Справа № 740/2738/21
Провадження № 2/740/951/21
УХВАЛА

іменем України

02 вересня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпусь І. М.,

за участю секретаря судового засідання Кубрак Н.М.,

розглявши у відкритому судовому засіданні справу за позовом акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - Ніжинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

АТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просить звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 103,5 кв м, житловою площею 59,8 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного постановою старшого державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Чуб А.А. від 27 травня 2019 року №59206574.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 15 жовтня 2019 року АТ«Альфа-Банк» є правонаступником АТ «Укрсоцбанк». АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №935/8-293. Також 20.08.2008 між ними було укладено іпотечний договір, відповідно до якого на забезпечення виконання основного зобов`язання іпотекодавець передав в іпотеку належний йому на праві власності житловий будинок загальною площею 103,5 кв м, житловою площею 59,8 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Через систематичне невиконання боржником умов кредитного договору Банк змушений розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки.

26.01.2015 право власності на майно було зареєстровано за ПАТ «Укрсоцбанк».

На даний час стало відомо, що постановою про арешт майна боржника, виданою 27.05.2019 старшим державним виконавцем Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Чуб А.А. накладено арешт на нерухоме майно відповідача та заборона на його відчуження. Внаслідок винесення постанови про арешт порушені права позивача як власника відповідного майна.

Ухвалою від 21.05.2021 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засіданя представник позивача АТ «Альфа-Банк» не з`явився. До суду надійшла заява представника, в якій просить розгляд справи проводити за їх відсутності та позов задовольнити.

Представник третьої особи - Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити за їх відсутності та ухвалити рішення на розсуд суду. Крім того, на виконання ухвали про відкриття провадження у справі надано копії постанов від 27 травня 2019 року №59206574 про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника, про закінчення виконавчого проваження, ухвали слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 травня 2019 року по справі № 740/3819/18 про накладення арешту на майно.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, відповідно листа ДУ "Бучанська виправна колонія (№85)" від 14.07.2021 вибув у ДУ "Коростенська виправна колонія (№71)", на адресу якої для вручення відповідачу перенаправлені ухвала про відкриття провадження у справі та копії позову з додатками. Заяв по суті справи чи з процесуальних питань відповідачем до суду не надіслано.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Установлено, що Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 20 серпня 2008 року уклали іпотечний договір, відповідно до якого на забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором кредиту від 20 серпня 2008 року, укладеного між сторонами, ОСОБА_1 передав в іпотеку Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» спірний житловий будинок (а.с. 6 - 10).

Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 травня 2019 року по справі № 740/3819/18 слідчим суддею в рамках кримінального провадження за №0000996 від 07.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, з метою задоволення можливих цивільних позовів на відшкодування матеріальної шкоди, накладено арешт на належний ОСОБА_1 житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 103,5 кв м та з площею земельної ділянки 963 кв м на загальну вартість 81 688 грн (а.с. 43-47).

На виконання вказаної ухвали слідчого судді 27 травня 2019 року у виконавчому провадженні №59206574 старшим державним виконавцем Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ЧубА.А. відкрито виконавче провадження з її виконання, винесено постанову про арешт майна боржника спірного об`єкта нерухомості, та про закінчення виконавчого проваження.

Відповідно до вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 червня 2019 року у справі №740/2657/19, залишеним без змін ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 05.11.2019, за результатами судового розгляду кримінального провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000996, ОСОБА_1 засуджено за ч. 2 ст.185 КК України з призначенням покарання, задоволено цивільні позови потерпілих до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 травня 2019 року арешт на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , для забезпечення цивільних позовів - залишено в силі (а.с. 55-64).

При розгляді позовних вимог суд бере до уваги, що в силу положень частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 504/1306/15-ц , у якій з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки, скасування арешту майна та заборони його відчуження звернувся іпотекодержатель, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що в разі якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії та звернутися до суду про скасування арешту лише в порядку кримінального судочинства.

У постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 640/17552/16-ц, у якій іпотекодержатель просив звільнити іпотечне майно з-під арешту, накладеного, зокрема, на підставі ухвали слідчого судді в межах кримінального провадження в порядку, визначеному КПК України 2012 року, Велика Палата Верховного Суду вказала, що питання про зняття арешту з майна, накладеного в рамках кримінального провадження, розглядається у встановленому цим Кодексом порядку. А тому спір у цій частині вимог не можна розглядати за правилами цивільного судочинства.

У постанові від 24 квітня 2018 року у справі № 202/5044/17, у якій позивач, який не був учасником кримінального провадження, просив зняти арешт з квартири, накладений у порядку, визначеному КПК України 2012 року, Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновками судів першої й апеляційної інстанцій, які, встановивши, що спірне майно визнано речовими доказами в кримінальному провадженні, вказали, що клопотання власника майна має розглядати слідчий суддя за місцем досудового розслідування в кримінальному провадженні або суд під час судового розгляду.

У постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 636/959/16-ц за позовом іпотекодержателя про звільнення майна з-під арешту, накладеного в кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді за правилами КПК України 2012 року, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що питання про скасування вказаного арешту треба розглядати за правилами кримінального судочинства в порядку, визначеному вказаним Кодексом.

Таким чином, оскільки арешт на спірний житловий будинок накладений в рамках досудового розслідування за правилами КПК України 2012 року у кримінальному провадженні, у якому ухвалено вирок суду, що набрав законної сили, і яким арешт для забезпеченя цивільних позовів не скасовано, а залишено в силі, а АТ «Альфа-Банк» не є стороною кримінального провадження, в якому накладений арешт, суд доходить висновку, що позовні вимоги у даній справі не можуть розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 4 ст. 174, п. 12 ч. 1 ст. 368, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, у вироку зазначається, у разі визнання особи винуватою, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно із п. 14 ч. 1 ст. 537, п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України під час виконання вироків суд, який ухвалив вирок має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Отже, оцінку правомірності процесуального документа, ухваленого в порядку кримінального судочинства за правилами КПК України 2012 року, не може бути надано у порядку іншого, а саме цивільного судочинства, оскільки КПК України передбачено порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності органу досудового розслідування, вирішення питань під час судового провадження та виконання вироків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч.1 ст.256 ЦПК України в разі, якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, у зв`язку із тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовом акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - Ніжинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), про звільнення майна з-під арешту - закрити.

Роз`яснити позивачу, що з вказаними вимогами слід звертатися в порядку кримінального судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.М. Карпусь