний їй спірний будинок на його дочку ОСОБА_3 та продовжує у ньому проживати. Після нотаріального оформлення, він разом із своїми знайомими повністю перекрили дах будинку, замінили усі крокви, утеплили. Крім того відремонтували огорожу та привели садибу до хорошого стану, прибрали домогосподарство. Усі матеріали він купував за власні кошти, роботу майстрів також проводив сам. Відповідач ОСОБА_4 не витратила за вказані роботи жодної гривні. Їсти майстрам він також сам робив або купував.

Згідно журналу судового засідання від 19.06.2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визнання договору дарування недійсним, вбачається, що відповідач ОСОБА_4 пояснювала суду, що після смерті її чоловіка у неї сильно протікав дах будинку, тому вона звернулась до ОСОБА_6 і сказала, що потрібно перекрити дах будинку тоді вона напише заповіт на його дочку. Після розмови, на наступний день на подвір`ї було багато дерева та бляхи. Її ніхто не заставляв нічого робити. ОСОБА_6 зробив дах сам, не запитуючи її нічого.

Згідно висновку експерта № 676/19-22 від 02.12.2019 року за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи вбачається, що вартість проведення капітального ремонту з піднесенням житлового будинку АДРЕСА_1 та влаштування огорожі по АДРЕСА_1 станом на день дослідження, згідно розрахунку вартості будівельних робіт становить 108325,00 грн, в тому числі : вартість будівельних робіт по капітальному ремонту даху з піднесенням житлового будинку становить 87360,00 грн, вартість будівельних робіт по влаштуванню огорожі перед будинком становить 20965,00 грн.

Нормативно-правове обґрунтування :

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної і творчої діяльності.

Відповідно до ст.ст. ст.321, 391 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно п.2 ч.1 ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Висновки за результатами розгляду справи :

З пояснень, що викладені у позовній заяві позивача ОСОБА_3 , показів свідка ОСОБА_6 , журналу судового засідання та висновку експерта вбачається, що саме ОСОБА_6 на виконання домовленості між ним та ОСОБА_4 провів капітальний ремонт даху будинку та огорожі за власні кошти на суму 108325,00 грн.

Відповідно до ст.ст. 4, 19 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до вимог ст.. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні позивачем ОСОБА_3 не доведено, а судом не здобуто жодних належних та допустимих доказів того, що саме позивач понесла витрати на капітальний ремонт даху будинку, та огорожі по АДРЕСА_1 , оскільки сама позивач вказує, що витрати, котрі вона просить стягнути за проведені роботи з відповідача по справі ОСОБА_4 проводив її батько ОСОБА_6 , а відтак у даній цивільній справі, судом не встановлено порушення прав, свобод чи інтересів позивача, які підлягають захисту згідно заявлених позовних вимог.

За вказаних обставин, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про застосування наслідків недійсності правочину, стягнення коштів слід відмовити.

На підставі наведеного, та керуючись ст. ст. 13, 141, 247, 263-265, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, ч.1 ст.316,ч.1 ст.317,ч.1 ст.202,ч.3 ст.215,ч.1 ст. 216, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про застосування наслідків недійсності правочину, стягнення коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - підпис

з оригіналом згідно :

Суддя під волочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б. Сташків