Справа № 635/3431/20
Провадження 2/635/814/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді - Шинкарчука Я. А.,

при секретарі судового засідання Желізовій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду зі вказаним позовом та просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень щомісячно з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати пов`язанні з правничою допомогою адвоката у розмірі 700, 00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований 08 вересня 2007 року Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 45. Від вказаного шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Харківського районного суду Харківської області шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, на час пред`явлення позову рішення суду не набрало законної сили. Після розпаду сім`ї дитина залишилась проживати з позивачем та знаходиться на її утриманні, матеріальну допомогу протягом останніх шести місяців відповідач взагалі не надає. Позивач зазначає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, матеріальної допомоги на утриманні дитини не надає, не приймає участі у виховані дитини, у її житті , не цікавиться здоров`ям дочки , її успіхами у навчанні. На час звернення з даним позовом до суду в провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Малолітня донька є ученицею 5 класу Безлюдівського юридичного ліцею ім.. Героя Радянського Союзу І.Я. Підкопая, займається музикою, грає на скрипці, додатково вивчає англійську мову. Вартість харчування в школі складає 1 200 грн на місяць, зайняття англійською мовою 1 100 грн на місяць, заняття у музичній школі 270 грн на місяць, ці витрати позивачем сплачуються самостійно. Крім того, дитина має діагноз - складний гіперметропічний астигматизм обох очей, потребує періодичних консультацій лікаря офтальмолога, постійного носіння окулярів, рецепт на які має підбиратися кожні шість місяців. При визначенні розміру додаткових витрат позивач просить врахувати, що відповідач офіційно працевлаштований, працює в ТОВ «Нова Пошта», має досить високий регулярний дохід, інших дітей та непрацездатних членів сім`ї не має, не страждає на будь які важкі хронічні захворювання, та не маю статусу інвалідності. Таким чином, позивач вважає, що відповідач зобов`язаний крім сплати аліментів нести додаткові витрати на дитину. Позивач зареєстрована як фізична особа підприємець, але доходів не має, її заробіток носить неофіційний характер, розмір щомісячного доходу є нестабільним, на її утриманні перебуває малолітня дитина ОСОБА_1 , а також непрацездатна матір ОСОБА_4 , 1962 р.н., яка є інвалідом ІІІ групи.

З урахуванням зазначеного, додаткові витрати у розмірі 3 000 грн щомісячно будуть необхідними та достатніми для розвитку та лікуванню дитини, у зв`язку із чим позивачка звертається з даним позовом до відповідача.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 травня 2020 року позовна заява залишена без руху, позивачу наданий десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків.

У встановлений судом строк недоліки заяви усунуті.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 липня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи за призначений в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2020 року клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено. Витребувано з Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м.Харків, 61057) інформація Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених та отриманих доходів ОСОБА_2 за період з 01 січня 2020 року по вересень 2020 року (включно).

21 жовтня 2020 року на виконання ухвали Харківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2020 року Головним управлінням ДПС у Харківській області надана інформація з Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про джерела та суми доходів, отриманих фізичною особою ОСОБА_2 за період з 01 січня 2020 рік по 30 червня 2020 рік.

08 лютого 2021 через засоби поштового зв`язку відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, яким просить суд відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, оскільки позивачем не доведено існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини при наявності можливості безкоштовного навчання в державних закладах освіти, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажань батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. Навчання дитини у музичній школі за бажанням матері, не є крайньою необхідністю чи особливими обставинними в розумінні половень статті 185 СК України крім того позивачем не доведено, що навчання у музичній школі, спрямовано на розвиток дитини, і не є способом забезпечення дозвілля. Подані докази про сплату допоміжної діяльності у сфері освіти ФОП ОСОБА_5 не можуть бути прийняті як належні та допустимі з огляду на те, що невідомо яким чином даний підприємець має відношення до загальноосвітньої школи і що це за вид витрат ( договір, наказ освітнього закладу, тощо). Твердження позивача щодо ухилення відповідача від матеріальної допомоги на утримання доньки не відповідає дійсності. Відповідач постійно сплачує аліменти на розрахунковий рахунок позивача, додатково купує одяг, канцелярські товари, несе витрати на домашню тварину дочки та іграшки, купує ліки. Більш того, відповідач самостійно надавав матеріальну допомогу у розмірі більшому ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а тому вважає, що спору стосовно утримання доньки у них не було Поданий позивачем рахунок медичного обстеження виписаний на ім`я відповідача, оскільки він самостійно кожні півроку проводив обстеження дочки і сплачував їх послуги. Доказів щодо відсутності у позивача доходів до суду не надано, оскільки з позовом остання звернулась у 2020 році, а данні про відсутність доходу надала за 2019 рік. Мати позивача лише зареєстрована за адресою позивача, однак ніколи там не проживала, і доказів того що мати перебуває на утриманні позивача не надано, а ІІІ група інвалідності дозволяє працювати практично без обмежень. На даний час відповідач втратив високооплачувану роботу та працевлаштувався на роботу із невеликою заробітною платою, з якої сплачує комунальні послуги, витрачає на продукти харчування, одяг, побутові предмети, і вважає, що не має можливості сплачувати додаткові витрати на утримання дитини , оскільки йому на життя нічого майже не залишається. Також, відповідач вважає, що позивачем не надано обґрунтувань щодо стягнення суми в розмірі 3 000, 00 грн на розвиток дитини щомісячно, зокрема, її складових та подальших спрямувань, у зв`язку з чим, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

17 лютого 2021 року позивачем надана відповідь на відзив, яким просить суд врахувати викладені нею у відповіді на відзив пояснення і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідно до інформації державної виконавчої служби відповідач є боржником за виконавчим провадженням про стягнення аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 на 01 лютого 2021 року заборгованість по аліментам складає 34 649, 00 грн. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору. Крім обов`язку утримувати малолітню дитину, позивач має обов`язок надавати посильну матеріальну допомогу непрацездатній матері. Протягом 2020 року доходу від підприємницької діяльності позивач не отримує, про що надає відповідні документи. Твердження відповідача, про те, що позивачем не доведено необхідність розвитку здібностей взагалі викликає здивування, оскільки це стверджує батько, який зобов`язаний сприяти розвитку цих здібностей та, як найменш, знати про їх існування. Твердження відповідача про те, що мати позивача яка є інвалідом ІІІ групи є цілком працездатною не відповідає дійсності, а та обставина, що позивач не проживає разом з матір`ю, а лише зареєстровані за однією адресою нічим не підтверджена.

У судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце якого повідомлені належним чином.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду заву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та у разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку.

Відповідач причини нявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність на надав.

Відповідно до вимог частини 1 статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Статтею 223 ЦПК України встановлені наслідки неявки у судове засідання учасника справи. Так, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав лише першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Відповідно до частини 3 зазначеної статті, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Відповідно до вимог частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Отже, процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки відповідача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи судом відповідачем неодноразово були подані заяви про відкладення розгляду справи. Причини неявки в судове засідання призначене на 13 вересня 2021 року відповідач не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не надав. Підстав вважати його не явку в судове засідання з поважних причини у суду відсутні.

З урахуванням зазначеного та виходячи із вищевказаних вимог процесуального закону, суд вважає, що в матеріалах справи маються достатні докази для розгляду справи по суті та розглядає справу у відсутність відповідача.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане 09 вересня 2009 року Безлюдваською селищною радою Харківського району Харківської області.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з позивачем по справі ОСОБА_1 .

Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається у Безлюдівському юридичному ліцеї імені Героя Рядянського Союзу І.Я. Підкопія Харківського району Харківської області та є ученицею 5 класу.

Відповідно довідки Комунального початкового спеціалізованого Мистецького Навчального закладу «Дитяча Музична Школа № 5 ім. Римського Корсакова» № 13 від 21 січня 2020 року , дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в 4 класі в КПСМНЗ «Дитяча Музична Школа № 5 ім. Римського Корсакова» м. Харкова. Оплата за навчання з 01 січня 2020 року становить 270 грн. (Наказ про встановлення за навчання № 38-к від 27.12.2019).

Згідно інформації Комунального Некомерційного Підприємства Харківської Районної Ради «Центр Первинної Медичної Допомоги № 3 Харківського Району» № 262 від 21 грудня 2019 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на «Д» обліку. 05 квітня 2018 року відбулася консультація лікаря офтальмолога «ЛЮКСОПТИКА», діагноз: складний гіперметропічний астигматизм обох очей, рекомендація постійне носіння окулярів.

Відповідно довідки ТОВ «НАУКОВО ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «СУЗІРЯ» від 30 травня 2021 року, ОСОБА_1 працює в ТОВ «НАУКОВО ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «СУЗІРЯ» з 05 лютого 2021 року, займає посаду - ливарника пластмаси, дохід за період з 05 лютого 2021 року по 30 квітня 2021 року складає 17 617, 60 грн.

Будь-яких доказів про те, що ОСОБА_1 отримує дохід від підприємницької діяльності суду не надано.

Заборгованість відповідача ОСОБА_2 станом на 01 травня 2021 року за виконавчим листом №635/260/20 від 10 листопада 2020 року, виданим Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 , 00 грн щомісячно, починаючи з 14 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, становить 40, 000 грн, що підтверджується розрахунком боргу по аліментах державного виконавця Б.С. Манжак від 01.05.2021р.

Відповідач ОСОБА_2 працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» з 01 листопада 2020 року по 08 лютого 2021 року на посаді помічника оператора заправних станцій, за період з 01 листопада 2020 року по 09 лютого 2021 року нарахована дохід у розмірі 20 112, 66 грн ( довідка ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» № ЄСП00000243 від 06.04.2021).

Відповідно до інформації з Головного управління ДПС у Харківській області з Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про джерела та суми доходів, отриманих фізичною особою ОСОБА_2 за період з 01 січня 2020 рік по 30 червня 2020 рік вбачається, що ОСОБА_2 в період 01 січня 2020 рік по 30 червня 2020 рік отримував дохід в ТОВ «НОВА ПОШТА», який становить за перший квартал 2020 року заробітна плата у розмірі 31 636, 69 грн та додаткове благо у розмірі 874, 38, за другий квартал 2020 року заробітна плата у розмірі 41 362, 28 грн та додаткове благо у розмірі 874, 38 грн.

Відповідно до статей 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Згідно зі статтею 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.

За змістом статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Згідно до статі 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України N 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено щодо передбаченої статтею 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Тобто, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема, необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні.

Верховний Суд України в постанові від 13 вересня 2017року (справа №6-1489цс17) звернув увагу, що, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування-виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесенні у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Оскільки тягар доказування покладено на позивача, то заявляючи додаткові витрати, позивач в будь-якому випадку повинен їх обґрунтувати та надати беззаперечні докази на їх підтвердження. Дані додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами.

Тому, заявляючи вимоги про одноразове стягнення додаткових витрат на дитину, необхідно надати докази усієї суми фактично понесених витрат, в той час, як заявляючи про періодичні або постійні витрати, позивач повинен довести їх необхідність.

Тобто, якщо це витрати пов`язані з розвитком здібностей дитини, наприклад грою на музичних інструментах, то необхідно надати рекомендації щодо навчання дитини у музичній школі, з вказівкою тривалості повного курсу навчання, підтвердити витрати пов`язані з придбанням усіх необхідних знарядь, періодичність їх придбання.

Аналогічно у випадку наявності особливих здібностей дитини у поглибленому вивченні іноземної мови, що підтверджується відзнакою у мовних олімпіадах або перемогою у конкурсах або навпаки потреба у зайняттях у зв`язку з порушенням розвитку здібностей дитини, необхідно надати відповідні рекомендації, а також розрахунок вартості відповідного курсу навчання з урахуванням його тривалості.

Якщо ці витрати пов`язані з особливим станом здоров`я дитини, то необхідно надавати медичні довідки, висновки лікарів, їх рекомендації щодо лікування дитини в Україні чи за кордоном, тривалості та періодичність лікування та з урахуванням цього розрахунок його вартості, а також про вартість ліків, які необхідно придбавати дитині.

Відповідно до статей 49, 53 Конституції України держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.

Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження своїх вимог позивач надала суду товарні чеки, квитанції, зі змісту яких вбачається що нею понесені витрати на побутові речі, одяг, канцтовари, харчування та ліки. У той час, зазначені витрати є такими, що пов`язані зі звичайним способом життя.

Тобто, дані витрати не є додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України.

Придбання даних речей та послуг не викликано особливими обставинами, розвитком здібностей дитини, та відповідно не є невід`ємною складовою навчального процесу або лікування. Дані витрати пов`язані із забезпеченням звичайних нормальних умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З урахуванням зазначеного, суд не може вважати дані письмові документи фактом підтвердження понесення позивачем додаткових витрат на доньку, що викликані особливими обставинами.

Крім того, суд звертає увагу, з зазначених документів не можливо встановити, що ці витрати були понесені саме на утримання дитини ОСОБА_3 .

Витрати з придбання харчування, канцелярських товарів, одягу та взуття входять до складу аліментних платежів, які відповідач сплачує щомісячно. Стягнення аліментних зобов`язань викликане саме необхідністю дитини у харчуванні, одязі та забезпеченні елементарних умов життя.

Позивачем додані до позовної заяви квитанції щодо оплати за навчання дитини ОСОБА_3 в КПСМНЗ «Дитяча Музична Школа № 5 ім. Римського Корсакова» м. Харкова.

Однак, суд вважає, що зазначені витрати не можуть бути віднесені до додаткових витрат, які викликані обставинами у вигляді розвитку здібностей, так як сплачувати за послуги з уроків музики - це бажання матері дитини.

Відвідування на даний час дитиною музичної школи не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, не свідчить про її подальше відвідування, а в переважній більшості це відноситься до загального розвитку дитини, і є не обов`язковим, а добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері. З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач не заперечує проти витрат пов`язаних з додатковим розвитком дитини, але після узгодження з ним. Тому позивачці необхідно приймати рішення про відвідування додаткових гуртів для розвитку дитини після узгодження з відповідачем, якщо вона бажає отримувати від нього компенсацію половини таких витрат.

Отже, під час розгляду справи судом не встановлено, що витрати позивача на заняття в музичної школі зумовлені із розвитком здібностей дитини ОСОБА_3 , а тому суд не може віднести зазначені витрати до додаткових витрат.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_3 має особливі здібності в заняттях музикою і це потребує подальшого розвитку.

Згідно позовної заяви, дитина вивчає англійську мову, за яку позивач сплачує 1 100, 00 грн на місяць, однак будь яких доказів відвідування дитини занять з англійської мови суду не надано.

Також, в матеріалах справи відсутні докази того, що дитина ОСОБА_3 наділена особливими здібностями в заняттях англійською мовою і це потребує подальшого розвитку.

З наданих до позовної заяви квитанцій до прибуткового касового ордеру ФОП ОСОБА_5 вбачається підстава оплати «допоміжна діяльність у сфері освіти». Між тим, визначити за яку саме допоміжну діяльність у сфері освіти проводиться оплата не можливо.

Надана позивачем довідка Комунального Некомерційного Підприємства Харківської Районної Ради «Центр Первинної Медичної Допомоги № 3 Харківського Району» № 262 від 21 грудня 2019 року, рахунок фактура № АQ1F000387771 від 09 червня 2020 року, довідка Люксоптика від 07 травня 2021 року, електроні направлення не підтверджують понесення фактичних витрат, оплати лікування.

При цьому, рахунок фактура № АQ1F000387771 від 09 червня 2020 року виданий на ім`я відповідача ОСОБА_2 .

Додана копія чеку до довідки Люксоптика від 07 травня 2021 року є неналежної якості.

Квитанція ТОВ «Екотест+» до заказу № без-446 від 23.09.20 на прізвище ОСОБА_7 не підтверджує сплату медичних послуг які надані дитині ОСОБА_8 .

Отже, в даному випадку вбачається, що суду не надано рекомендацій лікарів щодо необхідного обстеження, лікування ОСОБА_8 , призначення медикаментів. Крім того, позивачем необґрунтована необхідність звернення саме до лікарів, які надають оплатні медичні послуги.

Належних та допустимих доказів перебування на утриманні позивача ОСОБА_1 її непрацездатної матерів ОСОБА_4 , 1962 р.н., яка є інвалідом ІІІ групи не надано.

За таких обставин, підстав для задоволення поновних вимог судом не встановлено.

Суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх недоведеністю.

Відповідно до статі 141 ЦПК України та статті 5 Закону України «Про судовий збір», а також враховуючи, що позивачі при пред`явленні позову про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, а у задоволенні даного позову відмовлено, суд вважає, що судовий збір слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 141 ЦПК України, а також враховуючи, що у задоволені даного позову відмовлено, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу слід покласти на позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.5, 12, 13, 78, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне рішення суду складено 17 вересня 2021 року.

Суддя Я.А. Шинкарчук