№ 201/532/20
провадження 4с/201/36/2021
УХВАЛА

22 липня 2021 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Храмцевич Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро справу за скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», заінтересовані особи державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Крайняк Максим Сергійович, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на дії і бездіяльність відділу державної виконавчої служби, визнання незаконною і скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПриватБанк» 19 квітня 2021 року звернулося до суду зі скаргою на дії і бездіяльність державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Крайняка М.С., Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), визнання незаконною і скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії, вимоги скарги не змінювалися, але доповнювалися і уточнювалися. Справа по суті не слухалася, розглядаються клопотання, виносилися ухвали, спір по суті не вирішено.

В засідання від представника заявника надійшло клопотання про залишення скарги (вимог) без розгляду. Суд вважає клопотання обґрунтованим, вимоги скарги підлягаючими залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Представник заявника підтримав клопотання і наполягав на його задоволенні. Сторона заінтересованих осіб фактично не заперечувала проти заявленого клопотання, вважаючи це правом заявника.

З`ясувавши думку учасників судового спору, перевіривши матеріали справи, суд, роз`яснивши наслідки залишення вимог скарги без розгляду, вважає можливим задоволення вказаного клопотання, оскільки воно грунтуються на законі: заявник, позивач відповідно до ст. 49 ЦПК України на протязі всього часу слухання справи має право збільшувати або зменшувати розмір вимог, має право на залишення вимог без розгляду, цим не порушуються права та охоронювані законом інтереси інших осіб, повноваження на заявлення такого клопотання є, а тому скаргу по даній справі слід залишити без розгляду.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову, скарги без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), залишення позову, скарги без розгляду не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Приймаючи до уваги вказане, суд приходить до висновку про те, що скаргу по даній справі слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, 49, 182, 222, 257, 258-261, 274, 352-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», заінтересовані особи державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Крайняк Максим Сергійович, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на дії і бездіяльність відділу державної виконавчої служби, визнання незаконною і скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Ухвала набрала законної сили 22 липня 2021 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя