Провадження №2/523/606/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"06" вересня 2021 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого - судді Сувертак І.В.

при секретарі Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в порядку спрощеного позовного провадження в місті Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), треті особи: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ) , про визнання особи такою, що стратила право користування житловою площею,-

Установив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилається на те, що позивачка ОСОБА_1 є основним наймачем трикімнатної квартири під АДРЕСА_2 на підставі ордеру №361 серія ЛР, виданого 24.09.1992 року виконкомом Ленінської Ради народних депутатів м. Одеси та Виписки з протоколу №94 від 23.09.1993 року.

У вказаній квартирі позивачка постійно зареєстрована та проживає разом із своїми синами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , невісткою ОСОБА_5 , які є третіми особами у справі та малолітніми онуками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім вищезазначених осіб в квартирі зареєстрований син позивачки ОСОБА_2 , який 29 травня 2018 року зібрав свої речі і залишив квартиру, з того часу припинив стосунки з ріднею, веде поганий спосіб життя, його місце проживання невідоме. Він проживає за адресою своєї співмешканки, яка нам невідома, життям сім,ї не цікавиться, не приймає участі в оплаті комунальних послуг, в підтриманні житла в належному стані.

Факт непроживання ОСОБА_2 в квартирі підтверджується Актом від 04.06.2020 року, складеним сусідами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та посвідчений належним чином.

Відповідач ніяким чином не цікавиться житлом, не приймає участі в утриманні квартири в належному санітарно-технічному стані, не сплачує комунальні послуги.

Враховуючи зазначене, позивач просив його позов задовольнити, визнавши відповідача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою за адресою: АДРЕСА_3 .

На адресу Суворовського районного суду міста Одеси 20 липня 2020 року надійшла вищезазначена цивільна справа.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 20.07.2020 року визначено головуючого-суддю Бабакова В. П.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 18.02.2021 року визначено головуючого-суддю Сувертак І. В. Вилучений суддя Бабаков В. П., підстава вилучення звільнення з посади.

Справу суддею Сувертак І. В. отримано 19.02.2021 року.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 22 лютого 2021 року було продовжено спрощене провадження по справі з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 50,51).

Відповідачу направлялись повістки за останньою відомою адресою реєстрації, котрі він не отримав, рекомендовані повідомлення повернулись на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». (а.с. 60, 61). Причин неявки суду не сповістив, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Представник позивача та третіх осіб-адвокат Пархоменко О. І. надала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, відсутності позивача та третіх осіб, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з обґрунтувань, що викладені в позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. (а.с. 62).

Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін у загальному порядку та відзиву на позовну заяву не надав.

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення за письмовою згодою позивача. (а.с. 62).

З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є основним наймачем трикімнатної квартири під АДРЕСА_2 на підставі ордеру №361 серія ЛР, виданого 24.09.1992 року виконкомом Ленінської Ради народних депутатів м. Одеси та Виписки з протоколу №94 від 23.09.1993 року. (а.с. 13,14).

У вказаній квартирі позивачка постійно зареєстрована та проживає разом із своїми синами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , невісткою ОСОБА_5 , які є третіми особами у справі та малолітніми онуками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 15).

Крім вищезазначених осіб в квартирі зареєстрований син позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Факт непроживання ОСОБА_2 в квартирі підтверджується Актом від 04.06.2020 року, складеним сусідами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та посвідчений належним чином. (а.с. 16).

Як вказано у Постанові ВСУ № 6-709цс16 від 16.11.2016 року, зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. За результатом розгляду вказаної справи ВСУ постановив: «Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні будинком, що розташований АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням».

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В силу ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий дім, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель та ін.) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" - громадянин України, а також іноземець чи особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язанні протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

На підставі вищезазначеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, визнавши ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою за адресою: АДРЕСА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 18, 76-81, 89, 131 141, 211, 223, 258, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), треті особи: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ) , про визнання особи такою, що стратила право користування житловою площею задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою за адресою: АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 07 вересня 2021 року.

Суддя