Провадження №2/359/444/2021
Справа №359/1679/20
РІШЕННЯ

Іменем України

13 серпня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області, про вселення в будинок та зобов`язання не чинити перешкоди в користуванні будинком,

за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до малолітнього ОСОБА_4 , в особі його законного представника ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області, про скасування реєстрації місця проживання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог.

Наприкінці лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, який обґрунтувала тим, що 03 серпня 2017 року між нею та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб. На даний час в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа №359/1128/20 про розірвання шлюбу. Від цього шлюбу вони мають спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом всього періоду перебування у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 . Після народження дитини за вказаною адресою було зареєстрованого його місце проживання. Проте, протягом 2019 року ОСОБА_2 почав проявляти агресивну поведінку відносно ОСОБА_1 та їхнього сина, влаштовував безпідставні конфлікти, застосовував фізичну силу та психологічний тиск. У такий спосіб ОСОБА_2 протиправно позбавив ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_4 права користування житловим будинком. У зв`язку з чим, на даний час ОСОБА_1 орендує кімнату за адресою: АДРЕСА_2 . За таких обставин ОСОБА_1 просила вселити її та малолітнього ОСОБА_4 до житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити їй та малолітньому ОСОБА_4 перешкоди у користуванні житловим будинком.

В червні 2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пред`явили зустрічний позов, який обґрунтували тим, що 03 серпня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений шлюб. Від цього шлюбу у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 не є власником, орендарем чи наймачем житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_3 . Малолітня дитина проживає разом з ОСОБА_1 . Тому в силу ч.4 ст.29 ЦК України місце проживання малолітньої дитини має бути визначено за адресою: АДРЕСА_3 . У зв`язку з цим, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили скасувати реєстрацію малолітнього ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.36).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, до участі в розгляді цивільної справи було залучено орган опіки та піклування Бориспільської районної державної адміністрації Київської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (а.с.64-65).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, зустрічний позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 (а.с.85-86).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.128).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2021 року у приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Науменко Л.Г. було витребувано належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної щодо майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.139-140).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2021 року було закрито провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_5 (а.с.112-113).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, до участі в розгляді цивільної справи в порядку процесуального правонаступництва замість органу опіки та піклування Бориспільської районної державної адміністрації Київської області було залучено службу у службу у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області (а.с.184-185).

ІІІ. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явлених позовів.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 підтримав первісний позов та наполягав на його задоволенні

Відповідачі надали до суду відзив на позовну заяву, в якому вказали, що вважають позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що не відповідають нормам чинного законодавства та не підлягають задоволенню. З доводів позивача її незаконно виселили з житлового будинку АДРЕСА_1 , але власники будинку не надавали свою згоду на вселення позивача, а лише на вселення дитини. Крім цього, представник відповідачів ОСОБА_7 та відповідачі особисто підтримали вимоги, викладені у зустрічній позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_8 надала відзив на зустрічну позовну заяву, в якому вказала, що не погоджується з вимогами, викладеними у зустрічному позові. Оскільки, відповідачами обрано невірний спосіб захисту свої прав та інтересів. Крім цього, малолітній ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за згодою всіх співвласників будинку. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2019 року було встановлено, що дитина проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , проте в даному судовому рішенні не встановлено конкретної адреси проживання матері. Крім цього, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 чинять перешкоди у доступі до житлового приміщення. Тому представник позивача ОСОБА_8 просила відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Представник служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області Павленко Л.В. при вирішенні справи поклалась на розсуд суду.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 03 серпня 2017 року ОСОБА_9 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстрований Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що складений відповідний актовий запис №413 (а.с.12).

Від цього шлюбу у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб від 08 липня 2019 року, виданою Кучаківською сільською радою Бориспільського району Київської області (а.с.14) за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 - чоловік, ОСОБА_4 - син, а також ОСОБА_1 - дружина, проживає без реєстрації.

ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_10 є співвласниками житлового будинку, який розташовується за адресою: АДРЕСА_1 . Дана обставина підтверджується копією договору купівлі-продажу від 07 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Козій А.В., зареєстрованого в реєстрі за №7482 (а.с.53).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер (а.с.62). З матеріалів спадкової справи №29/2020, заведеної приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Науменко Л.Г., вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є спадкоємцями ОСОБА_5 , які у встановленому порядку прийняли спадщину після його смерті (а.с.151,157).

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються нормами ЖК України та ЦК України.

V. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору.

а. норми матеріального права щодо вимоги про вселення та зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні житловим будинком.

У відповідності до змісту ч.4 ст.9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.156 ЖК України за згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЖК України член сім`ї власника жилого будинку (квартири), може бути виселений виключно у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.116 цього Кодексу якщо член сім`ї власника жилого будинку (квартири) систематично руйнує чи псує жиле приміщення, або використовує його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу власника жилого будинку (квартири) осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

У відповідності до ч.1 ст.396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.391 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування чужим майном.

Європейський суд з прав людини вказав, що «втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла». Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну мету, не здійснюється згідно із законом та не може розглядатись як необхідне в демократичному суспільстві (рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року, заява №30856/03, Kryvitska and Kryvitskyy v. Ukraine §41-42).

б. норми матеріального права щодо вимоги про скасування реєстрації місця проживання малолітньої дитини.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, в тому числі, на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно з правової позиції Верховного Суду України, викладеної у справі №6-57цс11 від 16 січня 2012 року, виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

в. норми процесуального права.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до положення ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

а. щодо вимоги про вселення та зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні житловим будинком.

Встановлено, що ОСОБА_1 була вселена до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 за згодою ОСОБА_2 . Таким чином, ОСОБА_1 набула право користування житловим будинком як член сім`ї власника будинку.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12 жовтня 2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний, згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/92140656).

Однак, обставина щодо розірвання шлюбу не припинила право ОСОБА_1 на користування житловим будинком.

З копії висновку ДОП Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ст. лейтенанта поліції Коновалюк В.В. від 17 лютого 2020 року, розглянувши матеріали ЄО №2556 від 02 лютого 2020 року, ЄО №2765, №2771 від 04 лютого 2020 року по заявах ОСОБА_1 , встановлено, що заявник зверталась з приводу конфліктної ситуації із чоловіком ОСОБА_2 та його батьками, які нібито за адресою: АДРЕСА_1 , не впускають її разом до будинку (а.с.19).

Згідно копії висновку ДОП Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ст. лейтенанта поліції Саган Є.В. від 28 серпня 2020 року, розглянувши матеріали ЖЄО №20262 від 07 серпня 2020 року, встановлено, що ОСОБА_2 не пускає ОСОБА_1 до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та не повертає особисті речі (а.с.120).

З вказаних письмових доказів вбачається, що відповідачі дійсно створюють ОСОБА_1 та її малолітньому сину ОСОБА_4 перешкоди у користуванні житловим будинком. У такий спосіб порушується їх право на користування жилим будинком. Тому суд вважає, що для відновлення порушеного права ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_4 належить вселити в жилий будинок, що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не чинити перешкоди у користуванні цим житловим будинком.

б. щодо вимоги за зустрічним позовом про скасування реєстрації місця проживання малолітньої дитини.

Суд погоджується з доводами представника позивача ОСОБА_8 , що чинним законодавством не передбачений такий спосіб захисту цивільного права, як припинення судом реєстрації місця проживання особи.

Оскільки, для цього необхідно звернутись з відповідною заявою до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області.

Крім того, підстава для припинення реєстрації місця проживання ОСОБА_4 у вказаному житловому будинку могла виникнути лише після набрання законної сили судовим рішенням про припинення права користування ОСОБА_4 жилим приміщенням відповідно до положення ст.405 ЦК України.

Зважаючи на це, у задоволенні вимоги про зняття з місця реєстрації ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , належить відмовити.

VІII. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З квитанції від 25 лютого 2020 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову до суду ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 1681 гривні 60 копійок. Пред`явлений нею позов задоволений. Тому з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі по 840 гривень 80 копійок з кожного.

Крім цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 також сплатили судовий збір за пред`явлення зустрічного позову у розмірі 840 гривень 80 копійок, згідно з квитанцією від 15 червня 2020 року (а.с.72). Проте, враховуючи, що у задоволенні зустрічного позову відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування понесених ними судових витрат, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ч.4 ст.9, ч.1 та ч.2 ст.71, ст.72 ЖК УкраїнськоїРСР, ч.4 ст.29 ЦК України, ч.1 та ч.6 ст.81, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області, про вселення в будинок та зобов`язання не чинити перешкоди в користуванні будинком, задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у користуванні житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до малолітнього ОСОБА_4 , в особі його законного представника ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області, про скасування реєстрації місця проживання малолітньої дитини, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення суду - 25 серпня 2021 року.

Суддя: В.В. Журавський