Справа 556/303/21
Номер провадження 2/556/162/2021

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2021 року. смт.Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Іванків О.В.,

при секретарі Кньовець Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в смт. Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення боргу і пені,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернулася до суд з позовом до ОСОБА_2 , про зміну розміру аліментів та стягнення боргу і пені. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 15.01.2014 року було розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 . Також даним рішенням також було стягнуто з ОСОБА_2 , аліменти на спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно починаючи з 20 вересня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття. В даний час обставини змінились, збільшився розмір прожиткового мінімуму, крім того, витрати на дітей теж збільшились. Тому раніше визначений розмір аліментів, не зможе забезпечити дітям мінімально необхідного утримання, будь-якої допомоги відповідач на утримання дітей в добровільному порядку не надає. Тому просила змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача в її користь на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, на тверду грошову суму в розмірі 2500 грн., на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Також позивачка зазначає, що відповідач протягом певного часу взагалі не сплачував аліменти на утримання дітей, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість. Просила стягнути заборгованість та пеню у відповідності до вимог ст.196 СК України.

Вказаний позов ОСОБА_1 , надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 17.02.2021 року.

01.03.2021 у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

13.04.2021 року ОСОБА_2 , у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 , в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень вказував, що наведений позивачем розрахунок заборгованості не відповідає дійсності та не враховує сплачених ним добровільно та перерахованих роботодавцем сум аліментів, придбаних в рахунок аліментів речей для дітей і т.ін. Крім того, вказував, що на даний час матеріально не спроможний сплачувати аліменти в розмірі 7500 грн. щомісячно. Тому просив відмовити в задоволенні заявлених вимог.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити в її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явився, в наданому до суду відзиві просив розгляд справи проводити у його відсутності заявлені вимоги не визнає в повному обсязі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими які підлягають частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 15.01.2014 року було розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , та стягнуто з ОСОБА_2 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно починаючи з 20 вересня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття.

Частиною четвертою ст. 273 ЦПК України встановлено, що передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідачу присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Аналогічно, як вбачається зі ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Таким чином, виходячи з аналізу вказаних вище норм законодавства та усталеної судової практики, слід констатувати, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним і може бути зміненим за заявою стягувача або боржника.

Як вбачається зі ст.183 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). При цьому, право вибору способу стягнення аліментів у частці від доходу чи в твердій грошовій сумі належить саме стягувачу, як це вбачається з ч.1 ст.184 СК України

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище сторін, беручи до уваги те, що відповідач на даний час офіційно не працевлаштований, що він підтвердив у своєму відзиві, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зміни порядку стягнення аліментів з частини заробітку на тверду грошову суму є обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню, а саме підлягають стягненню аліменти в розмірі по 1700 грн. на кожну дитину щомісячно.

При цьому, як це вбачається з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача боргу по сплаті аліментів та пені то суд з цього приводу встановив та врахував наступне.

Відповідач ОСОБА_2 не сплачував аліменти на утримання дітей і у зв`язку з цим у нього утворилася заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Сарненського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) №2925 від 04.02.2011 року.

Згідно вказаного розрахунку, розмір заборгованості станом на 01.01.2021 року встановлено державним виконавцем в сумі 157955,68 грн.

Разом з тим, враховуючи письмові докази, надані відповідачем, суд приходить до висновку, що вказана заборгованість підлягає зменшенню на суму 12419,87 грн (1950,37 грн. аліментів, стягнутих з ОСОБА_6 протягом 201-2015 рр. за час його роботи в ТОВ «Рихальський завод сухого молока» + 7969,5 грн., витрачених відповідачем на придбання смартфонів для дітей +2500 грн. аліментів, перерахованих ОСОБА_7 23.09.2020 року).

В той же час, твердження ОСОБА_6 про те, що він добровільно надавав позивачу кошти на утримання дітей в період з жовтня 2017 року по жовтень 2019 року, оскільки в цей час сторони разом проживали, вели спільне господарство і навіть народили ще одну дитину, нічим не підтверджені, і не можуть бути враховані судом. При цьому, суд констатує, що народження у позивача доньки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , не може підтверджувати спільне проживання сторін після народження цієї дитини протягом 2017-2019 рр.

Також ОСОБА_9 не надав доказів сплати аліментів під час роботи в ТОВ «Антарес», і відомості про роботу в такому товаристві в його трудовій книжці відсутні.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом та доведених обставин, загальна сума заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей у відповідності до рішення Володимирецького районного суду від 15.01.2014 року, станом на 01.02.2021 року становить 145535,81 грн.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості..

З урахуванням викладеного, враховуючи, що на час судового розгляду заборгованість по аліментам не погашена, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , неустойки (пені). В той же час, у відповідності до ч.2 ст.196 СК України, з урахуванням матеріального стану відповідача ОСОБА_2 , її розмір підлягає зменшенню, у зв`язку з чим з ОСОБА_2 слід стягнути 72767,9 грн.

З приводу стягнення заборгованості по виплаті аліментів судоми встановлено наступне.

Відповідно до частини 8 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

Таким чином, у разі відсутності спору про розмір заборгованості зі сплати аліментів, які вже стягнуті рішенням суду, відсутні і правові підстави для повторного стягнення вказаної заборгованості рішенням суду, оскільки її погашення відбувається в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

За наведених вище обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову, то суд на підставі ч.2 ст. 133, ч.1,2,6 ст. 141 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача.

Керуючись ст.ст. ст.ст.2, 3, 12, 81, 89, 263, 264, 265, 268, 352, 354, 355, 273 ЦПК України, ст.ст. 181-184, 192, 196 СК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, стягнення боргу і пені задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 15 січня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , на утримання дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі по 1700 (одна тисяча сімсот) грн. щомісячно на кожну дитину,починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення кожним з дітей повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_1 , пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дітей в сумі 72767 (сімдесят дві тисячі сімсот шістдесят сім) грн 90 коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Іванків

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Діти:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3