Справа № 596/1123/19
Провадження №22-ц/4808/1246/21
Провадження № 22-ц/4808/1248/21
Головуючий у 1 інстанції Шишко О.А.
Суддя-доповідач Мелінишин
У Х В А Л А

27 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Мелінишин Г.П., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу та рішення Богородчанського районного суду від 14 червня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Богородчанського районного суду від 14 червня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Рішенням Богородчанського районного суду від 14 червня 2021 року задоволено позов ОСОБА_2 . Стягнуто на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 20 жовтня 2018 року в розмірі 50 000,00 доларів США, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 2 424,65 доларів США, а всього 52 424,65 доларів США. Також з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто 9 605,00 грн судового збору.

16 липня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав апеляційну скаргу на вказані судові рішення.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 28 липня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, а саме: для подання нової апеляційної скарги, яка за змістом відповідала б статті 356 ЦПК України та сплати судового збору у розмірі 14 407,50 грн.

На виконання вимог ухвали суду 25 серпня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в новій редакції.

Також ним подано клопотання про зменшення судового збору до розміру одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року. Посилається на відсутність будь-яких доходів, що позбавляє його можливості сплатити судовий збір у визначеному розмірі. На підтвердження цих обставин подано копії довідки та наказів, згідно яких він є засновником ПАП «Збаразьке» та здійснює керівництво підприємством з 11 березня 2019 року на безоплатній основі.

Відповідно до частини першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку, розмірі і в строки покладається на особу, яка подає скаргу.

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Наведені заявником обставини не можуть бути підставою для зменшення розміру судового збору, оскільки надані довідка та накази не характеризують його майновий стан у повному обсязі. Інших доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору та відсутності коштів призначених для сплати судового збору на момент подання апеляційної скарги ОСОБА_1 не надано. При цьому такими документами, наприклад, можуть бути довідки про доходи (зокрема і фіскальних органів), про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо.

За таких обставин клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи вищенаведене суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення зазначених недоліків до 10 вересня 2021 року, але не пізніше десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Керуючись статтями 127, 185 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги до 10 вересня 2021 року, але не пізніше десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У випадку невиконання у встановлений строк вказаних вимог апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Г.П. Мелінишин