Справа № 212/2584/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Козлова Ю.В.,

за участі секретаря судового засідання: Машошиної Ю.О.,

представника позивача Виконкому

Покровської районної у місті ради : Коваленко Н.М.,

відповідача: ОСОБА_1 ,

представника третьої особи: Пащак С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EasyCon», цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконкому Покровської районної у місті Кривому Розі до ОСОБА_1 , третя особа КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» про скасування усиновлення, -

В С Т А Н О В И В:

Орган опіки та піклування виконкому Покровської районної у місті Кривому Розі ради звернувся до суду в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з позовом до ОСОБА_1 про скасування усиновлення.

В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 20.06.2019 справа №213/1351/19 номер провадження 2-0/213/27/19 громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ID-паспорт НОМЕР_1 , виданий 29.08.2017, орган що видав 1227), усиновила двох дітей, позбавлених батьківського піклування, які є її племінниками і виховувались в КНВК «Загальноосвітня школа-інтернат 1-ІІІ ступеню №9 з посиленою спортивною підготовкою»: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Після усиновлення, відповідно до вищевказаного рішення суду, прізвища дітей змінено з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 , відомості про матір змінено на ОСОБА_1 , відомості про батька дітей записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

05.08.2019 ОСОБА_1 звернулась до служби у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради м.Кривого Рогу із заявою про зміну місця проживання в зв`язку з переїздом за місцем постійного мешкання її чоловіка - ОСОБА_8 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до усних пояснень ОСОБА_1 , виїзд в Ізраїль разом з усиновленими дітьми не здійснено в зв`язку з тим, що вона не змогла оформити документи на в`їзд та проживання дітей в Ізраїлі.

Фактично ОСОБА_1 виїхала в Ізраїль разом зі своєю донькою, ОСОБА_9 , 2017 р.н., залишивши усиновлених дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 разом з ОСОБА_10 , надавши останній нотаріально засвідчену заяву про те, що ОСОБА_10 буде здійснювати нагляд за дітьми на період з 07.11.2020 по 07.11.2021 і вживатиме всіх залежних від неї заходів для безпечного проживання і виховання дітей за відсутності ОСОБА_1

04.02.2021 на електронну пошту служби у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради надійшов лист з електронної адреси відповідача, ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_6 , в якому вона просить скасувати усиновлення так як у неї немає можливості проживати разом з дітьми.

05.02.2021 до служби у справах дітей звернулась ОСОБА_11 із заявою про влаштування ОСОБА_2 до центру соціально-психологічної реабілітації дітей, в зв`язку з тим, що вона не справляється з його вихованням. Відповідно до її пояснень, малолітній ОСОБА_2 вийшов із-під її контролю: не слухає, в нічний час тікає з дому через балкон, почав курити, має проблеми з навчанням. Стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , зазначила що проблем з дівчинкою не має, просить залишити дівчинку з нею, відповідно до наданої нотаріально засвідченої заяви ОСОБА_1 .

В зв`язку з тим що мати перебуває за кордоном, а ОСОБА_11 не справляється з вихованням хлопчика - ОСОБА_2 , він 09.02.2021 року був направлений в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» виконкому Криворізької міськради.

Враховуючи, що усиновлювач ОСОБА_1 та діти ОСОБА_3 та ОСОБА_2 фактично мешкають в різних країнах, забезпечення стабільних та гармонійних умов життя малолітніх неможливе в повному обсязі, позивач просив скасувати усиновлення.

До усиновлення малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували на первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування в службі у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради м.Кривого Рогу. Відповідно до п.18 Постанови КМУ від 08.10.2008 року №905 «Про затвердження Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей» діти повинні бути передані органу опіки та піклування виконкому Металургійної районної в місті ради м.Кривого Рогу та в подальшому поновлені у них на обліку в зв`язку зі скасуванням їх усиновлення.

Відповідно до процесуальних документів, які знаходяться в матеріалах справи.

06 квітня 2021 року ухвалою відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 13 серпня 2021 року по справі проведено підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_12 підтримала заявлені вимоги та їх обґрунтування, просила задовольнити. Зазначила, що у суду є достатньо підстав для скасування усиновлення, так як вони передбачені СК України.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Зазначила, що вона дійсно на даний час постійно мешкає в іншій країні. За законами країни Ізраїль терміново не отримує громадянства, через те не може забрати усиновлених дітей до себе. Весь цей час вона надає матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі 1200 доларів США. Діти постійно отримують харчування, одяг, контролює їх забезпечення та надані належні умови для їх проживання, відвідують позашкільні гуртки. Сповістила, що дійсно, з ОСОБА_13 склались складні стосунки, у нього підлітковий вік, він вважає, що його всі залишили, що вона його кинула, тому її довірена особа була вимушена звернутись до Служби опіки за допомогою, однак ніхто не припускав, що відділ опіки поставить питання про скасування усиновлення. Запевнила суд, що за будь-яких умов, в березні місяці наступного року вона має отримує громадянство і відразу почне готувати документи для виїзду дітей в Ізраїль, за місцем її проживання. Просить не скасовувати усиновлення, тому що ці діти для неї рідні, вона дуже переживає за їх долю. Вважає, що влаштування дітей до інтернату, а в більшій частині для ОСОБА_14 , з урахуванням її статі, витонченого сприйняття дійсності, стане великим ударом. Пояснила, що дівчинка дуже ранима і зміна обстановки з домашнього затишку на казенний будинок стане для неї великим ударом, вона побоюється, що дитина може скоїти якесь лихо. ОСОБА_13 же, на її думку, з часом змінить своє ставлення до опікуна та бабусі.

Представник третьої особи - КЗ «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей №1» в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Зазначила, що ОСОБА_13 перебуває в їх установі, має складний характер, часто говорить неправду. Представник цієї установи вважала, що вимоги про скасування усиновлення обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.

Допитана в суді в якості свідка ОСОБА_15 пояснила, вона раніше доглядала дітей ОСОБА_13 та ОСОБА_14 сама, однак за станом здоров`я, була вимушена просити відповідачку передати дітей іншій довіреній особі, але вона після лікування знову здатна доглядати дітей, постійно спілкується з ними. ОСОБА_14 живе з нею та під її наглядом. Побут налагоджено, дівчинка відчуває себе вдома. Сповістила суду, що ОСОБА_13 має складний характер, однак пояснює для себе тим, що він підліток, часто потрапляє під вплив друзів і знайомих і з ним складніше, ніж з дівчинкою. Просила не скасовувати усиновлення, дочекатися отримання громадянства відповідачкою та надати дітям можливість отримати інше, краще життя, ніж те, що очікує на них при скасуванні усиновлення. Окремо просила не забирати у неї ОСОБА_14 .

Опитаний в суді хлопчик ОСОБА_2 пояснив, що коли ОСОБА_16 виїхала до Ізраїлю і не забрала його, він вирішив, що він нікому не потрібен, тому постійно виходив за рамки належної поведінки. За час перебування в Центрі соціально-психологічної реабілітації зрозумів, що таке родина, де йому справді краще, тому запевняв суд, що буде намагатись змінити своє ставлення до оточуючих, а відтак і поведінку. Дуже хоче, щоб його забрали до сім`ї. Зазначив, що під впливом зазначених вище обставин написав заяву про відмову проживати в родині, на даний час його думка докорінно змінилась.

Опитана в суді дівчинка - ОСОБА_3 пояснила, що постійно спілкується з мамою (відповідачкою). Просила залишити її з бабусею до тих пір, коли відповідачка буде мати змогу забрати її до Ізраїлю. Чекає цього і живе цим.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 20.06.2019 року (справа №213/1351/19 номер провадження 2-0/213/27/19) громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усиновила двох дітей, позбавлених батьківського піклування, які є її племінниками і виховувались в КНВК «Загальноосвітня школа-інтернат 1-ІІІ ступеню №9 з посиленою спортивною підготовкою»: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.6-8).

Рішення суду набрало законної сили 29.07.2019 року.

Після усиновлення, відповідно до вищевказаного рішення суду, прізвища дітей змінено з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 , відомості про матір змінено на ОСОБА_1 , Відомості про батька дітей записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджено свідоцтвами про народження дітей (а.с.9-10).

За змістом ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст.5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Статтею 207 Сімейного кодексу України встановлено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст.282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Згідно з ч.ч.3-5 ст.232 СК України, з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

Відповідач в жовтні 2019 року продала квартиру за адресою: АДРЕСА_2 та виїхала на постійне місце проживання до чоловіка - ОСОБА_8 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

06.11.2020 року ОСОБА_1 надала ОСОБА_10 нотаріально засвідчену заяву про згоду тимчасово на період з 07.11.2020 по 07.11.2021 доручає останній здійснювати нагляд за дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджено копією заяви засвідченої приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбіда Є.М. (а.с.12).

05.02.2021 до служби у справах дітей звернулась ОСОБА_11 із заявою про влаштування ОСОБА_2 до центру соціально-психологічної реабілітації дітей, в зв`язку з тим, що вона не справляється з його вихованням. Відповідно до її пояснень, малолітній ОСОБА_2 вийшов із-під її контролю: не слухає, в нічний час тікає з дому через балкон, почав курити, має проблеми з навчанням. Стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , зазначила що проблем з дівчинкою не має, просить залишити дівчинку з нею (а.с.13-14).

В зв`язку з тим, що мати перебуває за кордоном, ОСОБА_11 не в змозі справитись з вихованням хлопчика - ОСОБА_2 . Через це, він 09.02.2021 року був направлений в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» виконкому Криворізької міськради.

Неповнолітній ОСОБА_2 , в присутності працівників КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» виконкому Криворізької міськради, надав заяву-згоду на скасування його усиновлення ОСОБА_1 , просив змінити його прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_6 (а.с.15).

ОСОБА_3 , в присутності заступника начальника служби у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради Коваленко Н.М., не погодилась зі скасуванням її усиновлення ОСОБА_1 . В заяві зазначила, в разі скасування усиновлення просить залишити їй прізвище « ОСОБА_7 » (а.с.16).

Стаття 238 СК України передбачає вичерпний перелік підстав, за яких усиновлення може бути скасоване. Позивач, зокрема, посилається у позові на п.1 та п.3 ч.1 даної статті, відповідно до яких, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання та якщо між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків.

Позивач в судовому засіданні не надав жодного належного доказу на підтвердження своїх вимог щодо підстав скасування усиновлення, а саме: того, що між відповідачем ОСОБА_17 та усиновленими дітьми склалися, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Не підтверджено, на думку суду, і того факту, що мешкаючи в різних країнах усиновлювач не забезпечує стабільних та гармонійних умов життя та розвитку малолітніх. Судом встановлено, що діти забезпечуються з боку усиновителя матеріально на належному рівні, забезпечується їх розвиток (подорожі, відпочинок, навчання тощо). Так, об`єктивні умови на даний час не дозволяють їм проживати разом, до того ж хлопчик ще й ускладнив ситуацію тим, що його поведінка, крім іншого, викликала по суті, реагування з боку органів опіки у вигляді звернення до суду. Однак, об`єктивно усиновитель ОСОБА_1 довела що її дії ніяким чином не знаходились поза межами регламентованої законом поведінки усиновителя.

Враховуючи вищенаведене, судом причин для скасування усиновлення не виявлено.

Крім того, суд, не в останню чергу, бере до уваги й думку дітей, враховуючи, що скасування усиновлення для них може мати негативні наслідки, негативно вплинути на їх емоційно - психологічний стан, позбавити їх надії на набуття сім`ї.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, суди мають приділяти першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.9 Конвенції та ст.14 Закону України «Про охорону дитинства», дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. Згідно із вимогами ч.4 ст.232 Сімейного кодексу України, усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Таким чином, на відповідача з моменту усиновлення були покладені батьківські обов`язки щодо малолітніх дітей, які були нею усиновлені і порушення цих обов`язків, які б суд вважав свідомими діями відповідача - виявлено не було

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» дитина має право на сім`ю, спілкування з обома батьками та на піклування як з боку матері, так і з боку батька. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до статті 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянутої), що набрала чинності для України з 01.09.2011 року, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом, які не знайшли підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням вище викладеного, враховуючи найвищі інтереси дітей, суд приходить до висновку про необхідність відмовити позивачу в задоволенні позову, оскільки скасування усиновлення суперечить інтересам дітей і призведе до порушення основоположного принципу усиновлення: забезпечення стабільних та гармонійних умов життя усиновлених.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 81,141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355ЦПК України, ст.ст. 238-241 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог Органу опіки та піклування виконкому Покровської районної у місті Кривому Розі до ОСОБА_1 , третя особа КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» про скасування усиновлення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а в разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повне рішення виготовлено 07 вересня 2021 року.

Суддя: Ю. В. Козлов