УХВАЛА

про закриття провадження

22 квітня 2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Сімірзіна П.М., з участю представника позивача Кучера О.В., представників відповідача ОСОБА_1 , адвоката Мокіної І.В., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі судових засідань міського суду матеріали справи за позовом Херсонського морського коледжу рибної промисловості до кооперативу «Херсонес» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

18.12.2020 року Херсонський морський коледж рибної промисловості звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов`язати кооператив «Херсонес» усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 шляхом знесення самочинно збудованих елементів (вентиляційні труби та цементна стяжка). Вимоги обґрунтовані тим, що коледж є користувачем земельної ділянки площею 38728 кв.м, що має цільове призначення для проведення спортивних ігор (тенісний майданчик), під частиною якої розташований підземний гараж, який належить кооперативу «Херсонес». Комісією, створеною начальником коледжу, проведено обстеження та виявлено самовільне облаштування системи вентиляції шляхом виведення вентиляційних труб з підземних гаражів на тенісний майданчик та часткове цементування тенісного майданчику шляхом будівництва цементної стяжки з виступом близько 5см, що унеможливлює використання земельної ділянки за цільовим призначенням. Відповідачу був направлений лист з вимогою по усунення перешкод, але демонтаж не проведено. Вказує на те, що будівля кооперативу є підземною спорудою. Посилаючись на ст. 317, 319, 386, 391 ЦК України просить від відповідача усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самовільних конструкцій (труб та стяжки).

23.12.2020 року відкрите провадження у справі за позовом Херсонського морського коледжу рибної промисловості до кооперативу «Херсонес» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, призначене підготовче засідання на 22.04.2021 року.

14.01.2021 року від позивача надійшло клопотання про витребування доказів інформації щодо осіб, які самовільно вивели вентиляційні труби на земельну ділянку Херсонського міського коледжу рибної промисловості у кількості 5 штук та зацементували земельну ділянку шляхом нанесення 5-10 см цементної стяжки.

25.01.2021 року від кооперативу «Херсонес» надійшов відзив на позов, копія якого направлена на адресу позивача, відповідно до якого позов не визнає, оскільки не є власником підземних гаражів та не проводив жодних робіт.

19.04.2021 р. від позивача надійшла заява про залучення доказів та витребування інформації щодо власників, як здійснили самовільне будівництво. Копії доказів відповідачу кооперативу «Херсонес» не надіслані.

В підготовчому засіданні на обговорення поставлене питання щодо віднесення розгляду заявленого позовудо цивільного судочинства.

Представник позивача вважав, що спір цивільний, оскільки йому невідомі особи, які перешкоджають користуванню земельною ділянкою за призначенням, позов подано до кооперативу, тому він просить замінити відповідача на належних, які йому на даний час невідомі.

Представники відповідача вказали, що кооператив створений для обслуговування підземних гаражів та не є їх власником. Позов не визнає. Спір між юридичними особами підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань кооператив «Херсонес» є за організаційно-правовою формою гаражним кооперативом, вид діяльності 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів (основний).

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У відповідності з частиною 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно із частиною другою статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до частин першої та другої статті 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництво, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

За змістом пункту 6 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що позов поданий стосовно спору, що виник через порушення відповідачем, на думку позивача, його права користування земельною ділянкою.

Аналіз змісту та підстав поданого позову свідчить про те, що спір між сторонами виник щодо нерухомого майна право користування на яке набуте позивачем та використовується для здійснення господарської діяльності.

Отже, суд дійшов висновку про закриття провадження по цивільній справі яка не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а віднесена до юрисдикції господарських судів.

Суд не приймає до уваги доводи представника позивача про його право на заміну відповідачів на фізичних осіб після отримання ним інформації щодо того хто саме порушив його права, оскільки за положеннями частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи, а витребування доказів по справі, яка підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, нормами ЦПК України не передбачена. Позивач не позбавлений можливості іншим шляхом встановити належних відповідачів як за приписами ст. 116 ЦПК України, так і ст. 110 ГПК України в разі, якщо збирання доказів для позивача утруднено (наприклад, відмова відповідного органу у наданні відомостей про власників підземних гаражів тощо.

Відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в раз і закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до платіжного доручення, яке знаходиться в матеріалах цивільної справи №1212 від 23.11.2020 р. позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Оскільки провадження у справі підлягає закриттю, сплачений позивачем судовий збір підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись п.5 ч.1ст.7 Закону України «Про судовий збір», п.1 ч.1 та ч.2 ст.255, 256, 258-260, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження по цивільній справі за позовом Херсонського морського коледжу рибної промисловості до кооперативу «Херсонес» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - закрити.

Роз`яснити позивачу право звернення з позовом в порядку господарського судочинства.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області (73003 м.Херсон, вул.Старообрядницька, б.21) повернути Херсонському морському коледжу рибної промисловості сплачений судовий збір в розмірі 2102,00 грн. за платіжним дорученням №1212 від 23.11.2020 р.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня винесення ухвали.

СуддяО. В. Ус