Справа № 206/2110/21
Провадження № 2/206/854/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2021 Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Різниченко Я.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

І. Стислий виклад позиції позивача, представника позивача, відповідача та представника відповідача.

08.05.1982 між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу сторони мають дитину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вже більше ніж три роки шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо. Причиною припинення шлюбних відносин є відсутність взаєморозуміння, різні інтереси. Особи мають різні погляди на стосунки подружжя у сім`ї, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства, крім того, між ними відсутнє почуття кохання. За таких обставин, збереження шлюбу є неможливим. Тому позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачем.

Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив задовольнити зазначивши, що він з відповідачем не проживають разом вже 1,5 роки. Він неодноразово говорив відповідачу, що хоче розірвати шлюб між ними, бажання на примирення в нього немає. В нього інші жінка, яка перебуває в стані вагітності.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити та зазначив, що недоцільно затягувати розлучення між сторонами, оскільки жінка, з якою проживає наразі позивач - вагітна.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовної заяви та зазначила, що вони з позивачем з 17 років разом. Вони жили щасливо та кохали один одного. Відповідач просила надати строк для примирення, оскільки не уявляє свого життя без позивача. Також, ОСОБА_3 підтвердила, що вони з позивачем не проживають разом. Про те, що його нова жінка вагітна, відповідач не знала.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та зазначила, що необхідно надати сторонам строк на примирення.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

19.05.2021 позивач звернувся до суду з даною позовною заявою (а.с. 1-12).

07.06.2021 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті на 03.08.2021 (а.с. 16).

03.08.2021 до канцелярії суду від представника відповідача надійшла заява про надання строку на примирення (а.с. 18-21).

03.08.2021 судове засідання було відкладено на 17.08.2021 та визнано явку позивача та відповідача обов`язковою (а.с. 22).

17.08.2021 до канцелярії суду від відповідача та її представника надійшли клопотання про відкладення судового засідання та заява відповідача про надання строку на примирення (а.с. 25-27).

17.08.2021 судове засідання було відкладено на 26.08.2021 у зв`язку з неявкою сторін (а.с. 28).

26.08.2021 заслухано вступні слова позивача, представника позивача, відповідача та представника відповідача, заслухано відповіді на запитання, досліджено письмові докази наявні в матеріалах справи та судом відмовлено у задоволені заяв відповідача та її представника про надання строку на примирення (а.с. 35-37).

26.08.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду (а.с. 38).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Сторони по справі знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 08.05.1982 Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 196, відповідно до копії свідоцтва про шлюб, виданого повторно, серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

Сторони від шлюбу мають доньку, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що позивач та відповідач проживають окремо 1,5 роки, не ведуть спільне господарство та припинили шлюбні стосунки. Позивач має нові стосунки, проживає з іншою жінкою, яка перебуває у вагітному стані.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Водночас із цим, у задоволенні заяв відповідача та її предстаника про надання строку для примирення судом відмовлено з огляду на те, що судом в ході судового розгляду встановлено, що існуюча між сторонами криза у сімейних стосунках має багаторічний характер. Позивач 1,5 роки проживає окремо, має іншу жінку, яка перебуває в стані вагітності. Таким чином, тривалий час сторони не ведуть спільне господарство та побут, мають різні погляди на життя. Крім того, позовна заява надійшла до суду 19.05.2021 та по день судового засідання, яке відбулось 26.08.2021, примирення між сторонами так і не відбулось. Позивач повністю заперечував щодо надання строку на примирення.

Отже на переконання суду, одного лише бажання відповідача зберігти шлюб без будь-яких активних дій не достатньо. При цьому суд бере до уваги категоричне заперечення позивача на збереження шлюбу, в тому числі у зв`язку з наявністю нових тривалих сімейних відносин з іншою жінкою, яка перебуває в стані вагітності.

Таким чином, вжиття заходів щодо примирення даного подружжя буде суперечити моральним засадам суспільства та інтересам позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідало б інтересам одного із них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Статтею 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.97) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.48, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та судом не встановлено підстав для надання строку на примирення, то відмова в задоволенні позову про розірвання шлюбу буде фактично примушенням позивача до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені, суд дійшов висновку про те, що сім`я сторін розпалася остаточно, примирення бути не може та шлюб підлягає розірванню.

Враховуючи, що позов ні вимоги підлягають задоволенню, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 61, 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 2, 13, 141, 206, 263, 264, 265, п. 15, п. п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу- задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ), зареєстрований 08.05.1982 Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 196 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 30.08.2021.

Головуючий суддя: К.С. Маштак