ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2771/21 Справа № 188/473/19 Суддя у 1-й інстанції - Бурда П. О. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро

заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, 3% річних та процентів за користування грошима

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2019 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість за договором в розмірі 5078,10 доларів та судові витрати по справі в розмірі 1372,10 грн. (а.с.36-37).

12 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, 3% річних та процентів за користування грошима. Заява обґрунтована тим, що заочним рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2020 року № 188/473/19 задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, 3% річних та процентів за користування грошима. На виконання вказаного рішення суду видано виконавчі листи. 10.08.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про відступлення нею права вимоги заявнику. Заявник просить замінити у виконавчому листі по справі № 188/473/19 сторону виконавчого провадження (стягувача) з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 (а.с.47-48).

Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні - відмовлено (а.с.66-67).

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення норм процесуального права, ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи на новий розгляд до суду 1 інстанції (а.с.69-71).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а ухвалу - скасувати, виходячи з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що рішенням рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2019 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в розмірі 5078,10 доларів та судові витрати по справі в розмірі 1372,10 грн. (а.с.36-37).

10.08.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про відступлення нею права вимоги заявнику.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 суд 1 інстанції посилався на те, що під час телефонної розмови стягувач ОСОБА_2 повідомила суд, що не укладала договору про відступлення прав вимоги, не знає про його зміст, а на прохання ОСОБА_1 , який був її представником в суді під час розгляду цивільної справи за її позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, 3% річних та процентів за користування грошима, підписувала довіреність. Вона не згодна, щоб заявник набув права стягувача і отримав з боржника грошові кошти, які будуть належати йому, оскільки вважає, що він є лише її представник і повинен всі отримані від боржника кошти надати їй, як стягувачу.

Проте з повністю з такими висновками суду погодитися не можна, зважаючи на наступне.

Так, відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Згідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Порядок відправлення та вручення судових повісток визначений ст.ст.128,130 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що судом 1 інстанції не було здійснено належний виклик учасників справи для розгляду заяви у судове засідання, оскільки в матеріалах справи відсутні поштові повідомлення про вручення судової повістки учасникам справи, а саме: ОСОБА_2 .

Оскільки належне повідомлення осіб, які беруть участь у справі, є обов`язковим (ч. 2 ст. 211 ЦПК України), участь у справі є процесуальним правом таких осіб (ст. 43 ЦПК України), а згідно зі ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства належить змагальність сторін та доведення суду переконливості своїх доводів (повідомлення про судове засідання є елементом змагальності та обов`язком суду), то неповідомлення про дату судового засідання є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Елементом належної судової процедури, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, є принцип "рівності вихідних умов" [27] або як його ще називають принцип "рівності сторін" [25, с.59] і принцип змагальності [13, с. 176]. Принцип "рівності вихідних умов" (рівності сторін) вимагає надати кожній стороні можливість представити свою справу в умовах, які не дають їй значних переваг перед її опонентом, а принцип змагальності означає, що сторони мають право знайомитися зі всіма доказами або запереченнями, що залучені до справи, висловлювати свою думку про їх наявність, зміст і достовірність у відповідній формі та у відповідний час, у разі необхідності - у письмовій формі та заздалегідь.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були допущені порушення норм процесуального права, які визначають порядок розгляду даного питання.

Крім того, до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 надав заяву ОСОБА_2 в якій остання вказує на те, що дійсно укладала з ОСОБА_1 договір про відступлення прав вимоги (а.с.72).

За таких обставин, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, відповідно до ч.1 ст.379 ЦПК України скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, під час якого суду й необхідно безпосередньо встановити всі суттєві обставини справи, належним чином повідомивши сторони про день та час розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2020 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: