Дата документу 14.07.2021
Справа № 334/4960/21
Провадження № 2-з/334/14/21
У Х В А Л А

14 липня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій заявник просить: заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження нерухомого майна, а саме трикімнатної квартири АДРЕСА_1 до набрання законної сили рішенням суду за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу вказаної квартири від 15 квітня 2014 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Садовніченко В.М.; заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, направлені на виселення її та членів її родини з квартири АДРЕСА_1 .

Заявник зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , який за життя був ошуканий громадянкою ОСОБА_2 і знаходячись під впливом омани уклав з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , яку він отримав у спадщину. При розгляді цивільної справи № 334/7393/14ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 від банку "Банк "Фінанси та Кредит" були витребувані та отримані судом оригінали банківських документів щодо відкриття банківського рахунку та щодо отримання ОСОБА_3 через касу банку коштів в сумі 356 632,00 грн., а при розгляді справи № 334/11826/14ц ухвалою суду була призначена графологічна експертиза, тобто були отримані належні письмові докази та встановлений факт підробки документів, які нібито підтверджували отримання ОСОБА_3 коштів за продану квартиру. Зазначає, що наведені докази є безумовним підтвердженням факту не отримання ОСОБА_3 коштів, що є істотним порушенням договору № 130 від 15.04.2014 з боку ОСОБА_2 , як покупцем за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , що є підставою для розірвання цього договору за рішенням суду на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України. Вказує, що на теперішній час вказана квартира шляхом протиправних дій із засуванням фізичної сили та злому вхідної двері використовується незнайомими особами, тому .існує велика ймовірність того, що квартира АДРЕСА_1 , яка є предметом купівлі продажу № 130 від 15.04.2014, укладеному між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , під час судового розгляду справи про розірвання договору може бути відчужена на користь третіх осіб, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по ефективному захисту порушених та оспорюваних прав та інтересів позивача. Тому наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Розглянувши доводи заяви, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією з причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому, закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч.1ст.149 ЦПК України.

З точки зору закону значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Під час оцінки такої співмірності необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні бути реалізовані лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Інструмент забезпечення позову насамперед призначений бути заходом проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник (позивач), та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення другою стороною дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи попередні дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Отже, у разі подання заяви про забезпечення позову не достатньо посилатись на диспозицію відповідної норми процесуального права. Заява повинна бути мотивована, а її доводи - підтверджені.

При цьому, подана заява про забезпечення позову містить вимоги про забезпечення позову, шляхом заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження нерухомого майна, а саме трикімнатної квартири АДРЕСА_1 до набрання законної сили рішенням суду за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу вказаної квартири від 15 квітня 2014 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Садовніченко В.М.; заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, направлені на виселення її та членів її родини з квартири АДРЕСА_1 . При цьому, посилається на те, що факти, встановлені судом при розгляді справ №334/7393/14ц та №334/11826/14 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , є підставою для розірвання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України.

Проте заява про забезпечення позову та додані до неї документи не містять відомостей про те, про забезпечення якого саме позову просить заявник про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, який вже перебуває на розгляді суду, чи нового позову, який буде поданий в майбутньому.

При цьому, зі змісті поданої заяви вбачається, що ОСОБА_3 помер, а тому з майбутнім позовом може звернутися лише його правонаступник. В той же час в якості особи, яка може отримати статус учасника справи, заявник зазначає ОСОБА_2 , проте всупереч вимогам п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України не зазначає предмет позову, з яким заявник має намір звернутися в майбутньому, та обґрунтування необхідності забезпечення позову

При цьому в заяві не наведено обставин, які підтверджують наявність чи відсутність застосування заходів забезпечення позову у справах 334/7393/14 та 334/11826/14, а також існування обставин, які унеможливлять виконання рішення суду, в разі не вжиття вказаних в заяві видів забезпечення позову. Зокрема, заява не містить обґрунтування ризиків здійснення ОСОБА_2 будь-яких дій направлених на відчуження майна, доводи ж про використання квартири сторонніми особами жодними належними та допустимими доказами не підтверджена.

Доводи заявника в обґрунтування забезпечення позову ґрунтуються лише на його припущеннях, не доведено співмірність заходу забезпечення позову з пред`явленим чи майбутніми позовними вимогами.

Враховуючи вищевикладене,а такожпринципи здійсненняцивільного судочинства,суд дійшоввисновку,що заяванедостатньо обґрунтована,підстави вважати,що невжиттязаходів забезпеченняможе утруднитичи зробитинеможливим виконаннярішення судуне вбачаються,висновок прообґрунтованість припущенняпро наміривідчуження об`єктунерухомого майнає передчасним,відтак заявапро забезпеченняпозову непідлягає задоволеннюза наведеногообґрунтування заяви.

Керуючись ст. ст.149-154, 260, 261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Коломаренко К. А.