Справа № 740/79/21
Провадження № 2/740/472/21
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Кубрак Н. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі ГУ ПФУ в Чернігівській області, управління) до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії,

установив:

У січні 2021 року ГУ ПФУ в Чернігівській області звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь надміру виплачену суму пенсії у розмірі 2904,00 грн та судовий збір за подання позову до суду.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 21 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до управління ПФУ в м. Ніжині та Ніжинському районі, правонаступником якого є позивач, про призначення пенсії по втраті годувальника; до заяви надав пакет документів та довідку від 30 березня 2015 року № 86, видану КВНЗ «Ніжинське училище культури та мистецтв імені Марії Заньковецької» (далі училище), про навчання на денній формі навчання з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року.

Протоколом управління від 30 квітня 2021 року № 1576 відповідачу призначено пенсію з 30 березня 2015 року по 31 серпня 2016 року.

У грудні 2018 року з`ясовано, що ОСОБА_1 відраховано з училища 14 червня 2018 року за невиконання навчального плану. У результаті несвоєчасного повідомлення управління про припинення умов для нарахування пенсії виникла переплата у розмірі 2904,00 грн.

Незважаючи на повідомлення 26 грудня 2018 року ОСОБА_1 про наявність указаної переплати, відповідач не повернув добровільно переплату, тому позивач звернувся до суду з цим позовом на підставі, зокрема, ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 лютого 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 10-00 год. 10 березня 2021 року.

10 березня 2021 року судове засідання відкладено на 09-00 год. 14 квітня 2021 року у зв`язку з неявкою відповідача.

У судове засідання представник позивача не з`явився. У матеріалах справи містяться клопотання про розгляд справи за його відсутності; проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а. с. 31, 34).

У судове засідання відповідач не з`явився. До суду повернулися поштові конверти з рекомендованими повідомленнями без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім цього, на офіційному вебсайті суду розміщено оголошення про виклик відповідача до суду. Відзиву на позов та клопотання про відкладення розгляду справи відповідач не подавав.

На виконання вимог ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд витребовував інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача, і 16 січня 2021 року на адресу суду надійшла відповідь відділу квартирного обліку, приватизації житла та ведення реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Ніжинської міської ради на запит суду, згідно з якою ОСОБА_1 із 30 серпня 2018 року знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього, 09 лютого 2021 року на адресу суду надійшла відповідь Державної міграційної служби України на запит суду, згідно з якою місце проживання відповідача станом на 03 березня 2016 року значиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно із ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Статтею 280 ЦПК України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно зі ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

З огляду на вказане суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення, про що постановив ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно із ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що 21 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до управління ПФУ в м. Ніжині та Ніжинському районі із заявою про призначення йому пенсії по втраті годувальника (а. с. 3).

Відповідно до довідки КВНЗ «Ніжинське училище культури та мистецтв імені Марії Заньковецької» від 20 березня 2021 року № 86 ОСОБА_1 є студентом указаного закладу за спеціальністю «хореографія»; період навчання з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року (а. с. 5).

Протоколом управління ПФУ в м. Ніжині та Ніжинському районі від 30 квітня 2015 року № 1576 ОСОБА_1 призначено пенсію по втраті годувальника з 30 березня 2015 року по 31 серпня 2016 року у розмірі 498,30 грн, виплату якої повідомленням Ніжинського об`єднаного управління ПФУ від 13 вересня 2016 року № 158651 продовжено по 31 серпня 2017 року зі збільшенням розміру до 588,82 грн та у подальшому розпорядженням від 25 вересня 2017 року № 158651 з 01 вересня 2017 року по 31 серпня 2018 року у розмірі 679,82 грн (а. с. 4, 9, 10).

У матеріалах справи містяться зобов`язання відповідача про повідомлення управління у разі переведення на заочну форму навчання (а. с. 12, 13).

Довідкою директора КВНЗ «Ніжинське училище культури та мистецтв імені Марії Заньковецької» від 28 листопада 2018 року підтверджується, що ОСОБА_1 відраховано з коледжу 14 червня 2018 року на підставі наказу № 35 за невиконання навчального плану (а. с. 14).

З індивідуального перерахунку пенсії ОСОБА_1 убачається, що переплата призначеної пенсії становить 2904,00 грн (а. с. 15).

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч. 2 ст. 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Пунктом 2 частини 2 цієї ж статті встановлено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.

Згідно із ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Положеннями ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» установлено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Згідно зі ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

З аналізу наведеного вбачається, що повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України з авданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

На підставі наявних у справі доказів суд вважає позов доведеним і обгрунтованим та наявними правові підстави, передбачені ст. 1166 ЦК України, ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», для стягнення з відповідача на користь позивача надміру виплаченої пенсії на відшкодування майнової шкоди.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за подання цього позову до суду.

Керуючись ст. 2, 5, 12, 13, 76 - 81, 89, 141, 274 - 279, 280 - 284 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83 А; ) 2904 (дві тисячі дев`ятсот чотири) гривень на відшкодування шкоди з надміру виплаченої пенсії.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83 А; ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено без змін за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення складене і підписане 19 квітня 2021 року.

Суддя І. М. Шевченко