РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/3819/21

провадження у справі № 2-о/0285/97/21

19 липня 2021 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі головуючої - судді Заполовської Т.Г.,

за секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.,

учасники справи: заявник ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новограді-Волинському

за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про застосування обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

15.07.2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій вона просила видати обмежувальинй припис стосовно ОСОБА_2 у вигляді обмеження перебування у місці спільного проживання, спілкування, заборони наближатися, розшукувати та контактувати з нею.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона з лютого 2017 року підтримувала фактичні шлюбні стосунки з ОСОБА_2 . Вони спільно проживали у її будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник має двох неповнолітніх синів від попереднього шлюбу: ОСОБА_3 , 2006 року народження, та ОСОБА_4 , 2011 року народження. Також мають спільного сина з ОСОБА_2 , 2018 року народження. Під час спільного проживання ОСОБА_2 постійно підіймав не неї руку, висловлювався нецензурною лайкою, тому вона неодноразово викликала поліцію. ОСОБА_2 неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, проте він не виправив своєї поведінки. Наразі у провадженні суду знаходиться кримінальна справа по обвинуваченню останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 129-1 КК України за вчинення домашнього насильства, де вона визнана потерпілою. Оскільки зазначена справа ще не розглянута по суті заявник побоюється за своє життя та здоров`я через можливість продовження протиправних посягань відносно неї з боку ОСОБА_2 . З метою захисту своїх прав змушена звернутись до суду.

Учасники справи не з`явилися в судове засідання. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заінтересована особа - через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України.

В заяві ОСОБА_1 просила справу розглянути без її участі, наполягала на задоволенні заяви з підстав, у ній зазначених.

Від заінтересованої особи заяв, заперечень до суду не надійшло.

Оскільки усі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 підтримували фактичні шлюбні відносини та мають спільного сина: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 19).

Також заявник має ще двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та проживає разом з дітьми по АДРЕСА_1 .

Житловий будинок та земельна ділянка за вказаною адресою належить заявнику ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 14-15).

Заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте фактично ОСОБА_2 проживав за адресою: АДРЕСА_1 в будинку заявника.

Згідно копій постанов Новоград-Волинського міськрайонного суду ОСОБА_2 неодноразово притягувався до відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч. 1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, були накладені адміністративні стягнення.

Так, випадки протиправної поведінки щодо заявника ОСОБА_2 допускав 19.01.2020 року, 23.01.2020 року, 21.01.2020 року, 08.06.2020 року, 10.04.2021 року, 14.04.2021 року, 24.04.2021 року, 25.04.2021 року, 08.05.2021 року.

Зважаючи на системність протиправної поведінки ОСОБА_2 , який неодноразово був притягнутий до відповідальності, проте продовжував вчиняти домашнє насильство, а також зважаючи на той факт, що у провадженні Новоград-Волинського міськрайонного суду знаходиться кримінальна справа по обвинуваченню останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 129-1 КК України за вчинення домашнього насильства щодо заявника, суд приходить до висновку, що побоювання ОСОБА_1 за своє життя та здоров`я є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, копії рішень суду, пояснень заявника у заяві, суд вважає, що заявник, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявника, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису щодо заінтересованої особи.

Грунтується на положеннях закону вимога ОСОБА_1 про заборону перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою, оскільки заявник проживає у власному будинку, є його одноособовим власником, а ОСОБА_2 має інше місце проживання, зокрема, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Також суд вважає за необхідне заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань менше 500 м до місця проживання заявника та до місця її роботи, вести листування, телефонні переговори та контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Відтак суд приходить до висновку про задоволення заяви у повному обсязі та необхідність видачі обмежувального припису терміном на шість місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про застосування обмежувального приписузадовольнити повністю.

Видати обмежувальний припис терміном шість місяців, яким ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме:

- заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

- заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче, ніж 500 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою ОСОБА_1 .

Копію рішення направити до Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області для взяття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на профілактичний облік.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та(або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційний розгляд справа.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня проголошення судового рішення.

Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення 19.07.2021 року

Головуюча суддя Т.Г. Сташків