Провадження № 2/947/4259/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2021 року

Київський районний суд м. Одеси

в складі: головуючого судді Калашнікової О.І.

при секретарі Якубовській О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -,

Встановив:

АТ Комерційний Банк «ПриватБанк» у серпні місяці 2021 року звернувся до суду з вимогами постановити рішення, яким стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість за кредитним договором б/н від 10.06.2016 року у сумі 18614,29 грн., стверджуючи, що відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконала у повному обсязі - своєчасно не повернула кредитні кошти, не сплатила відсотки за користування кредитом, тому і утворилась заборгованість за договором кредиту, яка складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту в сумі 18164,94 грн. та заборгованість за простроченими відсотками 449,35 грн. У відповідності до положень ст.33 ЦПК України позов було розподілено судді Калашніковій О.І.

Ухвалою суду від 10.09.2021 року позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час і місце розгляду справи.

До судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи за відсутності його представника. Відповідачка визнаючи позовні вимоги просить у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на добровільне погашення заборгованості та у якості доказу надала суду довідку АТ КБ «Приватбанка» та квитанцію на підтвердження повного погашення боргу та сплати судового збору.

Суд вивчив матеріали справи і встановив наступне:

10.06.2016 року ПАТ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 уклали договір про надання банківських послуг на отримання кредиту та платіжної кредитної картки, шляхом підписання заяви, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови), Правилами користування платіжною карткою складає між сторонами кредитний договір. На підставі зазначеного договору ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом відсотків, визначених Тарифами Банку. Відповідно до витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»: пільговий період складає до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення заборгованості до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); базова відсоткова ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) - складає 2,5 % -UAH, за тратами здійсненими з 01.09.2014 року складає 2,9%, з 01.04.2015 року 3,6%; обов`язковий щомісячний платіж складає 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості (з 01.04.2014 року 5% заборгованості, але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості); пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів складає: (пеня = 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту)+50 гривень щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 гривень. Пеня=0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту)+100 гривень щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 гривень другий місяць поспіль і більше; штраф при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань складає 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомлена та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг у Приватбанку і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк». шляхом зміни організаційно-правової форми у Закрите акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК". На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/) та Тарифи.

Банк доводить, що в порушення умов договору ОСОБА_1 не повернула у повному обсязі отримані та використані грошові кошти, внаслідок чого станом на 17.08.2021 року виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 18614,29 грн., яка складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту в сумі 18164,94 грн., та заборгованості за простроченими відсотками 449,35 грн..

У якості доказів позовних вимог Банк надав до суду анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 10.06.2016 року, розрахунок заборгованості за договором кредиту від 10.06.2016 року, виписки про рух грошових коштів на рахунках відповідача, відкритих у Приватбанку, довідку про видачу за вищевказаним договором кредитних карток, довідку про зміну умов кредитування, витяг з Тарифів, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, копію документу, що посвідчує особу відповідача, копію довідки про включення до ЄДРПОУ.

Посилаючись на п.2.1.1.2.12. Договору, положення ст.ст.526,530, 634,1054,1050 ЦК України, банк вимагає стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором від 10.06.2016 року в розмірі 18614,29 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн.

Дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Як убачається з матеріалів справи, у Анкеті-заяві містяться лише анкетні дані відповідача та волевиявлення останньої на отримання кредитної картки. Відповідно до Витягу з Умов та правил надання банківських послуг банк у разі прийняття позитивного рішення випускає клієнту картку на підставі Заяви. Разом з тим, з копії Анкети-заяви неможливо встановити, яке саме рішення було прийнято банком та тип банківської картки, яку отримала відповідач: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD», у разі її отримання, а, отже, і відсоткову ставку за користування кредитом, яка безпосередньо залежить від типу банківської картки.

За змістом статті 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У заяві позичальника від 10.06.2016 року процентна ставка не зазначена. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 10.06.2016 року шляхом підписання анкети-заяви, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами та відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Щодо вимог банку про стягнення боргу за тілом кредиту.

За змістом позовних вимог станом на 17.08.2021 року заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 18164,94 грн.

Як убачається з розрахунку банку (а.с. 5-14) за період з 10.06.2016 року по 01.02.2017 року відповідач погашала заборгованість за кредитом (двадцять перша колонка розрахунку) і свої зобов`язання за договором відповідач виконувала належним чином. 08.02.2018 року позичальник у повному обсязі сплатила всю заборгованість за кредитом. За період з 11.02.2018 року по 28.06.2020 року відповідачем було використано кредитних коштів в сумі 191170 грн. (третя колонка розрахунку), а внесено на погашення заборгованості 208185 грн. (21 колонка розрахунку). Розрахунок, наданий банком свідчить, що фактично отримані відповідачем грошові кошти були повернуті банку у повному обсязі.

З цього ж розрахунку убачається, банк погашав відсотки за рахунок тіла кредиту (четверта колонка вказаного розрахунку) (а.с. 5-14). Дана обставина також підтверджується наявними операціями з списання відсотків за використання кредитного ліміту (а.с. 64-93).

Доказів погодження сторонами договору в письмовій формі такого порядку погашення відсотків позивачем не надано. Такі дії банку не відповідають суті кредитних правовідносин, оскільки проценти за своєю суттю є платою за користування кредитними коштами.

Тобто, шляхом погашення відсотків за рахунок тіла кредиту банк безпідставно збільшив тіло кредиту на загальну суму 22536 грн. (в тому числі за період з 11.02.2018 року по 01.01.2021 року на суму 18164,94 грн.).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Керуючись ст.ст.258,263-265,268,599 ЦПК України, суд,-

Вирішив

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.