Справа № 653/2422/20
Провадження № 2/653/433/21
14 квітня 2021 року Генічеський районний суд Херсонської області у складі:
головуючої судді Делалової О.М.,
за участю секретаря судового засідання Мироненко Т.А.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Херсонського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Позивач звернувся до Генічеського районного суду Херсонської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитом за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Заявою на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) у розмірі 21 367,85 грн. та стягнути судові витрати у розмірі 2102,00 грн.
Позов обґрунтований тим, що 27.09.2013 між ПАТ «Ощадбанк» та відповідачем укладено Договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Відповідач надав заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), якою він погодився на одержання Кредиту та його умови. В результаті чого було встановлено відповідачу відновлювальну кредитну лінію у розмірі 15 000, 00 грн на строк дії платіжної картки. Згідно з п.1.1.4 процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24,00 % річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35,00 % річних. За умов безготівкового розрахунку платіжною карткою за товари та послуги, процентна ставка за користування кредитом протягом Грейс-періоду складає 0,001% річних. Відповідач отримав кредитні кошти та використав їх. Оскільки відповідач у встановлений договором термін свій обов`язок з повернення наданого кредиту та сплати відсотків не виконав, позивач змушений звернуться до суду з вказаним позовом.
Ухвалою від 26.10.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.
Позивач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволені, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки, смс-повідомлення та оголошення на веб-сайті судової влади, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.
Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст.130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч.4 ст.280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України - фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
27.09.2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено Договір № 394564 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, згідно якого банк відкрив відповідачу рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний».
Відповідно до п. 1.1.1, 1.1.2 договору, поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні України, банк надав відповідачу платіжну картку типу Mastercard Debit Standard та ПІН-конверт до неї.
Згідно Додаткового договору №1 до Договору №394564 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 18.11.2013 року, позивач відкрив відповідачу кредитну лінію у розмірі 15 000,00 грн. для споживчих потреб з відсотковою ставкою 24% річних. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35,00 % річних. За умов безготівкового розрахунку платіжною карткою за товари та послуги, процентна ставка за користування кредитом протягом Грейс-періоду складає 0,001% річних
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).
Згідно з п.4.2. додаткового договору, клієнт має право скористатись кредитом у разі відсутності власних коштів на рахунку на умовах та у розмірі визначених договором та правилами. Сплата процентів за кредитом та за несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно (п.4.3. додаткового договору). Відповідно до вимог п.4.4. додаткового договору клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за Кредитом у повному обсязі у разі, зокрема: закінчення строку дії платіжної картки та не продовження її дії на новий строк.
Позивач вказує, що зобов`язання за договором відповідачем ОСОБА_1 не виконуються, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка згідно з наданого позивачем розрахунку, станом на 22.07.2020 становить 21 367,85 грн, яка складається з:
- загальна сума основної заборгованості (основного боргу) 13 745,36 грн;
- загальна сума заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом 5 667,88 грн;
- загальна сума заборгованості за РКО (комісія) 9,00 грн;
- загальна сума нарахованої пені 1 945,61 грн.
Відповідно до п. 1.1.6 додаткового договору № 1 до договору № 394561 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 18.11.2013 року вбачається, що кредит стає доступним (надається) Клієнтові з дати першого зарахування заробітної плати.
Разом із тим, в матеріалах справи відсутні докази щодо моменту зарахування відповідачу заробітної плати, а отже суд не має можливості встановити момент, коли відповідачу стали доступні кредитні кошти та чи взагалі він їх отримував.
Так, відповідно до змісту частини першої статті 1050 ЦК України з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором.
На підтвердження надання ОСОБА_1 кредиту, позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Таким чином, суд вважає, що розрахунок заборгованості в даному випадку не є належним доказом отримання та використання відповідачем кредитних коштів в межах кредитного ліміту на умовах, які вказані в позовній заяві. Належно оформленої виписки з поточного рахунку, відкритого на ім`я відповідача, на підтвердження фактично отриманої відповідачем суми кредитних коштів, суду не надано.
Суд звертає увагу, що Положенням про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Правління НБУ від 04.07.2018 №75, встановлені обов`язкові вимоги щодо реквізитів виписок по особовим рахункам та згідно якого особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку.
Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св18).
Також, в Постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року справа № 760/7792/14-ц сформульовано позицію, відповідно до якої банківська виписка з особового рахунку клієнта банку може слугувати документом, який підтверджує проведення банком касових операцій, за умови зазначення в ній інформації про проведення банком таких операцій, сум і дат операцій та заповнення обов`язкових реквізитів.
Однак, наданий позивачем документ із назвою «Виписка по картковому рахунку» не відповідає вимогам п.61 розділу VI Положенням про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, оскільки, в зазначеному документі відсутні такі реквізити, як: код банку, у якому відкрито рахунок, код валюти, код банку-кореспондента, номер документа. Одночасно, в зазначеному документі відсутній повний зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.
Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу. Інших доказів на підтвердження обставин щодо фактичного надання відповідачу кредитних коштів, їх розміру, дати видачі, строку користування та повернення заборгованості відповідачем до матеріалів справи позивачем не додано.
Відповідно до ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Згідно з ч.7 ст.81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи і згідно з ч.2 ст.13 ЦПК України це не є обов`язком суду.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Відповідно до ст.89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Херсонського обласного управління АТ «Ощадбанк» є недоведеними, необґрунтованими, в зв`язку з чим не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою в задоволенні позову судовий збір покладається на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.526, 530, 626, 629, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст.6-13,81, 89, 141, 258,259,263,264,265,354 ЦПК, суд
В задоволенні позовних вимог АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Херсонського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Генічеського районного суду О. М. Делалова