Справа № 349/83/21
Провадження № 2/349/152/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 квітня 2021 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Могили Р.Г.,

за участі секретаря судового засідання Савіцької Л.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №349/83/21 за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У січні 2021 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 14 березня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір.

ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг у ПриватБанку та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www:privatbank.ua , складає між ним та банком кредитний договір.

Взяті на себе зобов`язання позичальник належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 30 листопада 2020 року утворилася заборгованість в розмірі 22 072 грн 54 коп., яка складається із боргу: за тілом кредиту у розмірі 17 766 грн 27 коп та за простроченими відсотками у розмірі 4 306 грн 27 коп.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 22 072 грн 54 коп. та судові витрати у розмірі 2 270 грн 00 коп.

Відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 14 березня 2012 року не містить істотних умов договору, а саме: процентної ставки та умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Надані позивачем Правила надання банківських послуг у ПриватБанку та Тарифами Банку не визнає, оскільки вони ним не підписані. Із розрахунком заборгованості не погоджується, оскільки з нього неможливо встановити, яка сума заборгованості по тілу кредиту існує на даний час. Також вважає, що позивач не має права вимагати повернення боргу по споживчому кредиту, строк давності якого минув.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 22 січня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 08 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, з ініціативи суду розгляд справи вирішено проводити в судовому засіданні з викликом сторін.

У судове засідання представник позивача Кіріченко В.М. не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив у задоволенні позову відмовити.

У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке.

14 березня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір.

Особистим підписом ОСОБА_1 підтвердив, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також те, що він ознайомився та згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

З поданої АТ КБ «ПриватБанк» виписки по особовому рахунку боржника, яка відповідно до положень статей 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є первинним документом та підтверджує здійснення сторонами операції за кредитом, вбачається що ОСОБА_1 користувався кредитною карткою, отримував кредитні кошти, здійснював погашення заборгованості.

Вказане підтверджує виникнення договірних правовідносин між сторонами з приводу отримання ОСОБА_1 у АТ КБ «ПриватБанк» кредиту.

У зв`язку з порушенням боржником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка за розрахунком банку, що доданий до позовної заяви, станом на 30 листопада 2020 року становить 22 072 грн 54 коп, з яких: 17 766 грн 27 коп. - заборгованість за тілом кредиту та 4 306 грн 27 коп. - заборгованість за простроченими відсотками .

Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за простроченими відсотками .

При цьому, із долученої до матеріалів справи заяви позичальника вбачається, що процентна ставка не зазначена, а також у ній відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді прострочених відсотків .

Разом із тим, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяги з Тарифів та Витяг з Умов, які долучені до матеріалів справи, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. При цьому суд зазначає, що згідно анкети-заяви, з примірником Умов та правил надання банківських послуг, відповідач повинен був ознайомитися та отримати його шляхом самостійного роздрукування із офіційного сайту банку в мережі інтернет.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та умов та правил надання банківських послуг, оскільки умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 позивачем по справі ПАТ КБ «ПриватБанк» було дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату заборгованості за простроченими відсотками , надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відповідна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року №342/180/17.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» лише заборгованості за тілом кредиту в розмірі 17 776 грн 27 коп.

Згідно з положенням статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За таких обставин право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. Тому перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання позичальником обов`язку з його внесення і обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Відповідні висновки щодо застосування норм матеріального права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12(провадження № 14-10цс18).

Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 14 березня 2012 року, остання сума надходжень від ОСОБА_1 на погашення кредиту надійшла 24 квітня 2020 року в сумі 200 грн.

Таким чином, позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності, який згідно ст.257 ЦК України становить три роки.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги позивача задоволено на 80,54 % ( 17 776 грн 27 коп. х 100/ 22 072 грн 54 коп).

Із платіжного доручення вбачається, що позивачем оплачено судовий збір в розмірі 2 270 грн 00 коп.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню 1 828 грн 26 коп. ( 2 270 грн . 00 коп х 80,54 / 100) судового збору.

Керуючись ст. ст. 141, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 14 березня 2012 року станом на 30 листопада 2020 року, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 17 776 грн 27 коп.(сімнадцять тисяч сімсот сімдесять шість гривень 27 копійок) .

В задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 1 828 грн 26 коп. (одну тисячу вісімсот двадцять вісім гривень 26 копійок ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , місцезнаходження: м.Дніпро вул. Набережна Перемоги, буд.№ 50, рахунок для погашення заборгованості та судових витрат № НОМЕР_1 , МФО №305299.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Дата складення повного судового рішення - 27 квітня 2021 року.

Суддя Р.Г. Могила