Провадження №2/263/177/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року м.Маріуполь

Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шевченко О.А.,

при секретарі Шамбелан К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 06 грудня 2019 року надійшла позовна заява представника позивача Лисова В.Л, який діє в інтересах ОСОБА_2 , про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 19090 доларів США.

На обґрунтування зазначено, що 05.09.2019 року позивачка передала ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 19090 доларів США, що по курсу НБУ на 05.09.2019 року становило 482000,00 грн., та які він зобов`язався повернути не пізніше 15.11.2019 року, що підтверджується відповідною розпискою. У зазначений строк борг відповідач не повернув, у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 березня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд указаної цивільної справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження, роз`яснено учасникам їх право та строки на подачу відзиву на позов та відповіді на відзив.

Ухвалою від 16 лютого 2021 року закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не з`явився, від його представника, адвоката Косенко С.С., на адресу суду надійшла заява, у якій зазначено, що відповідачем ОСОБА_3 сплачено суму боргу в розмірі 5000,00 грн., на підтвердження долучив квитанцію.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом досліджуються представлені письмові докази на підтвердження тих обставин, на які посилаються сторони, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно до розписки ОСОБА_3 від 05.09.2019 року, останній отримав від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 19090 доларів США, що по курсу НБУ станом на 05.09.2019 року становить 482000,00 грн. Зазначені кошти зобов`язався повернути не пізніше 15.11.2019 року.

Згідно квитанції ПриватБанк TS203467 від 22.02.2020 року, долученої представником відповідача, адвокатом Косенко С.С., на рахунок ОСОБА_2 перераховано 5000,00 грн.

Заявою представника позивачки, адвоката Лисова В.Л., підтверджується отримання ОСОБА_2 5000,00 грн. від ОСОБА_3 в рахунок погашення заборгованості.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Ст. 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Верховний Суд України, розглянувши справу № 6-63 цс 13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики, зробив правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Отже, факт передачі грошових коштів від позивача та відповідача підтверджено.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи те, що відповідач не надав до суду жодних доказів на спростування обставин, викладених у позові, крім того, надавши докази погашення частини боргу, фактично визнав позовні вимоги, суд вбачає доведеним факт надання відповідачеві від позивача позики в розмірі 19090 доларів США та факт їхнього неповернення з боку відповідача.

Відтак, суд вбачає достатньо підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу за договорами позики, з урахуванням погашених відповідачем 5000,00 грн.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, сума боргу не підлягає переведенню до гривневого еквіваленту, адже борг має бути повернутий у тій валюті, в якій була надана позика. Так як валютою договору були долари США, суд вбачає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість у доларах США.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в розмірі 18911,3 доларів США, із розрахунку: 19090 доларів США (5000,00:27,98 (офіційний курс гривні щодо долару США станом на день подання позовної заяви 19.04.2021 року) =178,70 доларів США).

Керуючись ст.ст. 141, 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 4568,23 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 280, 352, 354, а також п.п. 9, 15 Перехідних положень ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованість за договорами позики від 05.09.2019 року у розмірі 18911,3 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 4568,23 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2

Суддя О.А.Шевченко