ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року

м.Харків

справа № 611/818/20

провадження № 22-ц/818/3187/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого : Хорошевського О.М.

суддів колегії: Бурлака І.В., Котелевець А.В.

за участі секретаря Пузікової Ю.С.

учасники справи -

позивач ОСОБА_1

відповідач - Міністерство юстиції України, Східне Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) на рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 22 лютого 2021 року, постановлене суддею Коптєвим Ю.А.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області, про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої органом державної влади при здійсненні своїх повноважень,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в якому просив стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на його користь 1 307 097 грн., як компенсацію майнової шкоди, та 100 000 грн., як компенсацію моральної шкоди, спричиненої протиправною бездіяльністю Міністерства юстиції України, Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо невиконання протягом тривалого часу Постанови Барвінківського районного суду Харківської області 04 грудня 2009року у справі №2-а-889/09, Постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 11 березня 2010 року у справі №2-а-175/10, Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року у справі 520/8877/18, Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року у справі №520/3901/19, Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року у справі №520/9286/19, Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року у справі №520/7721/2020, Постанови Барвінківського адміністративного суду Харківської області від 17 червня 2011 у справі №2002/2-а-464/11, Рішення Європейського суду з Прав Людини від 31 липня 2014 року у справі Штефан та інші проти України (заява №4862 від 03 січня 2013 року), Рішення Харківського оружного адміністративного окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі №520/1367/19, Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року у справі №2040/6198/18, Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року у справі №520/2765/2020, Постанови колегії судів Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року у справі №611/26/17, Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2019 року у справі №520/11006/18, Постанови Харківського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року у справі №820/5260/17 та Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року у справі №520/14348/19.

В обґрунтування позову зазначив, що шкода завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, що полягають у порушенні відповідачами ст. ст. 9, 129 Конституції України, ст. 16 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме - невиконанням вищевказаних рішень судів.

Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 22 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , компенсацію моральної шкоди у розмірі 3 000 гривень, завданої органом державної влади при здійсненні своїх повноважень. В іншій частині в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (м.Харків) подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що виконавчі провадження, які перебували на виконанні в органах державної виконавчої служби, пов`язані з не виплатою органами соціального захисту населення соціальних виплат, а отже бездіяльністю саме цих органів спричинено шкоду Позивачу. Таким чином, державний виконавець лише забезпечив примусове виконання судового рішення шляхом вжиття заходів примусового характеру, в той час як обов`язок виконати таке рішення безпосередньо покладено на боржника, без участі якого, виконавець позбавлений можливості забезпечити виконання судового рішення. Під час розгляду справи судом першої інстанції особою, яка діє від імені та в інтересах Міністерства юстиції України та Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) було наголошено на тому, що Позивачем не вірно визначено склад учасників справи. Разом з тим, звертають увагу, на те, що суд у своєму рішенні частково задовольняючи позов посилається на те, що дії державних виконавців неодноразово визнавались незаконними, втім протиправність дій Управління праці та соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області щодо виплати ОСОБА_1 компенсації вартості продуктів харчування також була встановлена наступними судовими рішеннями: Постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 17.06.2011 у справі № 2002/2-а-464/11, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 у справі № 520/1367/19 та рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2018 у справі № 2040/6198/18, що залишилось поза увагою суду першої інстанції. З огляду на викладене, стягнення моральної шкоди у випадку її доведення, має відшкодовуватися саме боржниками органами соціального захисту населення та пенсійного фонду. Визначені законодавством заходи примусового виконання зазначеної категорії рішень є вичерпними, що знову ж таки свідчить про правомірність та повноту проведення виконавчих дій державним виконавцем в межах виконавчого провадження. Враховуючи вищевикладене, вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення у порушення норм Цивільного процесуального кодексу України не було повно та всебічно з`ясовано обставини справи та докази, про які йдеться в рішенні суду, а також неправильно застосовано норми матеріального права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Головного управління державної казначейської служби Пузіков В. просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення суду. Також зазначає, що погоджуються зі всіма доводами апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що сукупність наведених доказів, наданих позивачем дають суду підстави для стягнення моральної шкоди в розмірі 3000 грн. Суд вважав встановленим факт порушення прав позивача на виконання рішення суду. Крім того, судовими рішеннями бездіяльність державних виконавців неодноразово визнавалась неправомірною, крім того, неодноразово зобов`язувалось державних виконавців провести виконавчі дії щодо примусового виконання, що має негативний вплив на позивача, оскільки завдають розчарувань та незручностей та, в деякій мірі, душевних страждань.

Проте, судова колегія не погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Розглядом справи встановлено, що постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 04 грудня 2009 року у справі №2-а-889/09, залишеною без змін Ухвалою колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2010 року, зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії, виходячи із 8 мінімальних розмірів пенсії за віком, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду другої групи, починаючи з 01 жовтня 2009 року з урахуванням раніше сплачених сум.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Барвінківського управління юстиції у Харківській області Стерхова І.В. від 09 серпня 2010 року відкрито виконавче провадження №20704529 за виконавчим листом №2-а-889/20, виданим 05 серпня 2010 року Барвінківським районним судом Харківської області, яке закінчено 30 листопада 2011 року.

Відповідно до довідки Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 03.12.2012 №4812/13/02-02 заборгованість по виконанню вказаних судів відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 01.11.2011 р. по 30.11.20, складає 29672 грн.66 коп.

Постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 11 березня 2010 року у справі №2-а-175/10, залишеною без змін Ухвалою судової колегії судової палати цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 18 травня 2011 року, зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області провести відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок катастрофи», перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю з 1 лютого 2010 розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленому ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Барвінківського управління юстиції у Харківській області Жудіної І.В. від 30.06.2011 року відкрите виконавче провадження №27322418 за виконавчим листом №2-а-175/10, виданим 23.06.2011 року Барвінківським районним судом Харківської області.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року, по справі №520/8877/18, яке набрало законної сили, зобов`язано Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області донарахувати та виплатити ОСОБА_1 суми індексованого доходу відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» і «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 №1078 та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» і Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N159, а саме: державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01 січня по 02 серпня 2014 року на підставі постанов Барвінківського районного суду Харківської області від 04 грудня 2009 року у справі №2-а-889/09 та від 11 березня 2010 року у справі №2-а-175/10 та Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року у справі № 820/3674/18.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - Барсегяном А.О. від 13.03.2019 року відкрите виконавче провадження №58599754 за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року у справі №520/3901/19, яке набрало законної сили, зобов`язано Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість по державній та додатковій пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01 листопада 2011 року по ЗО листопада 2012 року на підставі постанов Барвінківського районного суду Харківської області від 04 грудня 2009 року у справі №2-а-889/09 та від 11 березня 2010 року у справі №2-а-175/10 у сумі 29672,66 грн.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - Лактіоновою О. від 04.11.2019 року відкрите виконавче провадження №60480230 за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 520/9286/19, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області донарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» і Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, а саме: державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01 листопада 2011 року по 30 листопада 2012 року на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року у справі №520/3901/19.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - Лобовим Р. від 23.12.2019 року відкрите виконавче провадження № 60880659 за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2019 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року № 520/7721/2020, яке набрало законної сили, зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити за Рішенням окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року у справі № 820/ 3674/18 та то 2018 року у справі №520/8877/18 і від 01 липня 2019 року у справі № 520/3901/19 2019 року у справі № 520/9286/19 залишок нарахованої заборгованості без застосування Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - Сімоновим К.К. від 01 жовтня 2020 року відкрите виконавче провадження №63162821 за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року.

Постановою Барвінківського районного суду Харківської області у справі №2002/2-а-464/11, залишеною без змін Ухвалою колегії суддів Харківського адміністративного суду від 26 січня 2012 року, зобов`язано управління праці захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області, Міністерства соціальної політики, здійснити необхідні дії відповідно до вимог п.14 ч. 1 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і Постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 1992 року №258 «Про норми харчування та часткову компенсацію вартості продуктів для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи направлені на забезпечення продуктами харчування за медичними нормами з обов`язковим закріпленням до відповідних магазинів за місцем проживання та компенсацією 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними Міністерством охорони здоров`я України, починаючи із 01 грудня 2010 року, за виключенням раніше виплачених із цього питання коштів.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Барвінківського районного управління юстиції у Харківській області Шкаревської Ю.Ю. від 03.08.2012 виконавче провадження №33729516 за виконавчим листом № 2002/2-а-464/11, виданим 30 липня 2012 року Барвінківським районним судом Харківської області.

З листа Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області №01/10 від 17.10.2018 року, вбачається, що, станом на 01 жовтня 2018 року, заборгованість за Постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 17 червня 2011 року, у справі №2002 /2-а-464/11 склала 75992,05 грн.

Рішенням Європейського Суду з Прав Людини від 31 липня 2014 року у справі ОСОБА_2 та інші проти України задоволена заява ОСОБА_1 №4862 від 03.01.2013 року, визнано порушення державою відповідачем п.1 ст. 6 Конвенції і ст. 1 Першого протоколу, а також порушення ст. 13 Конвенції.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі №520/1367/19, яке набрало законної сили, зобов`язано Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області та Міністерство соціальної політики України донарахувати та виплатити за Рішенням Європейського Суду з Прав Людини від 31.07.2014 у справі ОСОБА_2 та ін. проти України щодо заяви позивача № 4862 від 03.01.2013 на виконання Постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 17 червня 2011 року у справі №2002 /2-а-464/11 суму індексованого доходу та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати соціальних виплат, а саме: компенсації 50 процентів вартості продуктів харчування за період із 01 травня 2016 року по 01 жовтня 2018 року на суму 37787, 79 грн., відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» і «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078 та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку порушенням строків їх виплати» і Порядку проведення компенсації громадянами втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року N159.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції-Пікулою В.Ю. від 30.05.2019 року відкрите виконавче провадження № 59227245 за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року.

З листа Управління соціального за хисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області №01-23 від 23.05.2019 року вбачається, що заборгованість за Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі №520/1367/19 склала 9196, 77 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року у страві №2040/6198/18, зобов`язано Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області та Міністерство соціальної політики України донарахувати та виплатити ОСОБА_1 за Рішенням Європейського Суду з Прав Людини від 31.07.2014 у справі ОСОБА_2 та ін. проти України щодо заяви ОСОБА_1 № 4862 від 03.01.2013 на виконання Постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 17 червня 2011 року у справі №2002 /2-а-464/11 суму індексованого доходу та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати соціальних виплат, а саме: компенсації 50 процентів вартості продуктів харчування за період із грудня 2010 року по 1 травня 2016 року на виплачену суму 38204 грн.26 коп. - відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» і «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078 та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з по рушенням строків їх виплати» і Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року у справі №520/2765/2020 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області, яка полягає у ненаданні ОСОБА_1 інформації за запитом від 28 грудня 2019 року. Зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області надати інформацію стосовно строків виконання Постанови колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Харківського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року у справі № 611/62/16-ц в частині стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 49270,16 грн. як компенсацію майнової шкоди та 5000 грн. як компенсацію моральної шкоди, спричиненої протиправною бездіяльністю Барвінківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Харківської області, Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Державної виконавчої служби України (Міністерства юстиції України) щодо невиконання постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 17 червня 2011 року.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2017 року постанову Барвінківського районного суду Харківської області від 08 лютого 2017 року по справі № 611/26/17 скасовано, визнано неправомірною відмову Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області щодо не проведення ОСОБА_1 в призначенні грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, відповідно до вимог Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року №228. Зобов`язано Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 грошову компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів відповідно до вимог Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року №228, починаючи з 2017 року.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - Григорян Б.А. від 22.05.2017 року відкрите виконавче провадження №53903014 за виконавчим листом Барвінківського районного суду Харківської області від 26.04.2017 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2019 року у справі №520/11006/18 зобов`язано Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області донарахувати та виплачувати ОСОБА_1 за Постановою колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року у справі №611/26/17 грошову компенсацію на бензин, ремонт і технічне обслуговування легкового автомобіля відповідно до вимог Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року №228, починаючи з 2017 року у розмірі відповідно 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 12 листопада 2019 року відкрито виконавче провадження №60573059 за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року.

З листа Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області №4 від 23 квітня 2020 року вбачається, що заборгованість за Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2019 року у справі №520/11006/18 складає 12 296,52 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року у справі №820/5260/17 визнано бездіяльність Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні ВП № 44549599, у якому протягом трьох років розмір заборгованості за Рішенням Європейського суду з прав людини від 31 липня 2014 року у справі ОСОБА_2 та інші проти України щодо заяви ОСОБА_1 № 4862 від 03.01.2013 визначений без врахування вартості 10 видів продуктів. А також, зобов`язати Міністерство юстиції України у виконавчому провадженні ВП № 44549599 вжити заходів відповідно до ст.9 Конституції України, Закону № 1404-VІІІ, Закону № 1403- VІІІ, Закону № 3477-ІV та інших нормативно-правових актів щодо визначення розміру заборгованості компенсації продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними Міністерством охорони здоров`я України, за постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 17.06.2011 у справі № 2002/2-а-464/11 з урахуванням вартості відсутніх 10 видів продуктів, та виконати у повному обсязі Рішення Європейського суду з Прав Людини від 31.07.2014 у справі Штефан та інші проти України щодо заяви ОСОБА_1 № 4862 від 03.01.2013 (т.4, а.с.15-17).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року, справа №520/14348/19, визнано протиправним та скасовано Рішення відділу з питань виплати пенсій №8 управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №39 від 17.12.2019 року щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.10.2017 року перерахунок та виплату призначеної пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ (в редакції станом на час призначення пенсії) з розрахунку 90 відсотків суми заробітної плати, на яку нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка визначена у висновку судової економічної експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса №24152 від 05 грудня 2019 року та складає 62180 грн. 66 коп., без обмежень її максимального розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 19 березня 2020 року відкрито виконавче провадження №61591386 за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2020.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року у справі №520/10593/2020 визнано протиправною бездіяльність Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні №61591386 за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2020. Зобов`язано Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вжити заходів, передбачених статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому провадженні №61591386 за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 щодо примусовою виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.01.2020 у справі № 520/14348/19.

З матеріалів виконавчого провадження №57834765 вбачається, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 січня 2019 року визнано бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2018 року про примусове виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року у справі №2040/6198/18 протиправною (том 3, а.с.18-22).

Постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 16 січня 2015 року, справа №611/12/15-а, визнано протиправними бездіяльність в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Барвінківського районного управління юстиції у Харківській області Баннікова А.С. з виконання постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 17.06.2011 року у справі № 2002/2-а-464/2011 та винесену ним постанову від 19 грудня 2014 року про закінчення виконавчого провадження № 33729516 за виконавчим листом № 2002/2-а-464/2011, виданим 30.07.2012 року Барвінківським районним судом Харківської області. Скасовано постанову в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Барвінківського районного управління юстиції у Харківській області Баннікова А.С. від 19 грудня 2014 року про закінчення виконавчого провадження № 33729516 за виконавчим листом № 2002/2-а-464/2011, виданим 30.07.2012 року Барвінківським районним судом Харківської області. Зобов`язано в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Барвінківського районного управління юстиції Баннікова А.С. надати позивачу ОСОБА_1 можливість ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження № 33729516 за виконавчим листом № 2002/2-а-464/2011, виданим 30.07.2012 року Барвінківським районним судом Харківської області (т.5, а.с.65-66).

Постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2015 року, справа №611/1036/15-а, визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Бардіна І.С. від 25.11.2015 року про закінчення виконавчого провадження № 33729516 за виконавчим листом № 2002/2-а-464/20111 (т.5, а. с. 147-150).

Частинами 1 та 4 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Згідно зі ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

У п. 28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року при розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження суди повинні виходити з положень ст. 56 Конституції України, ст. 11 Закону «Про державну виконавчу службу», частини другої статті 87 Закону про виконавче провадження, а також з положень ст. ст. 1173, 1174 ЦК і враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 761/991/18 та у постанові Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 642/3839/17.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної виконавчої служби, його посадовими або службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про виконавче провадження».

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби. Крім того, збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам під час здійснення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом. Предметом доказування у такій справі є факти неправомірних дій (бездіяльності) державного виконавця при виконанні вимог виконавчого документа, виникнення шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) державного виконавця і заподіяння ним шкоди. Неправомірність дій (бездіяльності) державного виконавця має підтверджуватись належними доказами, зокрема відповідним рішенням суду, яке може мати преюдиційне значення для справи про відшкодування збитків (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 25 жовтня 2005 року у справі № 32/421).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18) роз`яснено, що необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є одночасна наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. При цьому, відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. В спірних деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки відповідача та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою полягає у тому, що наслідки у вигляді шкоди настають лише в результаті неправомірної поведінки відповідача. Таким чином, позивач повинен довести, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у особи - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак факт тривалого невиконання рішення суду, на який посилається позивач як на підставу позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, не є достатньою підставою для висновку про наявність причинного зв`язку між несвоєчасним виконанням рішення, яке набрало законної сили, та завданою шкодою.

Позивач не надав до суду доказів, що ухвалені на користь позивача судові рішення, які перебувають на примусовому виконанні, внаслідок бездіяльності виконавчої служби, не виконуються саме черезх бездіяльність Міністерство юстиції та Східне міжрегіональне управління Міністретсва юстиції України (м.Харків) або що саме вказані особи перешкоджають чи ухиляються від їх виконання.

Невиплачені позивачеві кошти на виконання судових рішень, ухвалених на його користь, перебувають у віданні держави Україна, яка щорічно визначає відповідному Законі України про бюджет певні кошти для виконання судових рішень. Державна виконавча служба та Державне казначейство України не відповідають за наповнення державного бюджету та за визначення порядку його використання.

Тому посилання позивача у доводах скарги на відповідну конвенційну практику міжнародного суду щодо безумовної відповідальності держави за узяті зобов`язання по соціальному забезпеченню - не є релевантним до обставин цієї справи.

Покладання у такій ситуації на Міністерство юстиції України чи Державне казначейство України, яке не є розпорядником бюджетних коштів, обов`язку відшкодування шкоди також не відповідає згаданій нормі ст. 19 Конституції України та по суті є подвійним стягненням.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 23 грудня 2019 року у справі № 752/4110/17 (провадження № 61-20325св18) та від 12 березня 2020 року у справі № 757/74887/17-ц (провадження № 61-11090св19).

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами у цій справі, пов`язані з примусовим виконанням судового рішення, у яких державна виконавча служба виступає суб`єктом примусового стягнення коштів за виконавчим документом, а не боржником у грошовому зобов`язанні, та є відповідальною за свої дії чи бездіяльність у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Позивачем доведено, що дії державного виконавця призвели до заподіяння йому майнової та моральної шкоди, проте доказів порушення його прав Міністерством юстиції України та Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції на які він посилається, не підтверджують сукупність всіх необхідних складових для притягнення відповідачів до цивільно - правової відповідальності.

Факт визнання дій державного виконавця неправомірними, які встановлені судом, самі по собі не свідчать про заподіяння майнової та моральної шкоди позивачу та не підтверджують того, що такі дії державного виконавця викликали негативні наслідки майнового характеру для позивача чи мають причинний зв`язок із заподіянням моральної шкоди.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув.

Судова колегія оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Подаючи апеляційну скаргу на рішення суду в частині задоволених вимог Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Харків) сплатило невірно судовий збір у сумі 21856,45 грн.

Згідно ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Такими чином за подання апеляційної скарги вимог Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м.Харків) необхідно було сплатити 908,00 грн *150=1362,00 грн.

ОСОБА_1 згідно посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році є особою з інвалідністю ІІ групи, з терміном дії безстроково.

Таким чином, ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору за розгляд цієї справи в судах усіх інстанцій на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону №3674-VI.

Тому судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1362,00 грн підлягає компенсації за рахунок держави, а надмірно сплачений судовий збір у сумі 20494,45 грн підлягає поверненню з державної казначейської служби.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

За таких обставин суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в частині задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 89, 351, 367, 368, 374, 376, 377, 382, 384, 389 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Харків) - задовольнити частково.

Рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 22 лютого 2021 року скасувати в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди - відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Компенсувати Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції України (м.Харків) сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1362,00 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України повернути Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції України (м.Харків) надмірно сплачену суму судового збору у розмірі 20494,45 (двадцять тисяч чотириста дев`яносто чотири гривні) 45 копійок згідно з оригіналом платіжного доручення №751 від 11.03.2021 року.

Вилучити з матеріалів справи та повернути оригінал платіжного доручення №751 від 11.03.2021 року Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції України (м.Харків).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.М.Хорошевський

Судді І.В.Бурлака

А.В.Котелевець

Повний текст постанови складено 13 липня 2021 року.