Справа № 559/584/21
Провадження № 2/559/695/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

секретаря судового засідання Федорук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити, що частка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку становила 1/2 частки земельної ділянки. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Вона є спадкоємцем ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить: 1) частка земельної ділянки площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:1062, 2) 51/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 .

19 лютого 2019 року приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Пришко О.О., на підставі заяви про прийняття спадщини за законом, поданої ОСОБА_1 на майно померлого ОСОБА_3 , відкрито спадкову справу за № 7/2019. В подальшому ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, в т. ч. на частку земельної ділянки площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:1062. Однак, вказана земельна ділянка, відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.09.2014 р. належить померлому - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності.

19 лютого 2021 року, в зв`язку з тим, що частка спадкодавця в праві власності на вищевказану земельну ділянку невизначена, а тому неможливо встановити склад спадкового майна, приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Пришко О.О. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У зв`язку з цим змушена звернутись до суду.

Представник позивача адвокат Ліщинська Т.І., згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, подала до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без її участі, позов визнає у повному обсязі та просить його задовольнити.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», … у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі, зважаючи на наступне.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожній особі гарантується право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права або застосування інших способів захисту, встановлених законом, зокрема поділу (виділу) в натурі майна, що є у спільній частковій власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Дубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 25.09.2018 (а.с. 5).

У свідоцтві про народження позивачки НОМЕР_2 батьком зазначений ОСОБА_3 (а.с. 13).

Після укладення шлюбу позивачка змінила прізвище на ОСОБА_1 , про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_3 (а.с. 14).

Як свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №57332745 від 26.08.2019, ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_3 , після смерті якого заведено спадкову справу №7/2019 (а.с. 8).

Приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Пришко О.О. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 (а.с. 9).

До складу спадкового майна входить: 1)частка земельної ділянки площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:1062, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 30.09.2014 р., Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.09.2014 р. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.04.2019 р. (а.с. 11, 12); 2)51/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на спадщину за законом від 26.08.2019 р. та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.08.2019 р.(а.с. 10).

Вказана земельна ділянка, відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.09.2014 р. належить померлому - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності (а.с. 12). Про це ж свідчить витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.04.2019 (ас. 15-17).

19 лютого 2021 року приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Пришко О.О. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що частка спадкодавця в праві власності на вищевказану земельну ділянку невизначена, а тому неможливо встановити склад спадкового майна (а.с. 18).

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Частиною першою ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до пунктів 4 та 6 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення (виділення) частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні таких часток істотне значення має встановлення їх розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавців, так і після відкриття спадщини.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», пунктом 3.4 зазначено, що відповідно до ст. 1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: "Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила -1/2".

Згідно зі ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Приписами ч.2 ст.370 ЦК України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно ст. 89 Земельного кодексу України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Згідно із пунктом 17 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 р. частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини.

Су враховує, що позивачка є спадкоємцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла частка земельної ділянки площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить йому та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності. Приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Пришко О.О. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що частка спадкодавця в праві власності на вищевказану земельну ділянку невизначена, а тому неможливо встановити склад спадкового майна. Невизначеність часток у праві спільної сумісної власності позбавляє позивача можливості належним чином оформити свої спадкові права на земельну ділянку, що належала померлому на праві спільної сумісної власності. Отже, порушені права позивачки підлягають захисту у судовому порядку, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись: ст.ст. 4, 5, 76, 81, 258, 259, 263-165 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності - задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:1062, становила у розмірі 1/2 частки земельної ділянки.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не булу вручену у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Р.В. Ралець