Справа № 310/1946/21
25 серпня 2021 року м.Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Троценко Т. А.
при секретарі: Мудрак І. С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому вказала, що 09. 03. 2021 року ОСОБА_2 отримала від неї грошові кошти в борг в розмірі 4200 грн. зі строком повернення 18.03. 2018 року, про що надала розписку.
02. 04. 2018 року відповідачка отримала від неї грошові кошти в борг в розмірі 5369 грн. зі строком повернення до 18. 04. 2018 року.
У цей же день ОСОБА_2 отримала від неї грошові кошти в борг в розмірі 8210 грн. зі строком повернення до 18. 04. 2018 року.
Загальна сума позики складає 17 789 грн., які відповідачка отримала для особистих потреб, кожна сума отримана у день складання розписок про надання в борг грошової суми.
Враховуючи, що відповідачка у визначений у розписках термін грошові кошти не повернула, позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 суму боргу 17 789 грн. та судові витрати в розмірі 908 грн.
В судове засідання позивачка не явилася, про дату слухання справи повідомлена, в заяві просить розглядати справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує, на задоволенні позовних вимога наполягає.
Відповідачка до суду не явилася, про дату слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала, своїм правом на надання відзиву на позов не скористалася, і суд на підставі п. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України постановляє заочне рішення.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , виходячи з наступного.
Суд встановив, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договори позики шляхом оформлення боргових розписок.
Так, 09. 03. 2021 року ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 грошові кошти в борг в розмірі 4200 грн. зі строком повернення 18.03. 2018 року.
02. 04. 2018 року відповідачка отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в борг в розмірі 5369 грн. зі строком повернення до 18. 04. 2018 року.
У цей же день ОСОБА_2 отримала від позивачка грошові кошти в борг в розмірі 8210 грн. зі строком повернення до 18. 04. 2018 року.
Загальна сума позики складає 17 789 грн., які відповідачка отримала для особистих потреб.
Вказані обставини підтверджені оригіналами розписок ОСОБА_2 про отримання грошових коштів від ОСОБА_1 від 09. 03. 2018 року та від 02. 04. 2018 року.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Частина 1 ст. 1051 ЦК України передбачає, що позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.
Частина 3 ст. 13 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Верховний Суд у постанові Великої Палати від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц вказав, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім ( оскільки укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до вчинення дії (повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладання договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.
Враховуючи вищевикладене, те, що позивач довів належними доказами факт надання ОСОБА_2 в борг грошових сум, відповідачка своїм підписом у розписках підтвердила цю обставину, зазначені факти не спростувала, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Позивач просить також стягнути з відповідача на свою користь судові витрати в розмірі 908 грн.
Згідно з правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позивачем надані належні докази понесених ним витрат, їх сума підлягає стягненню на його користь з відповідача.
Керуючись ст. ст. 1046,1047,1051 ЦК України, ст. ст. 13,76-79,223, 258-263,280 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 17 789 грн. і судові витрати в сумі 908 грн.
Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 30. 08. 2021 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Т. А. Троценко