КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3239/21
Провадження № 2/552/1356/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.08.2021 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді Кузіної Ж.В.
секретар судового засідання - Мовчан В.О.
розглянувши в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» про стягнення нарахованої невиплаченої заробітної плати та проведення кінцевого розрахунку, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» про стягнення нарахованої невиплаченої заробітної плати та проведення кінцевого розрахунку посилаючись на те, що позивач перебувала в трудових відносинах з відповідачем. 09 грудня 2020 року вона звільнена за згодою сторін на підставі наказу № 89-к. У день звільнення відповідач не виплатив заробітну плату та компенсацію за невикористану відпустку. Розмір невиплаченої заробітної плати за 17 робочих днів листопад 2020 року становить 6108,09 грн., 6 робочих днів грудня 2020 року - 3 456,3 грн., компенсація за невикористану основну щорічну відпустку 10 днів - 3 460 грн., невиплачена матеріальна допомога до відпустки 20 110 грн. Просила стягнути з відповідача зазначені кошти та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 10.12.2020 року по дату проведення фактичного розрахунку, виходячи з середньоденного розміру заробітної плати 576,05 грн., а також понесені судові витрати.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17 червня 2021 року відкрито спрощене провадження у справі, витребувано з ДП «Полтавське управління геофізичних робіт» інформацію про суми нарахування та виплати кінцевого розрахунку при звільнені ОСОБА_1 із розшифруванням нарахування (сума заробітної плати сума компенсації за невикористану відпустку), інші належні ОСОБА_1 виплати; інформацію про розрахунок та розмір середньоденного заробітку ОСОБА_1 відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася , у день судового розгляду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперчує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ДП «Полтавське управління геофізичних робіт» у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подавав, з жодними заявами та клопотаннями до суду не звертався.
Відповідно до довідки від 11.08.2021 року на офіційному веб-сайті Київського районного суду м. Полтави розміщено оголошення про виклик ДП «Полтавське управління геофізичних робіт» в судове засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Отже, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.
Суд, керуючись ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та не подання відзиву відповідачами ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з`явився на підставі наявних у матеріалах справи даних та доказів.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились, з ухваленням заочного рішення.
Суд, дослідивши зібрані в справі докази, дійшов до наступних висновків.
Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала з відповідачем ДП «Полтавське управління геофізичних робіт» в трудових відносинах, звільнена 09 грудня 2020 року на підставі наказу № 89-К від 09 грудня 2020 року згідно ч. 1 ст. 36 КЗпП України.
Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Як встановлено з матеріалів цивільної справи відповідач заробітну плату в порушення норм ст. 115 КЗпП України позивачу в день звільнення не виплатив, розмір заборгованості складає за листопад 2020 року 6 108,09 грн., за грудень 2020 року 3 456,3 грн.
Наведені розрахунки позивача щодо розміру заборгованості по заробітній платі відповідачем не спростовано, ухвала суду про витребування доказів не виконана, витребувані судом докази не надані.
Відповідно до ч. 1 та 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.4 ст. 12 ЦПК України к ожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Оскільки відповідачем не надано доказів на спростування наданих позивачем розрахунків, які підтверджуються індивідуальними відомостями про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до наказу № 89-к про припинення трудового договору (контракту) від 09 грудня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 їй підлягає до виплати компенсація за 10 календарних днів невикористаної відпустки.
Згідно наданих позивачем розрахунків, які не спростовані відповідачем, розмір компенсації за невикористану відпустку тривалістю 10 календарних днів становить 3 460 грн.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про колективні договори і угоди» умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали.
Умови колективних договорів або угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними, і забороняється включати їх до договорів і угод.
Забороняється включати до трудових договорів умови, що погіршують становище працівників порівняно з чинним законодавством, колективними договорами та угодами.
Як передбачено пунктом 5.1. Колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт», реєстровий №104 від 25.05.2016 року, при наданні щорічної відпустки працівнику нараховується матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі 2-х посадових окладів чи тарифної ставки, крім порушників трудової і виробничої дисципліни за рішенням спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету. В разі розподілу відпустки на частини матеріальна допомога на оздоровлення виплачується рівними частинами.
Також судом установлено, що відповідачем не було виплачено позивачу ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі 2-х посадових окладів, у розмірі 20 110 грн.
Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у встановлені законодавством строки, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Розмір середньої заробітної плати позивачем обраховано відповідно до вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.
Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час затримки розрахунку, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно пункту 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.
Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).
При вирішенні питання про розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд виходить з того, що розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 10 грудня 2020 року по день розгляду справи 27 серпня 2021 року (177 робочих днів), виходячи із середньоденної заробітної плати 576,05 грн., складає 101 960,85 грн.
Оскільки відповідачем будь-які докази суду не надавались, ухвала суду про витребування доказів відповідачем не виконана, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, в межах позовних вимог, та приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість по заробітній платі за листопад 2020 року та за грудень 2020 року у розмірі 9 564,39грн., компенсація за невикористану відпустку в розмірі 3 460,00 грн., невиплачена матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі 20 110,00 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 101 960,85 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 908 грн.
Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 грн.
Крім того, враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позивачем надлишково сплачений судовий збір при подачі позову до суду в сумі 545,53 грн. та підлягає до поверненню.
Всього з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 135 095,24 грн.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше, ніж за один місяць.
Керуючись ст. ст.10,12,81,141, 259, 263-265,282, 430 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» про стягнення нарахованої невиплаченої заробітної плати та проведення кінцевого розрахунку задовольнити частково.
Стягнути з Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» на користь ОСОБА_1 заборгованість із нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за листопад 2020 року та за грудень 2020 року у розмірі 9564,39 грн., компенсацію за невикористану відпустку тривалістю 10 календарних днів у розмірі 3460,00 грн., невиплачену матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі 20 110,00 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні станом на 27 серпня 2021 року в розмірі 101 960,85 грн., на відшкодування понесених судових витрат 908,00 грн., а всього стягнути 136 003,24 грн. (сто тридцять шість тисяч три гривні двадцять чотири копійки).
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути з Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок).
Рішення допустити до негайного виконання в частині стягнення заробітної плати в сумі 12 097,05 грн. (дванадцять тисяч дев`яносто сім гривень 05 копійок), решту суми 123 906,19 грн. (сто двадцять три тисячі дев`ятсот шість гривень дев`ятнадцять копійок) стягнути після набрання рішенням законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , (проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

Відповідач Державне підприємство «Полтавське управління геофізичних робіт», (місцезнаходження: м. Полтава, вул. Заводська, 16, ідентифікаційний )

Повний текст судового рішення виготовлений 30 серпня 2021 року.

Головуючий Ж.В.Кузіна