Справа № 953/5507/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2021 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Губської Я.В.
при секретарі Мордухович К.Г.,
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 12.04.2021 відкрито провадження у зазначеній справі, задоволено клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачі мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачами послуг централізованого водопостачання та водовідведення КП «Харківводоканал» облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № НОМЕР_1 . Відповідачі отримували надані послуги водопостачання і водовідведення та неналежним чином виконували зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати послуг, внаслідок чого перед позивачем утворилася заборгованість на вищевказану суму, яку і просять стягнути в судовому порядку.
Представник позивача за довіреністю в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій викладене в позовній заяві підтримала та просила задовольнити позовні вимоги. Через канцелярію суду надала відповідь на відзив, в якій зазначила, що відсутність договору про надання послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення не свідчить про відсутність обов`язку по сплаті фактично наданих послуг. Законодавством передбачено двосторонній обов`язок щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг. Посилання представника відповідача, що розрахунок суми заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 є неналежним, допустимим доказом не відповідає дійсності. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 24.02.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Текст позовної заяви КП «Харківводоканал» містить обґрунтування суми позовних вимог з посиланням на норми діючого законодавства в сфері надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Розрахунок заборгованості, доданий до позову як доказ нарахування плати та існування заборгованості в повній мірі відповідає вимогам ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», дає змогу встановити адресу, за якою здійснюється облік, період надання послуги, тарифи та норми, які застосовувались на певну дату, кількість осіб або об`єм спожитих послуг за показаннями лічильника, розмір здійснених оплат споживачем, розмір наданих у певний проміжок субсидій, пільг, залишок заборгованості. Щодо посилання представника відповідача на відмову у задоволенні заяви про визнання поважними причин пропуску позовної давності, то за загальними правилами ЦК України зі спливом позовної давності навіть за наявності рішення суду про відмову в позові з підстав пропущення позовної давності зобов`язання не припиняється. Окрім того, 3% річних та індекс інфляції не є штрафними санкціями та розраховані в межах строків позовної давності. Представник відповідача не згоден з розрахунком суми заборгованості, індексу інфляції, 3% річних, але жодного свого розрахунку не надає.
Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені завчасно, належним чином, представник відповідачів надав заяву про слухання справи за їх відсутністю. Також від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що письмового договору між КП «Харківводоканал» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено не було. Крім того, вказав, що документи, надані позивачем на підтвердження наявності заборгованості відповідачів не дають змогу встановити безспірність, достовірність та об`єктивність заявленої до сплати суми заборгованості ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 перед КП «Харківводоканал» за нібито надані останнім послуги. Також, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що КП «Харківводоканал» у встановленому порядку набув статусу особи, яка має право надавати житлово-комунальні послуги та вимагати їх сплати. КП «Харківводоканал» не надано беззаперечних доказів того, що позивач взагалі надавав послуги, не надано належний розрахунок заявленої до стягнення суми заборгованості відповідачів. Розрахунок за особовим рахунком № НОМЕР_1 видано на ім`я іншої особи, а тому зазначений документ не стосується заборгованості відповідачів. Позивачем не надано документів або пояснень, яким чином особовий рахунок № НОМЕР_1 пов`язаний саме з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Окрім того, позивач не обґрунтував причини пропуску строку позовної давності. Разом з відзивом представником подано заяву про застосування строків позовної давності, посилаючись на те, що велика завантаженість працівників юридичного управління не є поважною причиною пропуску строку позовної давності у зв`язку з тим, що КП «Харківводоканал» є підприємством з визначеною штатним розкладом чисельністю персоналом необхідною для виконання функціонування підприємства.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).
Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду, суд, відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. (ст.5 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Судом встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Також в матеріалах справи міститься довідка з реєстру територіальної громади м.Харкова, про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, згідно якої відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто відповідачі є споживачами послуг централізованого водопостачання та водовідведення, які надає КП "Харківводоканал" відповідно до ліцензії.
Згідно рішення ХМР від 16.05.2017року №286 «Про визначення виконавців послуг у житловому фонді» КП «Хаківводоканал» визначено виконавцем послуг централізованого водопостачання та водовідведення.
Наявними у справі доказами встановлено, що між позивачем та відповідачами фактично склалися правовідносини з приводу надання послуг по водовідведенню та водопостачанню в будинку, де знаходиться квартира відповідачів.
У Правилах надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», установлено, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем.
Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.
Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
Несплата боргу призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста і негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів.
Проживаючи у багатоквартирному будинку, відповідачі користуються житлово-комунальними послугами, які надаються позивачем. Доказів на спростування зазначеного відповідачами не надано. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» суб`єктами відносин у сфері питної води та питного водопостачання є споживачі питної води.
Статтею 22 цього Закону передбачено, що споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів та послуги централізованого водопостачання і водовідведення.
Згідно ст. 16 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» - послуга по централізованому водопостачанню надається своєчасно, безперервно, належної якості та підлягає оплаті.
Відповідно до ст.13,14 Закону №1875-IV та ст.5 Закону №2189-VIII послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних.
За ч.1 ст. 1 Закону №1875-IV споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Згідноп.6ч.1ст.1Закону №2189-VIII індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Приписами п. 5 ч. 3ст.20 Закону №1875-IV та ч.2 ст.7Закону №2189-VIII встановлено, споживач, серед іншого, зобов`язаний укласти договір про надання послуг та оплачувати надані житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом.
Як передбачено ст. ст. 67, 68 ЖК України, оплата за комунальні послуги стягується крім квартирної плати по затвердженим у встановленому законом порядку тарифам і повинна вчасно вноситися споживачем - наймачем і членами його родини, які на підставі ч.1 ст. 64 ЖК України, користуються нарівні з наймачем всіма правами й несуть разом з ними солідарну майнову відповідальність по зобов`язаннях, що випливає з договору житлового наймання.
Як вбачається з уточненого розрахунку, наданого КП «Харківводоконал» відповідачами не була сплачена сума заборгованості за отримані послуги водопостачання та водовідведення, яка на час розгляду справи не погашена.
Згідно наданих позивачем розрахунків, уточнених заявою від 03.09.2021 року, відповідачам нарахована заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 березня 2018 року по 31 березня 2020 року - у розмірі 8622 грн. 77 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 березня 2018 року по 31 березня 2020 року - у розмірі 4506 грн. 91 коп. Наданими послугами водопостачання та водовідведення відповідачі користувалися, зі скаргами у зв`язку із ненаданням послуг не зверталися.
Крім того, відповідачами не було надано будь - яких доказів, які свідчать про те, що позивач не надає такі послуги або інших доказів, що спростовують твердження позивача.
Суд зазначає, що хоча у ч.1 ст.19 Закону №1875-IV й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином,згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги,якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (правова позиція ВСУ у справі № 6-2951цс15).
У випадку небажання сплачувати послуги водопостачання та водовідведення, відповідачі не були позбавлені можливості відмовитись від цієї послуги КП «Харківводоканал», однак не скористалися даною можливістю та не звертались до відповідача з будь-якими заявами щодо якості надання послуг водопостачання або відключення від постачання води. Доказів на підтвердження того, що відповідачі не користувались послугами КП «Харківводоканал» суду не надано.
Крім того, відповідно до ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до дня його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належить до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. При цьому підприємство самостійно визначає облікову політику підприємства, обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних: розробляє систему та форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності та контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів, затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку.
Згідно ч.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Заборгованість за надані послуги рахується за особовим рахунком і списання, переведення, розподіл з цього внутрішньогосподарського документа будь-яких сум є правом кредитора і ніхто не може втручатися в порядок ведення внутрішньогосподарського обліку господарських операцій підприємства.
Особовий рахунок є номерним, що дозволяє ідентифікувати його відповідно до конкретного житлового приміщення та являє сукупність даних про житлове приміщення. Особовий рахунок оформлюється на житлове приміщення, а не на особу, їх відкриття відбулося за часів СРСР. Після проголошення Незалежної України особові рахунки не змінювались, тобто залишились попередніми, які були відкриті за адресами. Виходячи з цього, відкриття особового рахунку відбувається шляхом переоформлення вже відкритого номерного особового рахунку на іншого квартиронаймача або власника.
У зв`язку з тим, що особовий рахунок відкривається не за особою, а за житловим приміщенням переоформлення відбувається лише за прізвищем ім`ям по-батькові власника або квартиронаймача. Суд наголошує, що зміна власника нерухомого майна не може бути підставою для виключення заборгованості за житлово-комунальні послуги згідно до норм діючого законодавства України. Виключення або стягнення такої заборгованості є правом суб`єкта господарювання при здійсненні ним господарської діяльності, що охоплюється загальними засадами цивільного законодавства щодо свободи підприємницької діяльності.
Враховуючи наведене, посилання представника відповідача на те, що розрахунок за особовим рахунком видано на ім`я іншої особи, а тому стягнення заборгованості з відповідачів є безпідставним, суд не бере до уваги, оскільки відповідачами не надано доказів та інформації про інших осіб, які мають відношення до даної квартири, а не переоформлення особових рахунків відповідачами не є підставою для звільнення їх від сплати за послуги, надані КП «Харківводоканал».
Оскільки відповідачі офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовились від послуг, які надавало йому КП «Харківводоканал», то в них виник обов`язок сплатити цих послуги.
Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. До спірних правовідносин застосовується загальна позовна давність.
Згідно до ч.3, ч.4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
На підставі ст. 625 ЦК України позивачем за прострочення виконання грошового зобов`язання на основну суму були нараховані інфляційні витрати - 1342 грн. 05 коп., 3 % річних від простроченої суми -617 грн. 61 коп., дані вимоги відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, а тому з відповідачів на користь КП «Харківводоканал» підлягає стягненню судовий збір в частковому порядку в розмірі 1781,55 грн., тобто пропорційно до розміру вимог, задоволених судом (78,5%).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 4, 5, 625 ЦК України, ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, суд, -
Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківводоканал» задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Суддя: Я. В. Губська