Справа № 326/1893/20
Провадження № 2/326/85/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року м. Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Каряки Д.О.,

при секретарі Кузякіної К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь суму витрат на поховання спадкодавця у розмірі 14 625 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати та мати відповідача - ОСОБА_3 , яка на день смерті була зареєстрована і проживала в м. Запоріжжі. Всі витрати, пов`язані із встановленням пам`ятника померлої матері понесла вона. Загальна сума вказаних витрат становить 19 500 грн. Відповідач не брав жодної участі в організації поховання рідної матері. Між нею та відповідачем склалися неприязні стосунки, в добровільному порядку компенсувати частину витрат, понесених нею у зв`язку з похованням матері, відповідач не бажає. На випадок смерті, ОСОБА_3 був складений заповіт, згідно якого ОСОБА_2 отримує 3/4 частини, а вона - 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 . Тому відшкодування витрат на поховання спадкодавця слід розрахувати відповідно до розміру заповіданого майна, тобто слід розділити відповідно частинам спадкування, де від суми 19 500 грн. 3/4 частини - 14 625 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в порядку ст. 178 ЦПК України подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що організаційне та фінансове забезпечення поховання ОСОБА_3 здійснював його син - ОСОБА_4 . Йому відомо про наявність пам`ятнику на могилі матері - ОСОБА_3 , проте у нього відсутні дані про особу, яка замовляла виготовлення і встановлення пам`ятника, а докази того, що до цього причетна позивач, нею не надані (наприклад відповідні договори, креслення та ескізи, акти виконаних робіт тощо). За цих обставин не можна стверджувати, що саме позивач має право порушувати питання про стягнення саме на її користь витрат на виготовлення та встановлення пам`ятника на могилу ОСОБА_3 і за цих обставин може виявитися інша особа, аніж позивач, яка надасть беззаперечних та належних доказів щодо замовника виготовлення та встановлення пам`ятнику ОСОБА_3 . Зокрема позивач не надає доказів факту поховання ОСОБА_3 , факту встановлення (наявності) пам`ятнику ОСОБА_3 на відповідному місці її поховання, яким саме суб`єктом (суб`єктами) виготовлено/встановлено пам`ятник, з ким та за що саме здійснювалися можливі розрахунки, як узгоджувалися зовнішній вигляд пам`ятнику та ціни на його виготовлення та встановлення та інших обставин відповідно до закону. Товарні чеки, які додані позивачем до матеріалів справи не можна розглядати як докази взагалі, так як є не зрозумілим ким вони складені, хто є сторонами договору (інформація, що визначає статус (Виконавець, Замовник) та ідентифікує сторони), хто є платником (чи є саме позивач платником) і хто має бути отримувачем грошових коштів, за яким саме договором складаються ці «документи» тощо. Таким чином у даній справі відсутні докази, необхідні та достатні для задоволення цього позову, що виключає можливість його задоволення. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі (а.с.45-48).

Позивачем в порядку ст. 179 ЦПК України подано відповідь на відзив на позовну заяву в якій зазначено, що так як, вона та відповідач мають неприязні стосунки, то про узгодження виду, макету пам`ятнику матері не могло йти мови, оскільки вони не спілкуються довгий час. Для встановлення пам`ятника вона звернулася до організації, яка спеціалізується на виготовленні і встановленні пам`ятників і домовившись по всім питанням (матеріал, строки, суми, ескізи) сплатила за їх послуги, і отримала встановлений пам`ятник, що підтверджується актом, фото пам`ятника і товарними чеками. Крім того, сам відповідач у відзиві вказує, що пам`ятник встановлений. Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що чеки, накладні та інші письмові документи, які засвідчують передачу права власності на товари (послуги) від продавця до покупця, повинні видаватись покупцю таких товарів (послуг) на його вимогу. Тобто такі документи видаються за вимогою покупця. Отже, надані в справі копії товарних чеків підтверджують сплату нею суми 19 500 грн. за виготовлення і встановлення пам`ятника (а.с.56-57).

Позивач належно повідомлена про розгляд справи в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.65).

Відповідач належно повідомлений про розгляд справи, причини неявки суду не повідомив (а.с.43,55).

За таких обставин суд розглядає справу без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу.

Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжі померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 2102, виданого Жовтневим районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с.6).

Позивачка є донькою померлої ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Запоріжжі, батьками якої записані: батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_6 (а.с.5,32).

Відповідач є сином померлої ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якого записані: батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_3 (а.с.7).

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є її дочка та син. Позивачка, яка на час відкриття спадщини була непрацездатною (1/4 частка квартири АДРЕСА_1 ), та відповідач - спадкоємець за заповітом (3/4 частки квартири АДРЕСА_1 ). Даний факт відповідач не оспорює.

Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 43315502 від 21.03.2016, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заведена 21.03.2016 Четвертою Запорізькою державною нотаріальною конторою, номер у нотаріуса 91/2016, номер у Спадковому реєстрі 58734541 (а.с.31).

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги і обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК (435-15) є правом, а не обов`язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1216, 1218 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більше як за три роки до його смерті.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», похованням померлого є комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Позивачкою сплачено частинами ФОП ОСОБА_7 19 500 грн. за виготовлення та встановлення пам`ятника, що підтверджується актом прийому-здачі виконаних робіт від 10.05.2019, фотографією пам`ятника (а.с.58,59) та товарними чеками: від 08.08.2019 (доплата за пам`ятник - 500 грн.); від 08.06.2019 (доплата за пам`ятник 3 300 грн.); від 04.06.2019 (доплата за пам`ятник 5 000 грн.); від 03.02.2020 (оплата за плиту 500 грн.); від 08.11.2019 (оплата за пам`ятник - 500 грн.); від 09.10.2019 (доплата за пам`ятник 500 грн.); від 09.09.2019 (доплата за пам`ятник - 500 грн.); від 06.02.2020 (оплата за плиту - 1000 грн.); від 30.11.2019 (оплата за протиударну плиту - 1 800 грн.); від 10.05.2019 (передоплата за пам`ятник - 5000 грн.); від 08.05.2019 (доплата за пам`ятник - 1 000 грн. (а.с.8-10).

У відзиві на позов, відповідачем вказано, що вище вказані документи не є належними доказами, які б підтвердили здійснення розрахунку позивача за виготовлення та встановлення пам`ятника.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, належними є докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: 15) надавати покупцю товарів (послуг) за його вимогою чек, накладну або інший письмовий документ, що засвідчує передання права власності на них від продавця до покупця з метою виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів». Порушення цього правила тягне за собою відповідальність, передбачену зазначеним законом, але не може бути підставою для застосування до порушника адміністративних чи фінансових санкцій, передбачених законодавством з питань оподаткування.

Враховуючи викладене, суд вважає, що надані позивачем акт прийому-здачі виконаних робіт та товарні чеки є належними розрахунковими документами.

Також, відповідачем не надано будь-яких безспірних доказів на підтвердження заперечень проти позову, а саме, про безпідставність вимог позивача про стягнення витрат на поховання спадкодавця у вигляді виготовлення та встановлення пам`ятника матері сторін у справі.

Навпаки, з матеріалів справи вбачається, що позивачкою сплачено частинами ФОП ОСОБА_7 19 500 грн. за виготовлення та встановлення пам`ятника.

Таким чином, позивачем підтверджено документально витрати на поховання спадкодавця у вигляді виготовлення та встановлення пам`ятника матері сторін у справі ОСОБА_3 , вартістю 19 500 грн., вартість цих витрат носить розумний характер. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3/4 частини витрат на виготовлення та встановлення пам`ятника спадкодавцю в сумі 14 625 грн. = (19 500:4*3).

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

На підставі ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1232 ЦК України, ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», ст.ст. 2, 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 18, 76-77, 81, 137, 141, 247, 263-265, 353, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстровано місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 (паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстровано місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 (паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) витрати на поховання спадкодавця у розмірі 14 625 (чотирнадцять тисяч шістсот двадцять п`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстровано місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 (паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Копію рішення надіслати сторонам в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Суддя: Д.О. Каряка

Згідно з оригіналом: суддя Д.О. Каряка

13.04.21