2-др/465/31/21
РІШЕННЯ

Іменем України

06.09.2021 р. м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді - Мартинишин М.О.

з участю секретаря судового засідання - Оверко Я.Б.

розглянувши у судовому засіданні у м. Львові заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Огородника О.І. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №465/7696/20 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами Оптимум» про розірвання договору та стягнення грошових коштів за попереднім договором купівлі-продажу квартири -

В С Т А Н О В И В:

представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Огородник О.І. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №465/7696/20 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами Оптимум» про розірвання договору та стягнення грошових коштів за попереднім договором купівлі-продажу квартири, посилаючись на те, що 07.06.2021 року суд виніс рішення, яким позовні вимоги позивачів задоволив. Однак, своїм рішенням суд не вирішив питання розподілу судових витрат у справі. Просить заяву задоволити.

06.09.2021 року представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Огородник О.І. подав через канцелярію суду письмове клопотання про заслухання даної заяви у його відсутності та відсутності позивачів та просив заяву задоволити повністю.

Представник відповідача будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду заяви, у судове засідання не прибув, що у свою чергу, не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення у відповідності до ч.4 ст. 270 ЦПК України.

У зв`язку з цим, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає необхідним постановити додаткове рішення у справі, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 07.06.2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено.

Розірвано Попередній договір купівлі-продажу квартири від 01 листопада 2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. за реєстровим номером 3196, який укладено між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами Оптимум», з іншої сторони.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами Оптимум» (на користь ОСОБА_1 сплачений забезпечувальний платіж за Попереднім договором від 01.11.2019 року в сумі 311819 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3539,10 гривень, а всього разом 315 358 гривень(триста п`ятнадцять тисяч триста п`ятдесят вісім гривень, десять копійок).

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами Оптимум» на користь ОСОБА_2 сплачений забезпечувальний платіж за Попереднім договором від 01.11.2019 року в сумі 146000 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1880,10 гривень, а всього разом 147 880,10 гривень(сто сорок сім тисяч вісімсот вісімдесят гривень, десять копійок).

Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Судом установлено, що 31.08.2020 року між позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та адвокатом Огородником О.І. укладено Договори №16/2020 та №16-1/2020 про надання професійної правничої допомоги та 31.08.2020 року між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Огородником О.І. укладено додаток №1 до Договору №16/2020 про надання професійної правничої допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивачів під час судового розгляду справи судом першої інстанції здійснював адвокат Огородник О.І., який на підтвердження повноважень представника надав суду ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС №1046365 від 25.11.2020 року виписаний на підставі договору №16/2020 про надання професійної правничої допомоги від 31.08.2020 року та ордер ВС №1046366 від 25.11.2020 року виписаний на підставі договору №16-1/2020 про надання професійної правничої допомоги від 31.08.2020 року.

Як встановлено в ч. 4 ст. 58 ЦК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Таким чином, повноваження адвоката Огородник О.І., як представника позивача підтверджені в порядку, встановленому чинним цивільним процесуальним законодавством. Подання суду інших документів з цією метою не передбачене.

Згідно акту №1 про надані послуги згідно Додатку №1 від 31.08.2020 року до договору №16/2020 про надання професійної правничої допомоги від 31.08.2020 року, складеного 31.05.2021 року міститься детальний опис робіт адвоката на суму 15 500 гривень та зазначено і про додатковий гонорар від ціни позов( 5% від ціни позову) у розмірі 22 890,95 гривень, що разом становить 38 390,95 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

У відповідності до висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

В силу положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

За таких обставин, суд приймаючи рішення по заяві адвоката Огородника О.І.про відшкодування витрат на правову допомогу приймає до уваги акт №1 про надані послуги згідно Додатку №1 від 31.08.2020 року до договору №16/2020 про надання професійної правничої допомоги від 31.08.2020 року, згідно з яким реальна правова допомога в межах даної справи, яка вплинула на позицію адвоката у судовому засіданні та була прийнята до уваги судом при ухваленні рішення, складає лише в частині:

- 3500 грн. за проведену адвокатом підготовку та подання заяви про забезпечення позову;

- 5000 грн. за проведену підготовку адвокатом та подання позовної заяви про стягнення коштів;

- 1000 грн. подання адвокатом до відповідача адвокатських запитів;

- 6000 грн. за участь адвоката у судових засіданнях, 25.01.2021р., 05.03.2021р., 16.04.2021р., 21.05.2021р. та 07.06.2021 року.

А решта послуг адвоката, за які він просить відшкодувати кошти, а саме за виплату гонорару, то суд вважає, що заявлена адвокатом Огородником О.І. до стягнення сума, як додатковий гонорар від ціни позов( 5% від ціни позову) у розмірі 22 890,95 гривень не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності.

Крім цього, адвокатом Огородником О.І. не долучено до заяви про винесення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правову допомогу, а саме за виплату гонорару, доказів понесення позивачем таких витрат (квитанцій, платіжних доручень тощо), що є обов`язковою умовою для стягнення таких витрат. При цьому, до п.2 акту №1 про надані послуги згідно Додатку №1 від 31.08.2020 року до договору №16/2020 про надання професійної правничої допомоги від 31.08.2020 року такі витрати мали бути оплачені на протязі 15 робочих днів з дня винесення судом рішення у готівковій формі.

Відтак, вирішуючи таку вимогу, суд оцінює витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи те, чи були вони фактично понесені та чи були вони необхідними. А тому заявлена до стягнення сума як «гонорару успіху» до задоволення не підлягає.

За вказаних вище обставин, суд дійшов висновку, що заява представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Огородника О.І. про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню,а саме лише шляхом ухвалення у справі додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 15 500 гривень, що на думку суду є обґрунтованими, та відповідають принципу розумності, є співмірними зі складністю цієї справи, наданими адвокатом обсягом послуг та підтверджується матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 247, 258,259, 270, 254 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити частково.

Ухвалити в цивільній справі №465/7696/20 додаткове рішення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами Оптимум» на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 500 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України п. п. 15., 15.5 до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Франківський районний суд м.Львова.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Оптимум», код в , юридична адреса: м. Київ, вул. Льва Толстого, буд. 9.

Дата складення судового рішення - 06.09.2021 року.

Суддя Мартинишин М.О.