УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 року Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого - судді Мушкета О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Дарменко В.В.

з участю представника заявника Романенко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» заінтересована особа: Кальміуський відділ державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

06 квітня 2021 року представник Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків).

В обґрунтування скарги зазначив, що ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 05.12.2019 року (яка 26.02.2020 року набрала законної сили згідно постанови Донецького апеляційного суду) по справі № 264/1297/17 було вирішено: визнати в Україні та надати дозвіл на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті Російської Федерації від 17.03.2014 року по справі №73/2013 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на користь Акціонерного товариства «Лебединський гірничо-збагачувальний комбінат» договірної пені у розмірі 36765,49 доларів США та витрат по сплаті арбітражного збору у розмірі 618,87 доларів США; видати виконавчий лист по виконанню рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті Російської Федерації від 17.03.2014 року по справі № 73/2013 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на користь Акціонерного товариства «Лебединський гірничо-збагачувальний комбінат» договірної пені у розмірі 36765,49 доларів США, що становить за офіційним курсом Національного банку України станом на день винесення ухвали суму в розмірі 879805,53 грн. (вісімсот сімдесят дев`ять тисяч вісімсот п`ять гривень п`ятдесят три копійки) та витрат по сплаті арбітражного збору у розмірі 618,87 доларів США, що становить за офіційним курсом Національного банку України станом на день винесення ухвали суму в розмірі 14809,68 грн. (чотирнадцять тисяч вісімсот дев`ять гривень шістдесят вісім копійок).

Зазначеним рішенням суду (ухвалою) був визначений гривневий еквівалент національної валюти, який має бути стягнутий з Боржника.

На виконання вказаного рішення суду 09.11.2020 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя був виданий виконавчий лист по справі № 264/1297/17, який разом із відповідною заявою в подальшому був пред`явлений стягувачем АТ «Лебединський ГЗК» (нерезидентом) до Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Постановою заступника начальника відділу Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 11.03.2021 року було відкрито виконавче провадження № 64797766 (далі - ВП) на виконання виконавчого листа № 264/1297/17, виданого Іллічівським районним судом м. Маріуполя 09.11.2020 року на виконання ухвали Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 05.12.2019 року по справі № 264/1297/17 про стягнення з ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» (далі за текстом також Боржник) на користь нерезидента - Акціонерного товариства «Лебединський гірно-збагачувальний комбінат» (Російська Федерація): договірної пені у розмірі 36 765,49 доларів США, що становить за офіційним курсом НБУ станом на день винесення ухвали суму в розмірі 879 805,53 грн. та витрат по сплаті арбітражного збору у розмірі 618,87 грн. доларів США, що становить за офіційним курсом НБУ станом на день винесення ухвали суму в розмірі 14 809,68 грн. (постанова про відкриття виконавчого провадження № 64797766); виконавчого збору у розмірі 89 461,52 грн. (постанова про стягнення виконавчого збору від 11.03.2021 року); мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 180,00 грн. (постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 11.03.2021 року).

Однак, ані судом в своїй ухвалі, ані у виконавчому документі таких реквізитів вказано не було. Постанова про відкриття виконавчого провадження також не містить реквізитів, на які мають бути перераховані грошові кошти.

З наявної в Автоматизованій системі виконавчого провадження та відповіді на запит державного виконавця № 98486498 від 11.03.2021 до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржників юридичних осіб та/або фізичних осіб підприємців, а також рахунки, відкриті боржником юридичною особою через свої відокремлені підрозділи вбачається, що ПРАТ «ММК ІМ.ІЛЛІЧА» має більше 50 рахунків, відкритих в різних фінансових установах, валютою рахунку є гривня.

Запити державного виконавця щодо наявності у ПРАТ «ММК ІМ.ІЛЛІЧА» відкритих рахунків в іноземній валюті в АСВП відсутні.

За весь час перебування у ВДВС виконавчого провадження, з боку державного виконавця не вчинялись дії по відношенню до Боржника з метою виконання рішення суду в іноземній валюті, у зв`язку з чим, на виконання постанов державного виконавця від 11.03.2021 року, Боржник (ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА») здійснив оплату шляхом перерахування грошових коштів в гривні на єдиний рахунок Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі, вказаний у постановах державного виконавця (зокрема, рахунок UA0701119, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, отримувач коштів Кальміуський ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області), що стверджується : платіжним дорученням № від 17.03.20201 року на суму 89 461,52 грн. з призначенням платежу: «виплата ПРАТ «ММК ім. ІЛЛІЧА» виконавчого збору, у сумі 89 461,52 грн., по ВП № 64797766, без ПДВ»; платіжним дорученням № від 17.03.20201 року на суму 180,00 грн. з призначенням платежу: «виплата ПРАТ «ММК ім. ІЛЛІЧА» мінімальних витрат, у сумі 180,00 грн., по ВП № 64797766, без ПДВ»; платіжним дорученням № від 18.03.20201 року на суму 879 805,53 грн. з призначенням платежу: «виплата ПРАТ «ММК ім. ІЛЛІЧА» пені в розмірі 879 805,53 грн., ВП № 64797766, без ПДВ»; платіжним дорученням № від 18.03.20201 року на суму 14 809,68 грн. з призначенням платежу: «виплата ПРАТ «ММК ім. ІЛЛІЧА» витрат по сплаті арбітражного збору в розмірі 14 809,68 грн., ВП № 64797766, без ПДВ».

25.03.2021 року ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» повідомив державного виконавця про факт повного виконання рішення суду шляхом направлення клопотання про закриття виконавчого провадження на офіційну електронну адресу Кальміуського відділу ДВС у м. Маріуполі, а також 26.03.2021 року повторно надіслав це ж саме клопотання в паперовому вигляді засобами поштового зв`язку - цінним листом з описом вкладення за номером відправлення, яке було отримане 30.03.2021 року.

Отже, вже 30.03.2021 року (в день отримання відповідних документів від Боржника) державному виконавцю стало відомо про те, що Боржник виконав рішення суду (та виконавчий документ) у повному обсязі, проте, постанова про закінчення ВП № 64797766 державним виконавцем так і не була прийнята.

З такою бездіяльністю державного виконавця Боржник не погоджується, вважає її неправомірною, оскільки неможливість державного виконавця перерахувати на користь стягувача грошові кошти які сплачені Боржником, з будь-яких причин, що не залежать від волі та дій Боржника, не може мати наслідком порушення прав Боржника, який добросовісно виконав рішення суду.

Таким чином, Боржник - Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» у повному обсязі виконало судове рішення, а виконавче провадження підлягає закінченню з підстав, передбачених положеннями ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 квітня 2021 року скаргу прийнято до розгляду та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» Романенко А.В. скаргу підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити, в своїх поясненнях суду зіслався на обставини, викладені у скарзі.

Представник Кальміуського відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в судове засідання на розгляд скарги повторно не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до вимог ст.450ЦПК України неявка стягувача, державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, заслухавши пояснення та доводи представника заявника, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку про те, що скарга є підставною та такою, що підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 451ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення(поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 05.12.2019 року (яка 26.02.2020 року набрала законної сили згідно постанови Донецького апеляційного суду) по справі № 264/1297/17 було вирішено: визнати в Україні та надати дозвіл на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті Російської Федерації від 17.03.2014 року по справі №73/2013 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на користь Акціонерного товариства «Лебединський гірничо-збагачувальний комбінат» договірної пені у розмірі 36765,49 доларів США та витрат по сплаті арбітражного збору у розмірі 618,87 доларів США; видати виконавчий лист по виконанню рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті Російської Федерації від 17.03.2014 року по справі № 73/2013 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на користь Акціонерного товариства «Лебединський гірничо-збагачувальний комбінат» договірної пені у розмірі 36765,49 доларів США, що становить за офіційним курсом Національного банку України станом на день винесення ухвали суму в розмірі 879805,53 грн. (вісімсот сімдесят дев`ять тисяч вісімсот п`ять гривень п`ятдесят три копійки) та витрат по сплаті арбітражного збору у розмірі 618,87 доларів США, що становить за офіційним курсом Національного банку України станом на день винесення ухвали суму в розмірі 14809,68 грн. (чотирнадцять тисяч вісімсот дев`ять гривень шістдесят вісім копійок).

Як вбачається із зазначеного вище рішення суду, було визначено гривневий еквівалент національної валюти, який має бути стягнутий з Боржника.

Згідно постанови заступника начальника відділу Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Зайцевої І.Ю. від 11.03.2021 року було відкрито виконавче провадження № 64797766 на виконання виконавчого листа № 264/1297/17, виданого Іллічівським районним судом м. Маріуполя 09.11.2020 року на виконання ухвали Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 05.12.2019 року по справі № 264/1297/17 про стягнення з ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» на користь нерезидента - Акціонерного товариства «Лебединський гірно-збагачувальний комбінат» (Російська Федерація): договірної пені, витрат по сплаті арбітражного збору, виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірах, зазначених вище.

З статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що окрім перелічених в ч. 1 статті 4 відомостей, у виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Як вбачається з копії ухвали суду та копії виконавчих документів, зокрема у постанові про відкриття виконавчого провадження, реквізитів, на які мають бути перераховані грошові кошти зазначено не було.

Статтею 99 Конституції України визначено, що грошовою одиницею України є гривня.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про валюту і валютні операції» гривня є єдиним законним платіжним засобом в Україні з урахуванням особливостей, встановлених частиною другою цієї статті, і приймається без обмежень на всій території України для проведення розрахунків.

Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», яка встановлює особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень під час обчислення боргу в іноземній валюті, визначено наступне:

1. У разі якщо кошти боржника в іноземній валюті розміщені на рахунках, внесках або на зберіганні у банку чи іншій фінансовій установі, які мають право на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, виконавець зобов`язує їх продати протягом семи робочих днів іноземну валюту в сумі, необхідній для погашення боргу.

2. У разі якщо такі кошти розміщені в банку або іншій фінансовій установі, які не мають права на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, виконавець зобов`язує їх перерахувати протягом семи робочих днів такі кошти до банку або іншої фінансової установи за вибором виконавця, що має таке право, для їх реалізації відповідно до частини першої цієї статті.

3. У разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

4. Кошти виконавчого збору, стягнуті під час виконання рішення про стягнення коштів в іноземній валюті, відповідно до цієї статті підлягають валютообмінній фінансовій операції, а одержані після цього кошти у гривнях зараховуються до Державного бюджету України.

5. Витрати у зв`язку з валютообмінними фінансовими операціями та інші витрати, пов`язані з перерахуванням коштів, покладаються на боржника.

Як вбачається зі скарги, Боржник що ПРАТ «ММК ім. Ілліча» має більше 50 рахунків, відкритих в різних фінансових установах, валютою рахунків - є гривня, а запити державного виконавця щодо наявності у ПРАТ «ММК ІМ.ІЛЛІЧА» відкритих рахунків в іноземній валюті в АСВП - відсутні.

За змістом ст. 99 Конституції України, статей 192, 524, 533 Цивільного Кодексу України та статей 48, 49 Закону України «Про виконавче провадження», в ході виконавчого провадження державний виконавець, на свій розсуд, може звертати стягнення як на кошти боржника у гривнях, так і в іноземній валюті. Проте, як встановлено судом, з боку державного виконавця не вчинялись дії по відношенню до Боржника з метою виконання рішення суду в іноземній валюті.

Як вбачається з матеріалів скарги, на виконання постанови державного виконавця від 11.03.2021 року, Боржником (ПРАТ «ММК ім. Ілліча») здійснив оплату шляхом перерахування грошових коштів в гривні на рахунок Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі, вказаний у постановах державного виконавця (зокрема, рахунок UA0701119, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, отримувач коштів Кальміуський ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області), що стверджується: платіжним дорученням № від 17.03.20201 року на суму 89 461,52 грн. з призначенням платежу: «виплата ПРАТ «ММК ім. ІЛЛІЧА» виконавчого збору, у сумі 89 461,52 грн., по ВП № 64797766, без ПДВ»; платіжним дорученням № від 17.03.20201 року на суму 180,00 грн. з призначенням платежу: «виплата ПРАТ «ММК ім. ІЛЛІЧА» мінімальних витрат, у сумі 180,00 грн., по ВП № 64797766, без ПДВ»; платіжним дорученням № від 18.03.20201 року на суму 879 805,53 грн. з призначенням платежу: «виплата ПРАТ «ММК ім. ІЛЛІЧА» пені в розмірі 879 805,53 грн., ВП № 64797766, без ПДВ»; платіжним дорученням № від 18.03.20201 року на суму 14 809,68 грн. з призначенням платежу: «виплата ПРАТ «ММК ім. ІЛЛІЧА» витрат по сплаті арбітражного збору в розмірі 14 809,68 грн., ВП № 64797766, без ПДВ».

Як вбачається з повідомлення за Вих ЮрОЦО № 09/ВП-64797766, 25.03.2021 року ПРАТ «ММК ім. Ілліча» повідомило державного виконавця про факт повного виконання рішення суду шляхом направлення клопотання про закриття ВП на офіційну електронну адресу Кальміуського відділу ДВС у м. Маріуполі, а також 26.03.2021 року повторно надіслав це ж саме клопотання в паперовому вигляді засобами поштового зв`язку - цінним листом з описом вкладення за номером відправлення № 733, яке було отримане 30.03.2021 року.

Згідно пп.9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною 2 вказаної статі також визначено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Отже, 30.03.2021 року державному виконавцю стало відомо про те, що Боржник виконав рішення суду (та виконавчий документ) у повному обсязі, проте постанова про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем так і не була прийнята.

Згідно ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

Відповідно до ч. 3 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки.

У відповідності до ч. 7 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо стягнуті з боржника грошові суми не витребувані стягувачем протягом одного року з дня їх зарахування на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця, такі суми зараховуються до Державного бюджету України в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, за умови повідомлення виконавцем стягувача про наявність стягнутих на його користь грошових сум.

Згідно п. 1 розділу VII «Облік і звітність за сумами на рахунках органів державної виконавчої служби та приватних виконавців» Інструкції з організації примусового виконання рішень (наказ Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року) стягнуті з боржника грошові суми підлягають зарахуванню на рахунки для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, у тому числі в іноземній валюті, відкриті Міністерством юстиції України, міжрегіональними управліннями Міністерства юстиції України, відділами державної виконавчої служби в органах, що здійснюють казначейське обслуговування та державних банках, (в іноземній валюті - в банках), приватними виконавцями - в банках (далі - депозитний рахунок).

Також суд зазначає, що неможливість державного виконавця перерахувати на користь стягувача грошових коштів, сплачених Боржником, з будь-яких причин, що не залежать від волі та дій Боржника, не може мати наслідком порушення прав Боржника, який добросовісно виконав рішення суду.

Таким чином, суд приходить до висновку про виконання у повному обсязі судового рішення боржником в частині стягнення договірної пені та витрат по сплаті арбітражного збору на користь стягувача, а також вважає виконаною постанову заступника начальника Кальміуського відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у межах виконавчого провадження № 64797766 від 11.03.2021 про стягнення з боржника - ПРАТ «ММК ім. Ілліча» на користь нерезидента АТ «Лебединський гірно-збагачувальний комбінат» договірної пені та витрат по сплаті арбітражного збору; виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження, а тому виконавче провадження повинно бути закінчено на підставі п. 9 ч. 1ст.39 ЗУ «Провиконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відмова державного виконавця у закінченні виконавчого провадження є неправомірною, а отже судом встановлено порушення прав боржника в цій частині, тому вимоги скарги про зобов`язання державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 64797766 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259, 447 - 452 ЦПК України, ст. 19 Конституції України, ст. ст. 39, 47, 74, Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» заінтересована особа: Кальміуський відділ державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), на бездіяльність державного виконавця - задовольнити.

Визнати бездіяльність державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у виконавчому провадженні № 64797766 неправомірною.

Зобов`язати державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 64797766 у зв`язку з виконанням у повному обсязі рішення суду, згідно виконавчого листа № 264/1297/17, виданого 09.11.2020 року Іллічівським районним судом міста Маріуполя Донецької області.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 27.04.2021 року.

Суддя: О. О. Мушкет