Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2-3480/10
Провадження № 2-зз/711/18/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Кондрацької Н.М.

за участю секретаря судового засідання Мелещенко О.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по справі №2-3480/10,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням, в якому просить скасувати заходи забезпечення позову, а саме заборону тимчасового виїзду за кордон України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлену ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.06.2010 року.

Свою заяву обгрунтовує тим, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.06.2010 в порядку забезпечення позову її тимчасово обмежено у праві виїзду з України. Зазначена ухвала суду с знищеною, відповідно до Інструкції про порядок передання до архіву суду, зберігання в ньому, відбору та передання до державних архівів судових справ та документів діяльності суду. Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.06.2010 з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №001/12038/08 від 22.10.2008 в сумі 1590,38 грн. та судові витрати. 19.02.2021 рішенням начальника відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби «Соломоново» І категорії (тип Б) капітаном Р. Яхван, відносно ОСОБА_1 прийнято рішення про відмову у перетинанні Державного кордону у зв`язку з наявністю в базі даних Державної прикордонної служби відомостей, щодо тимчасового обмеження у праві виїзду з України. Згідно повідомлення Придніпровського відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03.03.2021 за № 11186, відповідно до даних з автоматизованій системи виконавчого провадження безпосередньо Придніпровським відділом ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не встановлювалося обмеження щодо права виїзду за кордон. Також повідомлено, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси виданого на рішення № 2- 3480/10 від 30.06.2010 було закінчено 02.06.2016 згідно п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», як повне фактичне виконання рішення. На підставі викладеного, просить суд скасувати заборону тимчасового виїзду за кордон України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлену ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.06.2010.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала клопотання та просила його задовольнити. Додатково пояснила, що у лютому 2021 року хотіла поїхати до доньки за кордон, але Державна прикордонна служба відмовила у перетині кордону, оскільки відносно неї накладено обмеження у праві виїзду за кордон. Зазначила, що рішення суду виконано 2016 році, борг сплачено, однак обмеження судом не зняті.

В судове засідання інші учасники справи не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча про дату та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Заслухавши думку заявника, дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В судовому засіданні встановлено, що 19.02.2021 при перетинанні державного кордону України ОСОБА_1 було відмовлено у виїзді у зв`язку із наявністю у базі даних Державної прикордонної служби України відомостей, що вона тимчасово обмежена у праві виїзду за межі України згідно ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.06.2010.

Відповідно до ч.1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею (ч. 2 ст. 441 ЦПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч. 5-7 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного)виконавця. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (далі - Закон).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно з ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Таким чином, право на свободу пересування не є абсолютним і може бути обмежене. Разом з тим, будь-яке обмеження вводиться лише на той строк, який є необхідним для досягнення передбаченої законом мети. На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд за кордон слід вважати виправданим та таким, що застосоване згідно з законом у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов`язання, покладеного на неї рішенням суду.

Судом встановлено, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.06.2010 по справі №2-3480/10 тимчасово обмежено боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право виїзду за межі України до моменту виконання нею своїх зобов`язань за кредитом.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.06.2010 задоволено позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №001/12038/08 від 22.10.2008 року в сумі 1590,38, а також судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 51,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., а всього 1761 (одна тисяча сімсот шістдесят одна) грн., 38 коп.

Виконавче провадження з виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси виданого на рішення №2-3480/10 від 30.06.2010 було закінчено 02.06.2016 року згідно п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження».

Таким чином, підстави для тимчасового обмеження у виїзду за кордон, відпали, тому заява про скасування вказаного обмеження підлягає до задоволення.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», статтями 12, 13, 17, 81, 259, 441 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по справі №2-3480/10 задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, а саме заборону тимчасового виїзду за кордон України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживає АДРЕСА_1 , встановлену ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.06.2010.

Копію ухвали направити Адміністрації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26) для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Н. М. Кондрацька