Справа №591/2200/21
Провадження № 2/591/2683/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2021 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі судді Северинової А.С., розглянувши заяву законного представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід судді Северинової А.С.

в цивільній справі № 591/2200/21 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , треті особи: Управління "Служба у справах дітей" Сумської міської ради, Садівська сільська рада Сумського району Сумської області, про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2021 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною позовною заявою та просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку відповідача, необхідних та достатніх для забезпечення гармонійного розвитку неповнолітньої дитини з урахуванням мінімальної рекомендованої ставки аліментів на дитину в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не менше мінімальної гарантованої ставки аліментів на одну дитину в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01 квітня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 07 квітня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання на 17 травня 2021 року.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 травня 2021 року позовну заяву залишено без розгляду.

Постановою Сумського апеляційного суду від 19 серпня 2021 року скасовано ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 17 травня 2021 року, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

10 вересня 2021 року до Зарічного районного суду м. Суми надійшла заява законного представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід судді Северинової А.С. Заява мотивована тим, що після скасування апеляційним судом ухвали суду першої інстанції від 17 травня 2021 року, якою позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без розгляду, головуючий суддя у даній справі Северинова А.С. не може продовжувати розгляд даної справи та підлягає відводу. Посилається, що ухвалою суду від 17 травня 2021 року було порушено право неповнолітнього на доступ до правосуддя та вважає такі дії судді упередженими. Вважає, що суд своїми діями затягує розгляд даної справи, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 3 статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно зі статтею 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцією і Законами України. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Як передбачено статтею 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суди здійснюють правосуддя самостійно. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу.

Згідно зі статті 54 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Статті 36, 37 ЦПК України містять вичерпний перелік підстав для відводу судді.

Обставинами, що викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, можуть бути незаконні дії судді під час розгляду справи, ігнорування законних вимог сторони, створення перешкод для реалізації процесуальних прав, нерівне ставлення до сторін, нетактовна поведінка судді тощо.

Поняття «обставини, що викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді» є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

З поданої законним представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 заяви про відвід судді не вбачається обставин, які б викликали сумніви в її об`єктивності, неупередженості, справедливості і здатності розглянути справу відповідно до закону, а також відсутні вказівки на підстави, що зумовлюють наявність відводу.

Зокрема, обставини скасування ухвали суду від 17 травня 2021 року про залишення позовної заяви без розгляду не можуть бути перешкодою для продовження розгляду справи цим же складом суду, оскільки відповідно до частини 1 статті 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 19 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2, за правилами частини першої статті 21 ЦПК суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участь в розгляді цієї справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, у перегляді справи у зв`язку з винятковими обставинами, а так само у новому розгляді її судом першої інстанції після скасування попереднього рішення або ухвали про закриття провадження у справі. Проте скасування іншої ухвали, якою не закінчувалося провадження у справі (про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасуванні судового наказу, забезпечення позову або скасування забезпечення позову, повернення заяви позивачеві (заявнику), відмову у відкритті провадження у справі, зупинення провадження у справі, залишення заяви без розгляду тощо), не відстороняє суддю від повторної участі у справі.

Отже, скасування ухвали суду про залишення позовної заяви без розгляду не свідчить про неможливість повторної участі судді у розгляді даної справи.

Крім того, безпідставними є доводи законного представника позивача про порушення судом розумного строку, оскільки справа у період з 17 травня 2021 року до 06 вересня 2021 року не перебувала на розгляді в суді.

Що стосується строків призначення справи до розгляду, то вони викликані надмірним навантаженням, яке склалося в Зарічному районному суді м. Суми, тривалим незаповненням вакансій суддів у суді, а також великою кількістю кримінальних проваджень, розгляд яких згідно законодавства відбувається в колегіальному складі суддів.

Незалежність і недоторканність суддів гарантують ст. ст. 126 і 129 Конституції України, якими встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону.

В ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом.

У рішенні по справі «Мироненко і Мартенко проти України» (заява № 4785/02) від 10.12.2009 року (пункти 66-70) Європейський суд з прав людини зазначає, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими і у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення. Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Проаналізувавши викладені у заяві доводи і підстави для відводу судді, вказані законним представником позивача, суд вважає, що законних підстав для відводу судді немає, заява необґрунтована. Будь-якого упередженого ставлення з боку судді не вбачається.

Всі доводи, які наводить законний представник позивача як на підставу сумніву в неупередженості та об`єктивності судді, не свідчать про упередженість та необ`єктивність судді при розгляді справи, а фактично базуються на суб`єктивній оцінці законним представником процесуальних рішень судді, а тому суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Відповідно до частини 3 статті 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що заявлений відвід головуючому судді Севериновій А.С. є необґрунтованим.

У зв`язку із визнанням необґрунтованим заявленого відводу головуючому судді Севериновій А.С. відповідно до вимог, передбачених ч. 3 ст. 40 ЦПК України, вирішення цього питання необхідно передати іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеному у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву законного представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід судді Северинової А.С. визнати необґрунтованою.

Передати вирішення питання про відвід судді Северинової А.С. до іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеному у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя А.С. Северинова