КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
У Х В А Л А

19.04.21 справа № 133/1142/21

провадження № 4-с/133/10/21

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Пєтухова Н.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вінницького районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

До Козятинського міськрайонного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вінницького районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що 25.04.2018 старший державний виконавець Маковій В.А. виніс постанову № 56236088 про стягнення з позивача аліментів на утримання дитини, а 20.06.2018 старший державний виконавець Бараболя Н.А., в порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження" та п. 14 Інструкції з організації примусового виконання рішень, виніс постанову № 56635278 про відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів на утримання дружини. Позивач вважає, що відповідачем підмінюється порядок стягнення аліментів на дружину та порядок стягнення аліментів на дитину. Переконаний, що відповідач всупереч рішенням судів не об`єднав у зведене виконавче провадження виконавчі документи, що стало причиною неправильного розрахунку боргу. Також посилався на те, що державними виконавцями було вчинено ряд інших дій, а також допущено бездіяльність, які є зезаконними, а тому просив визнати дії виконавчої служби неправомірними та зняти накладені на нього обмеження.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 175, 177 вказаного Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 оскаржуються дії державного

виконавця Вінницького районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), вчинені в межах виконавчих проваджень, які відкрито з примусового виконання виконавчого листа, судового наказу, що видані Козятинським міськрайонним судом у цивільній справі про стягнення з нього аліментів на утримання дитини та дружини. При цьому ОСОБА_1 є боржником, тобто стороною виконавчого провадження.

Законом, що визначає сукупність дій органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і які проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, іншими законами та нормативно-правовими актами, які підлягають примусовому виконанню, є Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII.

Так, статтею 1 такого Закону визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень в силу частини 1 статті 5 Закону покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02.06.2016 №1403-VIII.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження", підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 ст.74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Разом з тим, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (ч. 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження").

ЦПК України визначено порядок оскарження рішень державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до положень цього Кодексу.

Так, за приписами частини 1 статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із частиною першою статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Таким чином, правила статей 447, 448 ЦПК України встановлюють особливий порядок судового оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого відповідно до ЦПК України у цивільній справі, аніж подання позовної заяви у порядку, власне, позовного провадження.

Враховуючи зміст заявлених ОСОБА_1 вимог, його позовна заява за своїм змістом є скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Тому, враховуючи наведене позивачу слід уточнити, у якому порядку він звертається до суду - у порядку позовного провадження, чи у порядку контролю за виконанням судових рішень та привести свою заяву у відповідність до вимог чинного законодавства , надавши її у новій редакції суду із мотивуванням, у якому саме порядку - позовного чи у порядку контролю за виконанням рішень, він звертається до суду, та надати її копії відповідно до кількості учасників.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦПК України, до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Таким чином ОСОБА_1 необхідно надати суду докази, що підтверджують надіслання його заяви (або скарги) іншим учасникам у справі.

Так, із матеріалів позовної заяви убачається, що обмеження, накладені на ОСОБА_1 відповідно до виконавчого провадження №56635278 від 20.06.2018, здійснювались в інтересах ОСОБА_2 , тобто остання є стягувачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 450 ЦПК України розгляд скарги проводиться за участю, зокрема, стягувача. У виконавчому провадженні, дії державного виконавця, в межах якого і оскаржуються ОСОБА_1 , стягувачем є ОСОБА_2 , а отже вона має бути зазначена у заяві (скарзі) ОСОБА_3 , та має бути вказана її адреса реєстації/проживання.

Проте вказану особу до участі у справі не залучено, а враховуючи те, що можливе рішення у справі може вплинути на її права або обов`язки, її повідомлення про розгляд справи є обов`язковим, то ОСОБА_1 слід залучити ОСОБА_2 участі у справі, вказавши її в уточненій редакції заяви (або скарги).

Чинним ЦПК України визначено вимоги до позовної заяви. Однак вимоги, зокрема, до скарги ним не встановлено. А тому суд вважає за необхідне застосувати в цій частині аналогію закону, визначаючи критерії, яким має відповідати зокрема і процесуальний документ, яким ставляться певні вимоги, - у цьому випадку вимоги до суду щодо визнання дій Вінницького районного відділу виконавчої служби такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно п. 4 та 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України скарга серед іншого повинна містити зміст вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який скаржник просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги.

Так, із матеріалів заяви, зокрема із її прохальної частини, вбачається, що ОСОБА_1 просить визнати дії Вінницького районного відділу виконавчої служби такими, що не відповідають нормам чинного законодавства. Однак, не зазначено які саме дії. Також ОСОБА_1 просить зняти всі накладені обмеження. Проте, ним не зазначено, які саме обмеження накладались на нього в рамках даного виконавчого провадження, та які, на його думку, підлягають скасуванню.

Таким чином, ОСОБА_1 також потрібно конкретизувати прохальну частину його заяви (скарги), та вказати дії державних виконавців, які, на його думку, не відповідають закону та вказати конкретні обмеження, які, на його думку, мають бути зняті, а також вказати мотиви та підстави таких вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву (скаргу) подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня її надходження до суду постановляє ухвалу про залишення її без руху.

Виходячи з наведеного вище, позовна заява ОСОБА_1 до Вінницького районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків шляхом подання заяви (скарги) у новій редакції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 185, 260, 261, 353, 447, 450 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницького районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк не більше десяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Н.О. Пєтухова

Дата документу 19.04.21