Справа № 681/635/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої - судді Дідек М.Б.,

за участю секретаря судових засідань - Богданевич О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в м. Полонне цивільну справу за позовом представника позивача - адвоката Титаренка Володимира Миколайовича в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

14 червня 2021 року представник позивача - адвокат Титаренко В.М. звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

На обґрунтування заявлених вимог зіслався на те, що 15.06.2018 року ОСОБА_1 надав для ОСОБА_2 позику у розмірі 15 000 грн., що підтверджується розпискою до 01.08.2018 року, однак відповідач кошти в зазначений строк не повернув, так з метою досудового врегулювання позивачем було надіслано лист для ОСОБА_2 з вимогою повернути борг у повному обсязі, поштове відправлення повернулось без вручення. У зв`язку з викладеним позивач був змушений звернутись до суду з вимогою про повернення боргу.

Ухвалою суду від 17.06.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, у якій підтримав позовні вимоги, просить справу розглядати без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку.

Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 отримав грошові кошти від ОСОБА_1 відповідно до розписки від 15.06.2018 року в сумі 15 000 грн. (а.с.8), які він зобов`язувався повернути до 01.08.2018 року, а уразі неповернення коштів в зазначений термін, боржник взяв на себе зобов`язання повернути 30 000 грн. Зобов`язання відповідач до даного часу не виконав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Крім цього, згідно ч.2 ст.14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Суд вважає, що волевиявлення відповідача підтверджується власноруч написаною розпискою.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України).

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. З метою забезпечення правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Такі правові висновки про застосування статей 1046, 1047 ЦК України викладені в постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996цс17, а також у справі №681/778/15-ц від 13.05.2019 року. Підстав відступити від таких правових висновків Верховний Суд не встановив.

Вимогами ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача має бути сплачено понесені ним витрати по оплаті судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп., що підтверджено документально, а також витрати по оплаті правової допомоги.

Керуючись ст.ст.81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 38 686 (тридцять вісім тисяч шістсот вісімдесят шість) грн. 84 коп. заборгованість за борговою розпискою від 27.06.2018 року, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. та 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. витрат на оплату правової допомоги.

Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Полонський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , який проживає в АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 06 вересня 2021 року.

Суддя Дідек М.Б.