Ухвала

17 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 201/335/19

провадження № 61-14604ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його розподіл,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 серпня 2021 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його розподіл задоволено.

Встановлено факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у період часу з 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Визнано об`єктами права спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 :

- земельну ділянку з кадастровим номером :01:072:0042, площею 0,0407 га, цільове призначення: для колективного садівництва, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14);

- садовий будинок, загальною площею 63,1 кв. м (садовий будинок А, загальною площею 63,10 кв. м, вбиральня Б, сарай В, сарай Г, сарай Д, альтанка Е, навіс Ж, навіс З, колонка К, зливна яма З.я, огорожа № 1-4, замощення І, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14);

- квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

- квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер майна 23205398).

У порядку поділу спільного майна колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 :

- визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :01:072:0042, площею 0,0407 га, цільове призначення для колективного садівництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14);

- визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину садового будинку загальною площею 63,1 кв. м (садовий будинок А, загальною площею 63,10 кв. м, вбиральня Б, сарай В, сарай Г, сарай Д, альтанка Е, навіс Ж, навіс З, колонка К, зливна яма З.я, огорожа № 1-4, замощення І, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14);

- визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

- визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 (реєстраційний номер майна 23205398).

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У серпні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 серпня 2021 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

В окремо доданому до касаційної скарзі клопотанні ОСОБА_1 , посилаючись на тяжкий майновий стан та наявність на утриманні двох малолітніх дітей, просить відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги, на підтвердження чого надає копію довідки про доходи Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне підприємство «УМК» від 25 серпня 2021 року № УМ000000005 за період часу з лютого 2021 року до липня 2021 року; копії свідоцтв про народження дітей.

Згідно із частиною першою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Вказані заявником обставини та надані докази не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору, оскільки у повній мірі не характеризують майновий стан ОСОБА_1 та не свідчать про наявність умов, які є підставами для відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Заявнику потрібно надати додаткові докази на підтвердження майнового стану. Такими доказами, наприклад, можуть бути довідки про доходи (у тому числі, фіскальних органів), про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо.

Констатація заявником скрутного матеріального становища без надання доказів на підтвердження цих обставин не може вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору, що узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 потрібно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

«Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 921 грн.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 1 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У січні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача та, уточнивши позовні вимоги, просив суд:

1. встановити факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у період часу з 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу;

2. визнати об`єктами права спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 :

- земельну ділянку з кадастровим номером :01:072:0042, площею 0,0407 га, цільове призначення: для колективного садівництва, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14);

- садовий будинок, загальною площею 63,1 кв. м (садовий будинок А, загальною площею 63,10 кв. м, вбиральня Б, сарай В, сарай Г, сарай Д, альтанка Е, навіс Ж, навіс З, колонка К, зливна яма З.я, огорожа № 1-4, замощення І, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14);

- квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

- квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер майна 23205398).

3. у порядку поділу спільного майна колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаного нерухомого майна.

Відповідно до підпункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

З огляду на оскаржуване рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2020 року:

- вартість 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 становить 224 806 грн;

- вартість 1/2 частини садового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с/рада Любимівська, «Орешек-2» садівниче товариство становить 134 781,50 грн;

- вартість 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 становить 175 065,50 грн.

При поданні позову за вимогу немайнового характеру (встановлення факту проживання однією сім`єю) судовий збір повинен був бути сплачений у розмірі 768,40 грн (1 921 грн * 0,4 = 768,40 грн).

Ставка судового збору, що підлягала сплаті позивачем при зверненні до суду за вимогу майнового характеру складала 5 346,53 грн (224 806 грн + 134 781,50 грн + 175 065,50 грн) * 1% = 5 346,53 грн).

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми та складає 10 693,06 грн (5 346,53 грн * 200% = 10 693,06 грн).

Ураховуючи наведене, заявнику необхідно надати суду касаційної інстанції докази сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 10 693,06 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Крім того касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги заявником не додано доданих до касаційної скарги матеріалів для учасників справи - позивача - ОСОБА_2 .

Пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України визначено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 серпня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець