Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/1017/16-ц

Провадження № 2/943/30/2021

26 серпня 2021 року м.Буськ, Львівської області

Буський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді - Шендрікової Г.О.,

за участю секретаря Бузун О.О.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буськ цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан Транс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан Транс Груп» Січевич І.М. звернулася в суд з цим позовом. Просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 7018,97 грн. завданої шкоди та судовий збір. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 11 березня 2015 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу у Львівську філію ТОВ «Орлан Транс- Груп» на посаду водія, зокрема, відповідач здійснював автоперевезення. Останній неодноразово перебував у відрядженнях як по території України, так і за кордоном. Для заправки дизпаливом він отримував картки ТзОВ «Вог Рітейл». Згідно норм витрат дизельного палива автомобіля та представлених відповідачем шляхових листів, останнім спричинено надмірні витрати палива під час виконання міжнародних перевезень та внаслідок порушення норм наказу «Про дотримання правил заправки дизельним пальним при виконанні транспортного завдання». Загальна сума збитків, спричинених підприємству становить 7018,97 грн. Жодних документів, які обґрунтовують такі витрати відповідачем не надано. Ні за час роботи, ні після звільнення останній завданих збитків не усунув та не повернув підприємству вищевказані кошти.

Представник позивача ТзОВ «Орлан Транс - Груп » в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій просить справу слухати у їх відсутності, а позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити повністю. Проти заочного вирішення справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надіслав відзив на позовну заяву, в якому вважає, що позов є безпідставним, пропущено строк позовної давності, а вимоги зазначені в позовній заяві такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. В судове засідання 10 серпня 2021 року відповідач ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився без поважних причин, клопотань про відкладення або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Як вбачається із матеріалів справи судова повістка відповідачу надсилалась рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місця його проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Із вказаного рекомендованого повідомлення слідує, що судова повістка була вручена особисто відповідачу. Тобто у справі наявні докази належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно наказу №25_кф від 11.03.2015 р. вбачається, що сторони в зазначений період перебували у трудових відносинах, а саме, відповідач працював на посаді водія автотранспортних засобів для перевезення вантажів у міжміському, міжобласному та міжнародному сполученні.

При прийомі на роботу між ТзОВ «Орлан Транс Груп» та ОСОБА_1 був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 11 березня 2015 року, яким передбачено відповідальність за збереження вантажу та переданих йому матеріальних цінностей.

Під час виконання перевезення на автопоїзді 22189КА/ НОМЕР_1 за маршрутом по Україні згідно подорожнього листа №791316 від 15.05.2015р. при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 230 літрів палива. Відповідачем було придбано 2200 літрів дизельного палива. При поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 330 літрів. Згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 1968 літрів палива, згідно ж даних подорожнього листа та розшифровки до нього, поданих ОСОБА_1 , витрата палива склала 2100 літрів. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 132 літри дизельного палива на загальну суму 2802,81 грн. (230+2200-1968- 330=132).

Під час виконання перевезення на автопоїзді НОМЕР_2 / НОМЕР_3 за маршрутом Україна- Польща-Чехія-Україна згідно подорожнього листа №526117 від 19.06.2015р. при виїзді автомобілі в рейс в паливних баках залишалося 213 літрів палива. Відповідачем було придбано 1220 літрів дизельного палива. При поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 184 літри. Згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 1159 літрів палива, згідно ж даних подорожнього листа та розшифровки до

Нього, поданих ОСОБА_1 , витрата палива склала 1249 літрів. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 91 літр дизельного палива на загальну суму 1886,28 грн. (213+1220-1159- 1249=91).

Під час виконання перевезення на автопоїзді АА46030В/ НОМЕР_4 за маршрутом Україна-Азербайджан-Україна згідно подорожнього листа №526434 від 08.09.2015р. при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 169 літрів палива. Відповідачем було придбано 2374 літри дизельного палива. При поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 312 літрів. Ягідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 2101 літр палива, згідно ж даних подорожнього листа та розшифровки до нього, поданих ОСОБА_1 , витрата палива склала 2231 літр. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 130 літрів дизельного палива на загальну суму 2329,88 грн. (169+2374-2101-312=130). Загалом збитки, завдані ОСОБА_1 при виконанні даного перевезення склали 7018,97 грн.

Жодних документів, які б обґрунтували таку витрату палива ОСОБА_1 надано не було. Слід звернути увагу на аналіз розшифровок до подорожніх листів, на підставі яких здійснювалися перевезення з яких убачається, що заправка неодноразово перевищувала реальний вміст паливних баків автомобілів, на яких виконував перевезення ОСОБА_1 .

Відповідно до наказу Львівської філії ТОВ «Орлан-Транс-Груп» №53-кф від 27.04.2016 року, Відповідача було звільнено з займаної посади за прогул згідно п.4 ст. 40 КЗпП.

Проте, ОСОБА_1 на дату подання даної позовної заяви не повернено до каси ТзОВ «Орлан-Транс-Транс» суму збитків, завданих перевитратою палива в розмірі 7018,97 гривень.

Згідно п.7.1 Наказу від 29 серпня 2017 року «Про впровадження єдиних правил заправки

дизельним пальним при виконанні транспортного завдання» під час виконання транспортного завдання у міжнародному напрямку заправку паливом необхідно виконувати у країні з найнижчою вартістю палива П.10 зазначених правил також передбачено, що кількість придбаного палива не повинна перевищувати об`єму всіх паливних баків даного автомобіля та напівпричепа-рефрижератора. В разі розрахункового перевищення заправки водій зобов`язаний відшкодувати підприємству вартості палива, що дорівнює ціні на паливо під час розрахункової заправки, помножена на кількість літрів, що перевищує об`єм баків.

Відповідно до ст.130 КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Статтею 132 КЗпП України передбачено, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві.

Згідно п. 6 ст.134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків.

Згідно до роз`яснень, викладених у пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року N 14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками", матеріальна відповідальність в повному розмірі на підставі пункту 6 статті 134 КЗпП України покладається на працівника у випадках, передбачених окремими законодавчими актами. За чинним законодавством така відповідальність може бути покладена, зокрема, за шкоду, заподіяну перевитратою пального на автомобільному транспорті.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР від 12 вересня 1991 N 1545-XII, у зв`язку з Постановою Верховної Ради України від 24 серпня 1991 року "Про проголошення незалежності України" та прийняттям проголошення незалежності України встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

Так, відповідно до підпункту "в" пункту 14 Постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР "Про підвищення ефективності використання автотранспортних засобів у народному господарстві, посилення боротьби з приписками при перевезенні вантажів автомобільним транспортом та забезпечення цілості паливно-мастильних матеріалів" від 5 серпня 1983 року N 759, яка є чинною, за перевитрату палива понад затверджених норм з вини працівників автомобільного транспорту з них утримується 100 відсотків вартості перевитраченого автомобільного палива.

Згідно з пунктом 6.7 Інструкції з обліку надходження і витрачання пально-мастильних матеріалів і єдиних талонів на відпуск нафтопродуктів на підприємствах, в організаціях, колгоспах і радгоспах, затвердженої Державним комітетом СРСР по забезпеченню нафтопродуктами 3 лютого 1984 року N 01/21-8-72, яка є чинною, на підставі прийнятого керівником підприємства рішення вартість перевитраченого палива понад затверджені норми підлягає стягненню з водіїв транспортних засобів.

Судом встановлено, що перевитрати палива відповідачем ОСОБА_1 мали місце за обставин зазначених позивачем в позові. Відповідачем не подано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність його вини у допущених перевитратах палива.

Отже, чинним законодавством передбачено, що матеріальна відповідальність повністю може бути покладена на працівника за шкоду заподіяну перевитратою пального на автомобільному транспорті. Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача 1378 (одна тисяча триста сімдесять вісім) грн. 00 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 134, 137 КЗпП України, ст. 81, 141, 247, 258, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан Транс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан Транс Груп» 7018 (сім тисяч вісімнадцяць) грн. 97 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан Транс Груп» 1378 (одна тисяча триста сімдесять вісім ) грн.00 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області (пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 26 серпня 2021 року.

Учасники справи:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан Транс Груп» 03148, м. Київ, вул. Жмеринська, 30 ( ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , який зареєстрований та проживаючий - с. Новий Ріпнів Буського району Львівської області.

Суддя: Г. О. Шендрікова