Справа № 954/766/21
Номер провадження 2-н/954/19/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

08 вересня 2021 рокусмт Нововоронцовка

Суддя Нововоронцовського районного суду Херсонської області Гончаренко О.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природнього газу, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природнього газу та судового збору.

На обгрунтування заяви представник АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" зазначив, що між АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" та ОСОБА_1 укладено типовий договір розподілу природнього газу за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою здійснювалося фактичне споживання природного газу та оплата за послугу розподілу природного газу через відділення «ПриватБанк» 15.07.2019 року 3911,44 грн. Споживач користувався послугами із розподілу природного газу, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав та обов`язків, що з них випливають. Боржник свої зобов`язання по оплаті за розподіл природного газу не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 1127,87 грн., 3% річних 20,84 грн., інфляційних витрат 72,80 грн.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу, додані до неї документи, доходжу наступного висновку.

За змістом ч. 5 ст. 19 ЦПК України умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні визначаються цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктом третім частини першої статті 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, в тому числі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Заява про видачу судового наказу за формою і змістом повинна відповідати вимогам статті 163 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається, в тому числі, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості,інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Наявність укладеного договору у правовідносинах, які склалися між сторонами, передбачено главою 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, який затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 N 2494 (далі Кодекс ГРМ).

Оглядом матеріалів, які додані до заяви про видачу судового наказу, встановлено, що заявник зазначену нормативну вимогу не виконав, оскільки договір розподілу природного газу, укладений між сторонами та підписаний, зокрема, боржником у доданих матеріалах - відсутній.

27 листопада 2015 року набрала чинності постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30 вересня 2015 року, якою затверджено Кодекс газорозподільних систем (далі Кодекс).

Відповідно до п. 2 глави 1 розділу VI Кодексу, доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

Відповідно до п. 3 глави 3 розділу VI Кодексу договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу.

Відповідно до п. 4 глави 3 розділу VI Кодексу договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Згідно до п. 5 глави 3 розділу VI Кодексу для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) Оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) або додатка 2 (для споживачів, що не є побутовими) до типового договору розподілу природного газу.

Між тим, належних і допустимих доказів на підтвердження того, що між АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" та ОСОБА_1 укладено договір розподілу природного газу шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу або, що таку заяву-приєднання було надіслано боржнику, у порядку передбаченому Кодексом газорозподільних систем, до заяви про видачу судового наказу не долучено.

Зокрема, у матеріалах справи відсутнє підтвердження, що ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

З огляду на викладене вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Разом з цим, відповідно до ч. 1ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбаченихпунктами 1, 2, 8, 9 частини першоїстатті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Частиною другою ст. 164 ЦПК України передбачено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 164-166, 260, 353 ЦПК України, -

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природнього газу.

Ухвала суду може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області протягом 15-ти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяО.В. Гончаренко