РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року м. Мукачево Справа №303/80/21

2/303/562/21

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання Немеш Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Мукачево цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 від імені якої діє ОСОБА_2

до відповідача ОСОБА_3

про звільнення від сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 від імені якої діє ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів та заборгованості за аліментами на користь відповідача на утримання двох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на підставі судового наказу, виданого Мукачівським районним судом від 23 жовтня 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про те, що з 14.04.2007 по 23.01.2017 сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі в них народилося двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі - Діти). В 2016 році вона виїхала за кордон, а відповідач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на ОСОБА_7 . Разом з тим, з 20.05.2019 ОСОБА_6 за згодою батька проживає з позивачем, перебуває на її утриманні. Крім того, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки ОСОБА_8 не надає, тому вона позбавлена можливості сплачувати аліменти на користь доньки ОСОБА_9 . У зв`язку з наведеним, просить звільнити її від сплати аліментів на Дітей та від заборгованості по аліментах.

Представником позивача подано суду заяву про розгляд заяви у її відсутності.

Також і відповідачем подано суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги за предметом позову визнає в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне.

1. Судовим розглядом справи встановлено, що предметом спору, тобто правовим об`єктом з привиду якого виникла конфліктна ситуація між сторонами справи є сімейні правовідносини, пов`язані з виконанням батьками обов`язку щодо сплати аліментів на утримання Дітей.

В контексті хронології існуванням спірних правовідносин між сторонами справи, суд наводить наступні обставини справи.

Сторони по справі є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (повторне свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 31 жовтня 2018 року) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 10 грудня 2013 року).

Згідно з даними заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 січня 2017 року (а.с. 22) шлюб, між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , який 14 квітня 2007 року зареєстрований у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №88 розірвано.

На підставі судового наказу, виданого Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області від 23 жовтня 2017 року присуджено до стягнення з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання двох малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 вересня 2017 року до досягнення дітьми повноліття.

З копії нотаріально посвідченої заяви від 7 березня 2019 року вбачається, що ОСОБА_3 надав свою згоду на постійне місце проживання у Німеччині доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

07.06.2019 позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 (витяг з актового запису про шлюб Е 25/2019, а.с. 19).

Департаментом імміграції та інтеграції міста і району Кассель 22.07.2020 ОСОБА_6 видано посвідку на тимчасове проживання (а.с. 12).

2. Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, суд враховує наступні норми права та наводить мотиви їх застосування.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789Х11 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 Сімейного кодексу України).

Частинами першою, третьою статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення правовідношення.

Відповідно до статті 188 Сімейного кодексу України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Згідно з частиною другою статті 197 Сімейного кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них (частина четверта статті 273 Цивільного процесуального кодексу України).

Виходячи з викладеного, право на утримання має той з батьків, з ким проживає дитина, припинення проживання дитини з тим з батьків, хто отримував аліменти, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини.

Так, з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01.03.2021 №58478087/1 (а.с. 38) вбачається, що у позивача станом на 01.03.2021 року наявна заборгованість по сплаті аліментів на двох дітей у сумі 64560,22 гривень.

У зв`язку з тим, що з 20.05.2019 року донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з матір`ю, відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі, тому ОСОБА_4 слід звільнити від сплати заборгованості по аліментам на утримання ОСОБА_7 .

При вирішенні переданого на розгляд суду позову суд виходить також з того, що у відповідності до приписів частини четвертої ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Позовні вимоги ОСОБА_4 визнані відповідачем безумовно, тому підлягають задоволенню без з`ясування і дослідження інших обставин справи (абзац третій пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 „Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції).

При цьому судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом саме такого судового рішення.

3. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України

На підставі наведеного та керуючись статтями 8, 124, 129, 1291 Конституції України, статтями ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 273, 281-282, 288-289, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області,

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_4 задоволити.

2. Звільнити ОСОБА_4 від сплати аліментів на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , присуджених до стягнення на підставі судового наказу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2017 року по справі 303/5041/17 та від сплати заборгованості по аліментам, яка була нарахована на підставі судового наказу від 23 жовтня 2017 року по справі №303/5041/17 в сумі 64560,22 гривень.

3. Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 840,80 гривень покласти на позивача.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

6. Позивач: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Представник позивача: ОСОБА_2 (м. Надвірна Івано-Франківської області, вул Комунальна, 10).

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Суддя В.В. Кость