ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року

м. Харків

справа №627/351/20

провадження № 22ц/818/2481/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Куругової С.С., Пилипчук Н.П.

за участю секретаря судового засідання Сабельнік Б.В.,

учасники справи:

позивач - Приватна агрофірма «Ватал»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 01 жовтня 2020 року в складі судді Вовк Л.В.,

У С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року Приватна агрофірма «Ватал» (далі ПА «Ватал») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , яким, з урахуванням збільшення позовних вимог, просила зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою загальною площею 3,2554 га, в т.ч. ріллі 3,1568 га, кадастровий номер :01:000:0472, та сіножатей 0,0986 га, кадастровий номер :04:000:1132, шляхом демонтажу межових знаків; стягнути витрати, понесені ПА «Ватал» на обробку землі у розмірі 37944,98 грн.

В обгрунтування позову зазначено, що 28.03.2005 між ПА « Ватал» та ОСОБА_1 укладений договір оренди землі №248/1158-к на 15 років, який зареєстрований 04.05.2006 у Краснокутському районному відділі Харківської філії ДП «Центр ДЗК», та строк його дії закінчується у травні 2021 року. ОСОБА_1 , вважаючи , що строк дії договору сплив в березні 2020 року, установив межові знаки на земельній ділянці, які перешкоджають ПА «Ватал» здійснювати комплекс весняно-польових робіт. Вимогу позивача про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, оскільки договір є чинним і діє до травня 2021 року, відповідач залишив без задоволення. У зв`язку з невиконанням умов договору, позивач поніс витрати на обробку землі у сумі 37944,98 грн.

Заочним рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 01 жовтня 2020 року позовні вимоги ПА «Ватал» задоволені. Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою загальною площею 3,2549 гектарів, у т.ч. ріллі 3,1568 га - кадастровий номер :01:000:0472, та сіножатей 0,0986 га - кадастровий номер :04:000:1132, шляхом демонтажу межових знаків. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПА «Ватал» витрати, понесені на обробку землі у розмірі 37944,98 грн. та сплачений судовий збір у сумі 4204 грн., а всього 42148,98 грн.

Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 29 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 01 жовтня 2020 року залишено без задоволення.

Ухвала мотивована тим, що відповідач був обізнаний про розгляд справи, про призначені судові засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується розписками про отримання судових повісток. Отже, відповідач розпорядився своїми процесуальними правами, в тому числі щодо можливості приймати участь у засіданнях та надати письмові заперечення, на власний розсуд. Неможливість відповідача з`явитися до судових засідань не перешкоджала участі у справі його представника. Також в заяві про перегляд заочного рішення не зазначено доказів, які б мали істотне значення для вирішення справи.

Не погодившись з заочним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що судом при розгляді справи порушено норми процесуального права, зокрема, помилково визначено порядок розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Проте, дана справа має значний суспільний інтерес, оскільки позивач є орендарем у сотень землевласників даного регіону. Отже, справа мала вирішуватися за правилами позовного провадження. Посилаючись на те, що позивач не надав доказів вартості земельної ділянки, апелянт вважає ціну позову такою, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що також вказує на необхідність розгляду справи в порядку позовного провадження. Також, судом неповно з`ясовано обставини у справі, не враховано, що розрахунок позивачем проведено неправильно, а перевірити його на відповідність наявним витратам, якщо такі були, не виявляється можливим. Апелянт зазначає, що межові знаки встановлено виключно на ріллі, сіножать знаходиться за багато кілометрів від спірної земельної ділянки і він не має інформації, що діється на його сіножаті. Договір оренди має специфічну природу і роком користування орендованою земельною ділянкою вважається господарський рік з урахуванням періоду ротації основної сівозміни. Беручи до уваги, що акт прийому-передачі землі між орендарем і орендодавцем укладено та підписано в день укладення основного договору оренди, землю орендареві було передано в оренду саме 28.03.2005; оренду плату відповідач отримував з 2005 року, отже договір закінчив свою дію у 2019 році. Відповідач правомірно і завчасно попередив орендаря про небажання продовжувати договірні відносини після закінчення строку дії договору, і 28.03.2020 поставив межові знаки та почав користуватися належною йому земельною ділянкою саме після закінчення дії договору оренди. До акту прийому-передачі землі позивач одноособово вніс зміни авторучкою, закресливши дату укладення та проставивши нову дату 04.05.2006 (дата реєстрації).

Генеральний директор ПА «Ватал» Нікітенко О.М. подав відзив на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відзив обгрунтовано тим, що державна реєстрація договору оренди землі №248/1158-к від 28.03.2005 була здійснена в Краснокутському районному відділі Харківської філії ДП «Центр ДЗК» 04.05.2006 за №40, тобто строк дії договору закінчився у травні 2021 року. Положеннями указаного договору встановлено строк його дії 15 років та набуття ним чинності з моменту реєстрації. На спростування наданого апелянтом висновку спеціаліста в області бухгалтерського обліку та аудиту ОСОБА_2 від 18.01.2021, згідно якого загальну вартість витрат позивача встановити вірно неможливо, оскільки розрахунки проведено з помилками, ПА «Ватал» просило долучити до матеріалів справи висновок експертизи, проведеної Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, з якого вбачається, що витрати підтверджені у розмірі 31604,41 грн.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Заочне рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ПА «Ватал» належними доказами довела, що її права порушено.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії Р3 №786147, виданого 27.06.2003 на підставі розпорядження голови Краснокутської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 26.05.2003 №164, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,2554 га в межах згідно з планом, кадастровий номер :01:000:0472, що розташована на території Козіївської сільської ради, Колективного сільськогосподарського підприємства «Козіївське», для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №792 (а.с. 7).

28.03.2005 між ОСОБА_1 (орендодавець) та ПА «Ватал» (орендар) укладено договір №248/1158-к оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Козіївської сільської ради, загальною площею 3,2554 га, в тому числі: ріллі 3,1568 га, розташованої на території колишньої виробничої дільниці №1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Козіївське», сіножатей 0,0986 га, розташованих в заплаві ріки Мерла ( надалві Договір (а.с. 5-6)).

Відповідно до пункту 8 цього договору договір укладено на 15 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно пункту 9 цього договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: 700 грн. в рік в грошовій формі або рослинницькою продукцією, яка вирощується орендарем, за її собівартістю, але не вище державних закупівельних цін, чи послугами.

Пунктом 20 цього договору передбачено, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі. Подачу договору на державну реєстрацію здійснює орендар.

Пунктами 24, 25 договору визначено, що орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання орендодавцем зобов`язань, передбачених цим договором. Збитками вважаються: фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв`язку з невиконанням або неналежним виконання умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен був здійснити для відновлення свого порушеного права; доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору. Розмір фактичних витрат орендаря визначається на підставі документально підтверджених даних.

Пунктом 29 договору передбачені обов`язки орендодавця, зокрема, не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Відповідно до пунктів 34-37 договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

Пунктом 41 Договору передбачено, що він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Даний договір зареєстрований у Краснокутському районному відділі Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.05.2006 за №40.

11.05.2006 (закреслено 28.03.2005) ОСОБА_1 та ПА «Ватал» складено акт приймання-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) за договором №248/1158-к оренди землі від 28.03.2005 (а.с.6, зворотній бік).

07.03.2020 ОСОБА_1 звернувся до ПА «Ватал» з заявою, в якій зазначив, що строк дії договору сплив 28.03.2019, він має намір самостійно обробляти належну йому земельну ділянку (а.с. 8).

Листом ПА «Ватал» від 19.03.2020 №156 у відповідь на заяву ОСОБА_1 від 07.03.2020 повідомлено, що строку дії договору закінчується у травні 2021 року (а.с. 9-10).

Листом №189 від 08.04.2020 ПА «Ватал» просила ОСОБА_1 прибрати межові знаки-перешкоди, виставлені ним на орендованій земельній ділянці з кадастровим номером :01:000:0472 та :04:000:1132, так як вони перешкоджають сільськогосподарській техніці агрофірми у виконанні комплексу весняно-польових робіт (а.с. 12).

17.04.2020 ОСОБА_1 направив до ПА «Ватал» повідомлення, в якому зазначив, що межові знаки поставлені ним після закінчення строку дії договору оренди №248/1158-к від 28.03.2005 та не для перешкоджання сільськогосподарським роботам агрофірми, а виключно для того, щоб він міг відмітити свою земельну ділянку та обробляти її самостійно (а.с. 13).

Листом №228 від 22.04.2020 ПА «Ватал» зазначила, що строк дії договору №248/1158-к від 28.03.2005 закінчується у травні 2021 року, у зв`язку з чим просила усунути перешкоди в користуванні земельними ділянками шляхом демонтажу межових знаків (а.с. 14-15).

Задовольняючи позов суд виходив з того, що витрати на обробку землі в розмірі 37944,98 грн. складаються з дискування, оранки, послуг з внесення аміаку, вартістю аміаку, вартістю придбаного насіння. На підтвердження вказаних витрат ПА «Ватал» надано: калькуляцію витрат на оранку трактором Кейс на площі 3,1568 га у сумі 2262,32 грн., калькуляцію витрат на дискування трактором Кейс на площі 3,1568 га у сумі 1188,69 грн., бригадний наряд по ТВ БД «Козіївка»; реєстр земельних ділянок (рілля), що обробляються ПА «Ватал» станом на 01.01.2020; оплату праці на обробіток грунту та посіви озимини 2019 року по ПА «Ватал», нарахування амортизації за жовтень 2019 року, договір №144/С постачання нафтопродуктів від 29.05.2019, видаткову накладну від 16.09.2019 №5746, платіжне доручення №300 від 26.09.2019, платіжне доручення №309 від 27.09.2019, платіжне доручення №1100 від 02.10.2019, накладну №6044 від 20.09.2019, платіжне доручення №1073 від 25.09.2019, договір №27-02/20 про надання послуг від 27.02.2020, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №7 від 24.03.2020, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №16 від 31.03.2020, платіжне доручення №234 від 24.03.2020, наряд-замовлення №7 від 26.03.2020, договір поставки №090101 від 09.01.2020, додаткову угоду до договору поставки №090101 від 09.01.2020, специфікацію №360 від 17.03.2020 до договору поставки, видаткову накладну №360001 від 25.03.2020, платіжне доручення №233 від 24.03.2020, договір поставки №100201 від 10.02.2020, видаткову накладну №75 від 10.02.2020, акт звірки взаєморозрахунків за період 01.01.2020-26.06.2020 (а.с. 42-82).

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 надав висновок спеціаліста від 18.01.2021, в якому зазначено, що неможливо вірно встановити загальну вартість витрат, які були понесені позивачем на здійснення комплексу весняно-польових робіт на період 2019/2020 роки через те, що надані документи є некоректними та з протиріччями. Розрахунки проведені з помилками, використані необґрунтовані дані через відсутність локальних документів, якими встановлені норми списання палива, насіння, аміаку та інших матеріалів та нормативна база, якою позивач користувався при здійсненні такого розрахунку. З наданих документів неможливо зрозуміти, чи є на підприємстві власні виробничі потужності, такі як наймані працівники та необоротні активи, чи залучались до роботи фізичні особи за цивільно-правовими договорами для виконання певних робіт/надання послуг, чи є орендовані необоротні активи та які, який саме вид оренди використовується операційна чи фінансова. Неможливо визначити, який метод амортизації необоротних активів передбачений для використання наказом про облікову політику підприємства, а тому неможливо точно визначити суму амортизаційних нарахувань за певний період. Суму загальних витрат, яка визначена позивачем та заявлена в позовній заяві у якості суми, що підлягає стягненню з відповідача в якості витрат на обробку землі в розмірі 37944,98 грн. неможливо підтвердити через допущені в розрахунку помилки та використання некоректних даних. Загальну вартість витрат, які були здійсненні для обробки сіножатей встановити неможливо через відсутність бухгалтерських документів (а.с. 165-171).

Предметом спору у даній справі є усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та стягнення витрат, понесених на обробку землі в розмірі 37944,98 грн.

У частині 1 статті 627 ЦК України деталізовано принцип свободи договору. Зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Тому вольовий характер визначення строку не викликає сумніву. Тобто сторони наділені значними можливостями впливати на момент настання або закінчення строків, оскільки можуть їх змінювати.

Відповідно до статті 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються спеціальним законом.

На час підписання договору оренди, 28.03.2005, частина 2 статті 124 ЗК України передбачала, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до частини 2 статті 125 ЗК України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Частиною 2 статті 126 ЗК України визначено, що право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 13 указаного Закону договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно статті 14 цього Закону договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально.

Статтями 18, 20 названого Закону визначено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Момент укладення договору визначено у статтях 638, 640 ЦК України. Так, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Отже, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, дотрималися письмової форми договору та підписали його, він вважається укладеним. Із системного аналізу ЦК України можна зробити висновок, що вказане правило визначення моменту укладення договору стосується лише договорів, які повинні бути укладені у простій письмовій формі.

Права й обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення учасників при укладенні договору оренди земельної ділянки, набуваються лише після його державної реєстрації, як передбачено статтями 18, 20 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

У постановах від 19 лютого 2014 року у справі №0426/14068/2012 (провадження №6-162цс13) та від 13 червня 2016 року у справі №570/3056/15-ц (провадження №6-643цс16) Верховний Суд України зазначав, що поняття «момент укладення договору» та «момент набрання чинності договором оренди земельної ділянки» різняться змістовим наповненням, а також можуть відрізнятися у часі.

ЦК України дає визначення як строку, так і початку перебігу строку та його закінчення.

Відповідно до статей 252-254 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Переважна більшість правовідносин, які урегульовані нормами цивільного законодавства, є відносинами, у яких забезпечується правомірна поведінка їх суб`єктів та нормальна реалізація ними суб`єктивних прав і виконання суб`єктивних обов`язків.

Тому і строки у таких правовідносинах є строками здійснення суб`єктивних цивільних прав та виконання обов`язків.

Це загальне правило закріплено у статті 631 ЦК України, зокрема, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Разом з тим, у частині 3 указаної статті обумовлено, що сторони можуть установити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Момент укладення договору передбачений у статті 640 ЦК України і пов`язується з досягненням сторонами згоди з усіх його істотних умов та дотриманням певних вимог, якими є передання майна або вчинення іншої дії, нотаріальне посвідчення договору або його державна реєстрація, якщо таке передбачено актами цивільного законодавства.

Враховуючи викладене, можна зробити висновок, що сторони в договорі оренди землі мали право зазначати про момент початку перебігу та припинення дії вказаного договору, оскільки такі права прямо передбачені принципами та закріплені загальними нормами цивільного законодавства.

Разом з тим, якщо сторони не вказали про час (термін, календарну дату, подію) початку перебігу та закінчення строку договору, діють загальні правила, передбачені спеціальним Законом України «Про оренду землі», який прямо встановлював, що договір оренди земельної ділянки набирає чинності після його державної реєстрації.

Оскільки момент укладення договору та момент набрання ним чинності збігаються (частина 2 статті 631 ЦК України), то моментом укладення спірного договору оренди земельної ділянки є саме його державна реєстрація.

До відповідного правового висновку за подібних обставин справи щодо часу укладання договору оренди та його умов щодо набрання чинності після реєстрації дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі №322/1178/17 (провадження №14-338цс19).

Пунктами 8, 41 укладеного між сторонами 28.03.2005 договору оренди землі узгоджено строк його дії 15 років, а також те, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Отже, момент укладення договору, а відтак і початок перебігу строку його дії сторони визначили та пов`язали з моментом державної реєстрації договору.

Інших строків чи термінів початку перебігу чи закінчення дії договору його текст не містить.

З договору оренди вбачається, що він зареєстрований Краснокутським районним відділом Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.05.2006 за №40.

Отже, доводи позивача, що строк договору оренди закінчиться 04.05.2021 є обґрунтованими.

Звертаючись до суду з даним позовом ПА «Ватал» посилалась на те, що відповідачем були встановлені на земельній ділянці межові знаки, які перешкоджають/обмежують техніці агрофірми здійснювати комплекс весняно-польових робіт, у зв`язку з чим просила зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу межових знаків.

При цьому, відповідач не заперечує факт встановлення ним на орендованій земельній ділянці межових знаків.

Статтею 25 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендар земельної ділянки має право, зокрема, самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, отримувати продукцію та доходи.

Статті 24 указаного Закону передбачений обов`язок орендодавця не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Відповідно до частини 1 статті 27 даного Закону орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Згідно з частинами 1, 2 статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Враховуючи, що станом на час розгляду справи в суді першої інстанції дія договору оренди не закінчилася суд обгруновано задовльнив вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою загальною площею 3,2554 га, в тому числі, ріллі 3,1568 га, кадастровий номер :01:000:0472, та сіножатей 0,0986 га, кадастровий номер :04:000:1132, шляхом демонтажу межових знаків.

Доводи апелянта про недоведеність факту того, що він перешкоджав позивачу у користуванні сіножатей 0,0986 га, кадастровий номер :04:000:1132, що входять до складу вищезазначеної земельної ділянки спростовуються даними переписки між ПА « Ватал» та ОСОБА_1 , за змістом яких останній заперечував проти використання орендарем належної йому земельної ділянки в цілому ( а.с. 12, 13).

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За приписами статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частиною 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до пункту «д» частини 1 статті 156 ЗК України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Статтею 157 ЗК України визначено, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі, внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Задовольняючи позов суд виходив з доведеності фату задвання збитків позивачу в результаті незаконних дій ОСОБА_1 у розмірі 37944,98 грн.

Витрати на обробку землі у сумі 37944,98 грн, яку просив позивач стягнути з відповідача складаються з дискування, оранки , послуг по внесенню аміаку, вартістю аміаку, вартістю придбаного насіння та підтверджуються наданими ПА «Ватал» письмовими докзами.

На підтвердження вказаних витрат Приватною агрофірмою «Ватал» надано: калькуляцію витрат на оранку трактором «Кейс» на площі 3,1568 га у сумі 2262,32 грн , калькуляцією витрат на дискування трактором Кейс на площі 3,1568 га у сумі 1188,69 грн, бригадним нарядом по ТВ БД «Козіївка; реєстром земельних ділянок (рілля), що обробляються ПА «Ватал» станом на 01.01.2020 року,оплатою праці на обробіток грунту та посіви озимини 2019 року по ПА «Ватал»; нарахуванням амортизації за жовтень 2019 року; договором №144/С постачання нафтопродуктів від 29.05.2019 року ;видатковою накладною від 16.09.2019 року № 5746; платіжним дорученням №300 від 26.09.2019 року; платіжним дорученням №309 від 27.09.2019 року; платіжним дорученням №1100 від 02.10.2019 року; накладною № 6044 від 20.09.2019 року; платіжним дорученням №1073 від 25.09.2019 року; договором № 27-02/20 про надання послуг від 27.02.2020 року; актом здачі -приймання робіт (надання послуг) №7 від 24.03.2020 року; актом здачі -приймання робіт (надання послуг) №16 від 31.03.2020 року;платіжним дорученням №234 від 24.03.2020 року ; нарядом -замовленням № 7 від 26.03.2020 року; договором поставки №090101 від 09.01.2020 року ; додатковою угоду до договору поставки №090101 від 09.01.2020 року ,специфікацією №360 від 17.03.2020 року до Договору поставки ; видатковою накладною №360001 від 25.03.2020 року; платіжним дорученням №233 від 24.03.2020 року ; договором поставки №100201 від 10.02.2020 року ;видатковою накладною №75 від 10.02.2020 року ;актом звірки взаєморозрахунків за період 01.01.2020 року по 26.06.2020 року (а.с.42 -82)

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 надав висновок спеціаліста від 18 січня 2021 року, в якому зазначено, що неможливо вірно встановити загальну вартість витрат, які були понесені позивачем на здійснення комплексу весняно-польових робіт на період 2019/2020 роки через те, що надані документи є некоректними та з протиріччями. Розрахунки проведені з помилками, використані необґрунтовані дані через відсутність локальних документів, якими встановлені норми списання палива, насіння, аміаку та інших матеріалів та нормативна база, якою позивач користувався при здійсненні такого розрахунку. З наданих документів неможливо зрозуміти, чи є на підприємстві власні виробничі потужності, такі як наймані працівники та необоротні активи, чи залучались до роботи фізичні особи за цивільно-правовими договорами для виконання певних робіт/надання послуг, чи є орендовані необоротні активи та які, який саме вид оренди використовується операційна чи фінансова. Неможливо визначити, який метод амортизації необоротних активів передбачений для використання наказом про облікову політику підприємства, а тому неможливо точно визначити суму амортизаційних нарахувань за певний період. Суму загальних витрат, яка визначена позивачем та заявлена в позовній заяві у якості суми, що підлягає стягненню з відповідача в якості витрат на обробку землі в розмірі 37944,98 грн неможливо підтвердити через допущені в розрахунку помилки та використання некоректних даних. Загальну вартість витрат, які були здійсненні для обробки сіножатей встановити неможливо через відсутність бухгалтерських документів (а.с.165 -171).

ПА « ВАТАЛ» в свою чергу у відзиві просила апеляційний суду долучити до матеріалів справи виснвок експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичногоцентру МВС України №СЕ-19/121-21/2175-ЕК від 09.03.2021, з якої вбачається, що витрати, які понесені ПА «Ватал» за період з жовтня 2019 по квітень 2020 років на оброблення земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0472 площею 3,1568 га, що використовувалась ПА «Ватал» на підставі договору оренди №248/1158-к від 28.03.2005, документально підтверджуються в сумі 31406,41 грн.

Цей висновок судова колегія не приймає, оскільки відповідно до п. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Доказів неможливості надання такого висновку до суду першої інстанції відповідачем не надано. Матеріали справи свідчить про те, що справа розглядалася у судовому засіданні, з викликом сторін. ОСОБА_1 був належно повідомлений про час та місце судового розгляду, що підстведжується його розпискою у отримання повістки про виклик до суду ( а.с. 103). В судове засідання відповідач не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Представник позивача брав участь у судовому розгляду справи, що підственрдужється даними протоколу судового розгляду. Таким чином сторони мали процесуальні можливості налдати суду першої інстанції докази на підствердження своїх доводів або заперечень.

Разом з тим, судова колегія частково погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 про помилковий висновок суду щодо доведеності факту завдання позивачу збитків у розмірі 37944,98 грн.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За приписами статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (пункт «д» частини першої статті 156 ЗК України).

За змістом статті 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі, внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до зазначеного в уточненому позові ПА"Ватал" розрахунку витрат ПА на обробку землі у розмірі вартість придбання насіння становить 27 458,92 грн, проте доказів знищення відповідачем вказаного насіння матеріали справи не містять.

За таких обставин, враховуючи, що суму збитів у розмірі 27 458,92 грн належним чином не доведено, доказів знищення насіння з вини відповідача, позивачем не надано, судова колегія вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме на суму 10486,04 грн, яка складається з (37944,98 - 27 458,92) грн, а саме за дискування 1188,68 грн х 2 + оранка 2262,32 грн.+ послуги по внесенню аміака 1736,24 грн + вартість аміаку 4110,12 грн.

Зазначені витрати на оранку, дискування та внесення добрив підтверджуються калькуляцією витрат, накладними, копіями договору про надання послуг та поставки, актами, платіжними дорученнями, що спростовує доводи відповідача про недоведеність цих витрат (а.с.42 - 82).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час звернення позивача до суду першої інстанції, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 встановлений у розмірі 2102 грн.

Відповідно до зазначених вимог ПА «Ватал» за подання позовної заяви, яка містить вимогу немайнового (усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою) та майнового (стягнення витрат) на обробку землі у розмірі 37944,98 грн.) характеру до суду першої інстанції сплачено судовий збір в розмірі 4204 грн. (2102*2), що підтверджується платіжними дорученнями №675 (#21) від 29.04.2020 на суму 2102 грн. (а.с. 4), та №538 від 14.07.2020 на суму 2102 грн.

ОСОБА_1 за подачу апеляційної скарги сплачено судовий збір в розмірі 4006,76 грн., що підтверджується квитанцією ХД УДППЗ «Укрпошта» №0001 від 20.03.2021 (платіж №285) (а.с. 184).

Оскільки позовні вимоги ПА «Ватал» підлягають частковому задоволенню (77,63% у відсотковому співвідношенні), з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позову у розмірі 3263,57 грн. Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 задоволено частково (22,37% у відсотковому співвідношенні), тому з ПА «Ватал» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 896,31 грн.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 284, частини 4 статті 287 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 29.12.2020 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 01.10.2020 залишено без задоволення.

За подання заяви про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 до суду першої інстанції був сплачений судовий збір в розмірі 420,40 грн., що підтверджується квитанцією №52748300 від 18.11.2020 (а.с. 118)

Враховуючи, що подання заяви про перегляд заочного рішення є необхідним етапом та передує оскарженню судового рішення в апеляційному порядку, сплачений за її подачу судовий збір відповідно до пункту 4 частини 3 статті 133 ЦПК України відноситься до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково, сплачений ним судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок ПА «Ватал» пропорційно до задоволеної частини апеляційної скарги (22,37% у відсотковому виразі) і становить 94,04 грн.

Шляхом взаємозаліку з ОСОБА_1 на користь ПА «Ватал» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2273,22 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 01 жовтня 2020 року в частині стягнення збитків та судового збору скасувати.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позвні вимоги Приватної агрофірми «Ватал» до ОСОБА_1 про стягнення витрат на обробку землі задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватної агрофірми «Ватал» 10486 (десять тисяч чотиреста вісімдесят шість) гривень витрат понесених на обробку землі.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватної агрофірми «Ватал» 2273 (дві тисячі двісті сімдесят три) грн. 22 коп. судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Повний текст постанови складений 2 вересня 2021 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук