Справа №266/5030/13-ц
Провадження№ 2/266/241/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м.Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Пантелєєва Д.Г., за участю секретаря судового засідання Широкової Г.К., розглянувши в судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

В провадження Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області 13.11.2013 року надійшла позовна заява ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Маріуполя від 11.12.2013 року ухваленому у справі №266/5030/13-ц задоволений позов Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк». Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором ВLa_ЖГА00078279 від 22.09.2011 року у сумі 51191,90 грн. та судовий збір 511,92 грн.

Ухвалою суду від 19.10.2020 року заяву ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 11.12.2013 року за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, задоволено. Заочне рішення Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 11.12.2013 року за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, скасовано.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.10.2020 року, цивільну справу було передано судді Пантелєєву Д.Г.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03 вересня 2020 року № 1627? ? було відкликано повноваження ліквідатора ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк", делеговані Луньо І. В. рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 22 червня 2019 року № 1175. Визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" здійснюються Фондом безпосередньо.

23.02.2021 року від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 до суду надійшла заява в якій зазначено, що позивач повідомлений належним чином жодного разу не з`явився в судове засідання та не наддав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності. На підставі чого, просив суд залишити позовну заяву без розгляду.

З часу розподілу судової справи судді Пантелєєву Д.Г., тобто з 19.10.2020 року по даній справі призначались судові засідання на 27.11.2020 року, 24.12.2020 року, 02.02.2021 року, 10.03.2021 року, 02.04.2021 року, 26.04.2021 року, 27.01.2021 року, про що сторони повідомлялись належним чином, однак судові засідання, неодноразово відкладались, у зв`язку з неявкою представника позивача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Заяв про розгляд справи у відсутності позивача/представника позивача, чи про відкладення розгляду справи на призначені дати судових засідань не надходило. Заяв позивача/представника позивача, про зміну нової адреси для листування до суду не надходило.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як зазначалося вище, в матеріалах справи містяться відомості щодо виклику позивача/представника позивача, на судові засідання, але ні позивач, ні його представник, до суду жодного разу не з`явилися, будь-яких заяв не подавали, справою не цікавилися.

Неявка сторони позивача, в судові засідання, відсутність заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутності, свідчать про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Системний аналіз положень Цивільно-процесуального кодексу України свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду. Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Згідно з вимогами ЦПК України у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене, норми чинного законодавства України, та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, суд вважає, що заява представника відповідача про залишення позову без розгляду підлягає задоволенню, а позовну заяву слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 257, 258, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про залишення позовної заяви Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Позов Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д.Г.Пантелєєв