Справа № 524/6094/19
Провадження №2-др/524/4/21
22.04.2021 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі
головуючого судді Кривич Ж.О.,
секретаря судового засідання Швець Д.С..,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Дашка Максима Володимировича про винесення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про виселення та про зняття з реєстрації
23.02.2021 року Автозаводським районним судом міста Кременчука ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про виселення та про зняття з реєстрації. У задоволенні позову відмовлено.
18.03.2021 року до суду надійшла заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Дашка Максима Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі. Представник просив суд вирішити питання відшкодування понесених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу.
Адвокат Дашко М.В. заяву підтримав, зазначав, що докази понесених витрат були надані суду 20.02.2020 року до відзиву на позовну заяву.
Адвокат Гонтар В.М. проти стягнення витрат на правничу допомогу заперечував, зауважив, що представником не надано детального опису виконаних робіт, складність та категорія справи не є спів мірним із заявленими до стягнення 8 400 грн 00 коп. просив зменшити витрати на правничу допомогу до 1 грн 00 коп., враховуючи, що ОСОБА_2 є бабусею відповідача і людиною похилого віку.
Суд, вислухавши пояснення представників, вирішуючи питання про винесення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.
Згідно із ч. 3 ст. 246 ЦПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Стаття 137 ЦПК україни передбачає, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
20.02.2020 року представник відповідача адвокат Дашко М.В. надав суду
- розрахунок суми гонорару за договором про надання професійної правничої допомоги № 672 від 20.01.2020 року (а.с. 148),
- акт від 27.01.2020 року про надані послуги до договору про надання професійної правничої допомоги № 672 від 20.01.2020 року (а.с. 149),
- квитанцію про сплату коштів за договором № 672 від 20.01.2020 року (а.с. 147),
- договір № 672 про надання професійної правничої допомоги від 20.01.2020 року (а.с. 150-151),
- розрахунок суми гонорару за договором про надання професійної правничої допомоги № 672 від 29.01.2020 року (а.с. 153),
- акт від 14.02.2020 року про надані послуги до договору про надання професійної правничої допомоги № 672 від 29.01.2020 року (а.с. 154),
- квитанцію про сплату коштів за договором № 672 від 29.01.2020 року (а.с. 152),
- договір № 672 про надання професійної правничої допомоги від 29.01.2020 року (а.с. 155-156).
Представник заявив про стягнення судових витрат у відзиві на позов від 28.01.2020 року (а.с. 143-146), тобто до судових дебатів у справі. Отже, підстав для залишення заяви без розгляду немає.
20.10.2020 року та 29.01.2020 року між ОСОБА_1 та адвокатом Дашком М.В. було укладено 2 договори № 672 та № 672 про надання професійної правничої допомоги.
Так, відповідачем ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 8 400 грн 00 коп., що підтверджується квитанцією № 5 від 27.01.2020 року та квитанцією № 9 від 14.02.2020 року (а.с. 147, 152).
Представником було проведено консультацію (1 год., 700 грн 00 коп.), здійснено аналіз законодавства України щодо виселення та зняття з реєстрації (2 год., 1 400 грн 00 коп.), виготовлено відзив на позовну заяву (3 год., 2 100 грн 00 коп.), проведено аналіз доповнень до позовної заяви (2 год., 1 400 грн 00 коп.), виготовлено відзив на доповнення до позову (3 год., 2 100 грн 00 коп.), проведено збір необхідних документів (додатків до відзиву) (1 год., 700 грн 00 коп.).
Представник позивача ОСОБА_5 приймав участь у судовому розгляді на підставі ордеру від 10.01.2020 року (а.с. 72).
Згідно матеріалів справи адвокат 11.01.2021 року ознайомлювався з матеріалами справи (а.с. 71), приймав участь у судовому засіданні від 28.01.2020 року (а.с. 95-96). 18.01.2021 року (а.с. 199-200) та 23.02.2021 року (а.с. 218).
Інша сторона, заперечуючи проти стягнення витрат на правничу допомогу переконливих підстав їх неспівмірності не надає.
За викладених обставин, суд стягує з позивачів на користь відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 8 400 грн. 00 коп.
Враховуючи вищевикладене, керуючись статей 141, 270 ЦПК України, суд
Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 8 400 грн. 00 коп. - по 2 800 грн 00 коп. з кожної.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж.О. Кривич