КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
=======================================================================
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

06 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на Ѕ частини садового будинку та земельної ділянки в порядку поділу спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року вжито заходи забезпечення позову.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав 18 червня 2021 року апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 354 ЦПК України, зокрема: апеляційна скарга не відповідає формі та змісту, що визначені процесуальним законодавством, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження та не оплачена судовим збором.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху та надано десятиденний строк для сплати судового збору в розмірі 454 грн. за апеляційне оскарження ухвали суду про забезпечення позову, подання до суду належним чином оформлені самостійним документом апеляційної скарги, у відповідності до вимог ст. 356 ЦПК України та її копії для позивача у справі, а також подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду із зазначенням поважних причин пропуску такого строку.

На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 25 червня 2021 року ОСОБА_1 16 липня 2021 року надіслав шляхом поштового відправлення на адресу Київського апеляційного суду лише одну апеляційну скаргу, а саме на ухвалу суду першої інстанції від 24 травня 2021 року, при цьому в доводах апеляційної скарги зазначає і про незаконність ухвали суду першої інстанції від 24 березня 2021 року, а також ОСОБА_1 сплатив судовий збір лише за оскарження однієї ухвали суду та подав клопотання про поновлення строку лише щодо оскарження ухвали суду від 24 травня 2021 року, залишивши поза увагою інші вимоги ухвали суду апеляційної інстанції від 25 червня 2021 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 липня 2021 року ОСОБА_1 було продовжено строк на усунення недоліків, що визначені в ухвалі суду апеляційної інстанції від 25 червня 2021 року.

На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 25 червня 2021 року та від 22 липня 2021 року ОСОБА_1 надіслав шляхом поштового відправлення на адресу Київського апеляційного суду ще одну апеляційну скаргу, а саме на ухвалу суду першої інстанції від 24 березня 2021 року, а також сплатив судовий збір та подав клопотання про поновлення строку на оскарження ухвали суду від 24 березня 2021 року.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 24 березня 2021 року ОСОБА_1 зазначає, що копію оскаржуваної ухвали суду отримав лише 12 травня 2021 року, однак у зв`язку з впровадженням на території України карантину та через хворобу не мав можливості подати апеляційну скаргу в межах строку, що визначений цивільним процесуальним законодавством. Окрім того, зазначає, що адвокат з яким було укладено договір про надання правової допомоги не міг надати йому належну правову допомогу, так як відновлював своє здоров`я після хвороби.

З урахуванням того, що судді-учасники колегії з 09 серпня 2021 року по 03 вересня 2021 року перебували у відпустці, це позбавляло можливості вирішити питання про відкриття апеляційного провадження у даній справі в межах п`ятиденного строку, що визначений ст. 359 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та наведені обставини, що зумовили пропуск строку на апеляційне оскарження, доходить висновку, що скаржником пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду без поважних причин, з урахуванням такого.

Так, відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується скаржником, останній отримав копію оскаржуваного судового рішення 12 травня 2021 року що підтверджується розпискою на довідковому листі, таким чином для ОСОБА_1 з 13 травня 2021 року розпочався п`ятнадцятиденний строк для звернення до суду з апеляційною скаргою на ухвалу суду та який закінчився 27 травня 2021 року з правом на поновлення строку на апеляційне оскарження, за умови, що апеляційна буде подана в межах вказаного строку з моменту отримання копію оскаржуваної ухвали суду.

Разом з тим, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу суду від 24 березня 2021 року лише 18 червня 2021 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження, які б надавали скаржнику беззаперечне право на поновлення такого строку.

Посилання ОСОБА_1 на те, що на території України впроваджені карантинні заходи, оцінюється судом апеляційної інстанції критично, оскільки відповідно до ч. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Порушуючи питання про поновлення процесуального строку ОСОБА_1 не вказує яким саме чином карантинні обмеження спричинили пропуск ним строку на апеляційне оскарження.

Посилання ОСОБА_1 на те, що причиною пропуску строку на апеляційне оскарження також стала його хвороба та хвороба його адвоката, також оцінюються судом апеляційної інстанції критично, оскільки до клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтвердив наведені скаржником обставини.

Також, вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід враховувати висновки Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень статті 129 Конституції України та статті 2 ЦПК України однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Можливість (право) оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції є складовою права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац 3 підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007).

При цьому, у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено: «право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.»

Отже, Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність поважних та обґрунтованих причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду, а тому у суду відсутні достатні правові підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції від 24 березня 2021 року у даній справі.

Згідно із ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження в порядку встановленому ст. 358 цього Кодексу.

Виходячи із наведених обставин справи суд вважає, що застосування апеляційним судом процесуальних обмежень при апеляційному оскарженні ухвали суду першої інстанції від 24 березня 2021 року відповідає принципу юридичної визначеності і не може вважатись відмовою у доступі до правосуддя.

Отже, ОСОБА_1 без поважних причин пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року про забезпечення позову у справі, а тому суд апеляційної інстанції доходить висновку, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року про забезпечення позову має бути відмовлено.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року про забезпечення позову відмовити.

Визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року про забезпечення позову, що зазначені в клопотанні від 05 серпня 2021 року неповажними.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на Ѕ частини садового будинку та земельної ділянки в порядку поділу спільного майна подружжя.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення або з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Суддя-доповідач

Судді: