Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

з а о ч н е

Справа №338/330/21

Провадження № 2/338/222/21

28 квітня 2021 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Рибки Л.Я.,

з участю секретаря Полек Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття.

Заявлені вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що за час перебування в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 . Подружнє життя не склалось, на даний час в провадженні суду перебуває справа за її позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 . Малолітній син мешкає з нею, відповідач коштів на утримання дитини в добровільному порядку не надає, тому вона змушена самостійно дбати про забезпечення сина. Однак мінімальної заробітної плати, яку вона отримує, вистачає лише на елементарні потреби, а також на витрати, пов`язані з придбанням одягу, продуктів харчування, ліків. Вважає, що ОСОБА_2 повинен та має змогу сплачувати аліменти на утримання їхнього малолітнього сина, це дозволить забезпечити дитині рівень життя, необхідний для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. З огляду на викладене, з урахуванням її матеріального становища, законодавчо встановленого мінімального розміру аліментів та величини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просить позов задоволити.

В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. 15 квітня 2021 року ОСОБА_1 подала до канцелярії суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задоволити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи здійснено також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Судової влади України. Крім того, інформація щодо розгляду справи наявна на офіційній сторінці Богородчанського районного суду Івано-Франківської області в мережі Інтернет на веб-сайті судової влади. Своїм правом на подання відзиву відповідач не скористався, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань з приводу розгляду даної справи від нього не надходило.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 26 липня 2007 року в Жураківській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області (а.с. 3).

В шлюбі у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Жураківською сільською радою Богородчанського району Івано-Франківської області 05 березня 2008 року (а.с. 4).

Малолітня дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. В добровільному порядку питання щодо утримання сина позивачка і відповідач не вирішили.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України). Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина друга статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд виходить із обставин, зазначених позивачкою, які не спростовані відповідачем.

Так, визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , суд, з дотриманням вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує, що відповідач є особою працездатного віку і може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, іншого ним не доведено, матеріальне становище позивачки, з якою мешкає дитина. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених ст. 188 Сімейного кодексу України, судом не встановлено.

Аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі, тобто у спосіб, обраний позивачкою.

За таких обставин, враховуючи досліджені докази в їх сукупності, з огляду на законодавчо встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, суд приходить до переконання, що аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 , які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову - 12 березня 2021 року, що буде відповідати інтересам дитини та не порушуватиме права кожного зі сторін.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн.

На підставі наведеного, ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 141, 263 - 265, 279, 280, 354, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 березня 2021 року, до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивачкою заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Л.Я. Рибка