Справа № 202/2752/20
Провадження № 2/202/256/2021
26 серпня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: Бєсєди Г.В.
за участю секретаря: Голобородько О.М.
прокурора: Чабаненко Т.В.
представника Дніпровської міської ради: Семчук Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради, ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору купівлі - продажу та витребування майна, -
Керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради, ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору купівлі - продажу та витребування майна.
Прокурор Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області Чабаненко Т.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Представник Дніпровської міської ради Семчук Н.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Представник комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради, ОСОБА_1 в судові засідання не з`являлися, повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомили, відзив на позов не надали, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.
Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» підлягає задоволенню з огляду на наступне.
За час свого проживання наймачі квартири правом на набуття її у власність не скористались, квартира залишилась неприватизованою, що підтверджується інформацією наданою департаментом житлового господарства № 1/12-1763 від 21.06.2019 року.
Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради, з метою подальшого розподілу вільного житла комунальної власності, 19.03.2019 року прийнято рішення № 266 про включення до числа службових жилих приміщень квартиру АДРЕСА_1 та закріплено за прокуратурою Дніпропетровської області.
25.02.2019 року державним реєстратором комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.12.1995 року, виданого виконкомом Дніпропетровської міської ради народних депутатів, зареєстровано право приватної власності ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 .
Разом із цим, за даними органу приватизації - департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, квартира АДРЕСА_1 у власність громадянам на підставі свідоцтва про право власності не передавалась.
Відповідно до листа № 8679 від 13.06.2019 року комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, державна реєстрація права власності за ОСОБА_6 не проводилась, згідно з інвентаризаційною справою відомості про право власності на квартиру АДРЕСА_1 відсутні.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.
Згідно з ч. 3 ст. 10, ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах, наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. Під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.
26.03.2019 року на підставі договору купівлі-продажу № 277 від 26.03.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко С.А., укладеного між померлим ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , проведено державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 .
Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.08.2020 року по справі № 202/641/20 було встановлено, що внаслідок спільних умисних дій невстановленої особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, та ОСОБА_7 з права комунальної власності територіальної громади міста Дніпро незаконно вибуло нерухоме майно - квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, та злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України.

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За положеннями частин першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 319 та ст. 658 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном; право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього (ч. 1 ст. 330 ЦК України).

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Стаття 388 ЦК України передбачає випадки та обставини, при яких власник має право витребувати своє майно від добросовісного набувача.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України визначено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом наведеної норми випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. У той же час покупець не може бути визнаний добросовісним набувачем, якщо на момент укладення відплатної угоди щодо спірного майна мали місце претензії третіх осіб, про які покупцю було відомо і які згодом були в установленому порядку визнані правомірними.

Згідно з вимогами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Частиною 3 ст. 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 318 ЦК України одним з суб`єктів права власності є територіальна громада міста, яка реалізує свої повноваження власника через відповідну міську раду (ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно з ч. 7 ст. 319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Враховуючи викладене спірне нерухоме майно вибуло з власності Дніпровської міської ради поза волею власника іншим шляхом, що в свою чергу свідчить про наявність підстав для витребування вказаного майна від ОСОБА_1 як добросовісного набувача в порядку ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Суд зазначає, що такий спосіб захисту, в даному випадку, спрямований на поновлення порушених прав територіальної громади місті Дніпра та повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

Враховуючи викладене, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного доказу, зокрема належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі - продажу та витребування майна, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь прокуратури Дніпропетровської області підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 9 182, 50 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-89, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради, ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору купівлі - продажу та витребування майна - задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу № 277 від 26.03.2019 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко С.А. щодо квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), номер запису про право власності - 30881154 від 26.03.2019 року.

Скасувати рішення державного реєстратора комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради про державну реєстрацію права власності, індексний номер рішення - 45688676 від 25.02.2019 року за ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), номер запису про право власності - 30444155 від 25.02.2019 року.

Витребувати від ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь територіальної громади міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101).

Стягнути з комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради (Дніпропетровська область, с. Нива Трудова, вул. Каштанова, 6) на користь прокуратури Дніпропетровської області (м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 38) сплачений судовий збір у сумі 4 591 (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто одна) грн. 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь прокуратури Дніпропетровської області (м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 38) сплачений судовий збір у сумі 4 591 (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто одна) грн. 25 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 06.09.2021 року.

Суддя: Г.В. Бєсєда