Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 2-з/711/83/21
Справа № 711/4511/21
УХВАЛА

21 липня 2021 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Демчик Р.В., при секретарі Кофановій А.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

встановив:

ОСОБА_1 19.07.2021 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_2 про витребування транспортного засобу із чужого незаконного володіння.

Разом з позовною заявою, ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову про накладення арешту на транспортний засіб легковий автомобіль марки «OPEL ZAFIRA», д.н.з. НОМЕР_1 , 2008р.в., vin-код НОМЕР_2 , легковий універсал, чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_3 шляхом заборони його відчуження на користь третіх осіб.

В обґрунтування заяви зазначив, що повірений ОСОБА_2 придбав за кордоном в інтересах ОСОБА_1 легковий автомобіль марки «OPEL ZAFIRA», д.н.з. НОМЕР_1 , 2008р.в., vin-код НОМЕР_2 , легковий універсал, чорного кольору. Після придбання автомобіля, відповідач переправив його до України, де останнім проведено процедуру митного оформлення (на підставі довіреності)/, після чого транспортний засіб було зареєстровано за позивачем, згідно приписів постанови КМУ від 07.09.1998р. №1388.

Проте, після реєстрації вказаного автомобіля за позивачем, останній не отримав його у фактичне володіння та користування, натомість відповідач приховав вказане майно від ОСОБА_1 , не повертає його позивачу, а навпаки намагається продати спірний автомобіль на сайті «RST» за ціною 208900,0грн.

Отже, ОСОБА_1 вказує, що між сторонами виник спір щодо повернення із незаконного володіння ОСОБА_2 легкового автомобіля, власником якого є позивач. Однак в разі відчуження спірного автомобіля на користь третіх осіб, стороні позивача буде вкрай складно відновити його порушені права та повернути транспортний засіб у своє законне володіння. Також зазначає, що без накладення арешту на спірний автомобіль у даній цивільній справі, існує реальна небезпека позбавлення позивача права власності на вказане майно. Отже, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання судового рішення про повернення майна із чужого незаконного володіння, а тому він звернувся до суду з даною заявою.

Згідно ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову та і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як роз`яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі №922/4587/13.

Встановлено, що між сторонами існує спір щодо володіння та користування автомобілем марки «OPEL ZAFIRA», д.н.з. НОМЕР_1 , 2008р.в., vin-код НОМЕР_2 , легковий універсал, чорного кольору, який було придбано ОСОБА_2 за кордоном в інтересах ОСОБА_1 .

Вирішуючи подану заяву, суд бере до уваги характер спірних правовідносин, вагомість поданих доказів та виходить з висунутих у цій справі позовних вимог.

Тож з урахуванням встановлених обставин справи та беручи до уваги предмет спору, в даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити та в порядку забезпечення позову накласти арешт на спірний автомобіль, шляхом заборони здійснювати його відчуження на користь третіх осіб.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб, а саме: автомобіль марки «OPEL ZAFIRA», д.н.з. НОМЕР_1 , 2008р.в., vin-код НОМЕР_2 , легковий універсал, чорного кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_3 є ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) шляхом заборони відчуження вказаного автомобіля на користь третіх осіб.

Копії ухвали направити Центру ДАІ 7101 (вул. Лесі Українки, 21, м. Черкаси) та Придніпровському відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (пр-т. Хіміків, 50, м. Черкаси), для відому та виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Суддя: Р. В. Демчик