Справа №222/649/21
Провадження №2/222/207/2021
13 вересня 2021 року смт. Нікольське
Володарський районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Вайновської О.Є.,
секретаря судового засідання Гранкіної О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування,
24.05.2021 року позивач ПАТ «УСК» звернувся до суду позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування.
Позовна заява вмотивована тим, що 16.11.2011 року між КС «УКС»» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №4603к, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 5000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 34,8% річних строком 24 місяці до 16.11.2013 року.
Крім того, 31.05.2013 року між КС «УКС»» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до кредитного договору №4603к від 16.11.2011 року, за умовами якої ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 5000,00 грн строком до 31.05.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,0% річних.
За умовами вищевказаних договорів ПАТ «УСК» здійснює страхування кредитних ризиків за кредитним договором №4603к від 16.11.2011 року, додатковою угоду до кредитного договору №4603к від 16.11.2011 року, укладеними між КС «УКС» та ОСОБА_1 ..
Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 03.06.2021 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив не подав.
За таких обставин, суд ухвалює заочне рішення по справі, на що позивач надав згоду, на підставі наявних у ній доказів.
При цьому фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося, на підставі положень ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 16.11.2011 року між КС «УКС» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №4603с, за умовами якого останній отримав кредит на суму 5000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 34,80% річних та строком повернення кредиту до 16.11.2013 року.
Згідно додаткової угоди до зазначеного договору, 31.05.2013 року відповідачу додатково надано кредит на суму 5000,00 грн на умовах сплати процентів за користування кредитом в розмірі 30,0% річних та строком повернення кредиту до 31.05.2015 року.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК.
Проте, за умовами п.1 додаткової угоди від 31.05.2013 року до кредитного договору №4603К від 16.11.2011 року, кредитор надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 5000,00 грн, строком на 24 місяці, з 31.05.2013 по 31.05.2015 року, зі сплатою 30,00% річних, що нараховуються рівними долями на первісну суму кредиту, зазначену в п.1.3, збільшену на залишок заборгованості по кредиту, наданого відповідно п.1.1., зафіксовану на дату видачі кредиту, зазначеного у п.1.3.
Таким чином, нарахування процентів 31.05.2015 року, тобто після закінчення строку кредитування, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.
Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Такі висновки суду, узгоджуються з позицією Великої палати ВС, висловленою у постанові від 28.03.2018 у справі №14-10цс18.
За умовами додаткової угоди від 31.05.2013 року до кредитного договору №4603К від 16.11.2011 року, заборгованість за кредитним договором №4603к від 16.11.2011, яка утворилась станом на 31.05.2013 року, в розмірі 1308,74 грн та яка складається з заборгованості за основною сумою кредиту в розмірі 1222,88 грн та процентів в розмірі 85,86, зараховані до тіла кредиту наданого за умовами цієї додаткової угоди.
З наданої виписки з рахунку позичальника №157 від 09.04.2021 року вбачається, що на виконання умов додаткової угоди від 31.05.2013 року до кредитного договору №4603К від 16.11.2011 року, позичальником ОСОБА_1 з 10.06.2013 року по 10.06.2014 рокі, вносились щомісячні платежі в розмірі 421,00 грн на загальну суму 5473,00 грн, а отже суд вважає встановленим розмір заборгованості у ОСОБА_1 за кредитним договором, яка утворилася станом на 31.05.2015 року в розмірі 4621,02 грн.
01.12.2011 року та 01.06.2013 року між ПАТ «УСК» та КС «УКС» укладені договори добровільного страхування кредитів №32 від 01.12.2011 року та №12 від 01.06.2013 року, відповідно.
Предметом зазначених договорів добровільного страхування кредитів є майнові інтереси Кредитної Спілки «Українська кредитна спілка», пов`язані із матеріальними збитками, які завдані останній внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту(позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до кредитних договорів.
За умовами зазначених договорів добровільного страхування кредитів позивач здійснює страхування кредитного ризику за кредитними договорами, укладеними між позичальниками пенсіонерами (у т.ч. працюючими) та Кредитною Спілкою «Українська кредитна спілка», згідно з Реєстром наданих за звітний період кредитів, що укладені в межах договору про співробітництво між останньою та позивачем (додаток № 1).
Відповідно до додатку до договору добровільного страхування кредитів №32 від 01.12.2011 року, укладений між КС «УКС» та ОСОБА_1 кредитний договір №4603к від 16.11.2011 року віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем.
Відповідно до додатку до договору добровільного страхування кредитів №12 від 01.06.2013 року, укладена між КС «УКС» та ОСОБА_1 додаткова угода від 31.05.2013 року до кредитного договору №4603к від 16.11.2011 року, віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем.
На підставі зазначеної заяви КС «УКС», ПАТ «УСК» склало страховий акт №89кр від 09.04.2021 року.
Згідно ст.979 ЦК України за Договором страхування одна сторона (Страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (Страхувальникові) або іншій особі, визначеній в Договорі, грошову суму (страхову виплату), а Страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови Договору.
Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до ст.933 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
У відповідності до п.5.7. договору добровільного страхування кредитів №12 від 01.06.2013 року до Приватного Акціонерного Товариства «Українська страхова компанія», яке виплатило страхове відшкодування за цим договором переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке Кредитна Спілка «Українська страхова компанія» має до ОСОБА_1 згідно з умовами кредитного договору.
Таким чином, враховуючи що ОСОБА_1 належним чином не виконав умови кредитного договору №4603к від 16.11.2011 року, чим заборгував 4621,02 грн, а також, що вказаний кредитний ризик позивачем було застраховано за договором добровільного страхування кредитів №32 від 01.12.2011 року і сплачено страховий платіж, позивач має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи ОСОБА_1 у межах фактичних витрат, тобто на відшкодування завданих збитків.
За таких обставин, позов ПАТ «УСК» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування підлягає частковому задоволенню в розмірі 4621,02 грн, тобто в межах зобов`язань ОСОБА_1 за умовами кредитного договору №4603к від 16.11.2011 року, додаткової угоди від 31.05.2013 року до кредитного договору №4603к від 16.11.2011 року, в решті позову слід відмовити за необґрунтованістю.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у зв`язку з розглядом справи пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 675,73 грн (2270,00 : 29,77%).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526, 933, 979, 1048, 1049, 1054, 1191 ЦК України, Законом України «Про страхування», ст.ст. 133, 141, 280, 259, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування задовольнити частково.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлений 17.09.2021 року.
Суддя О. Є. Вайновська