ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4940/21 Справа № 172/291/20 Суддя у 1-й інстанції - Битяк І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Кравченко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Васильківської селищньої ради Васильківського району Дніпропетровської області (Васильківська селищна об`єднана територіальна громада Дніпропетровської області),

на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року,

по справі за позовом ОСОБА_1 до Васильківської селищної об`єднаної територіальної громади Дніпропетровської області про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2020 року до Васильківського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Васильківської селищної об`єднаної територіальної громади Дніпропетровської області про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , який є спадкоємцем всього майна свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 11.03.1996 року ОСОБА_3 було створене СФГ «Вега». На підставі розпорядження голови Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 29.02.1996 року № 95/6-Р ОСОБА_3 11.03.1996 року виданий Державний акт на право постійного користування землею, яким йому передана земельна ділянка для ведення селянського (фермерського) господарства площею 38,3 га, яка розташована на території Богданівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області. Після смерті батька ОСОБА_2 прийняв спадщину, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна у вигляді приватизованої земельної ділянки площею 0,4652 га призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, а після смерті її чоловіка ОСОБА_2 вона у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа № 299/17. На даний час головою, єдиним учасником, засновником та власником СФГ «Вега» є вона, позивач. Крім того, фермерське господарство є діючим суб`єктом господарювання, здійснює господарську діяльність, подає до державних органів відповідну звітність, сплачує всі обов`язкові платежі. У зв`язку з чим, просить суд визнати за нею право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 38,3 га призначеною для ведення селянського (фермерського) господарства та розташованою на території Богданівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ДП, виданого 11.03.1996 року Васильківською райдержадміністрацією Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 29.02.1996 року № 95/6-Р та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 117, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Васильківської селищної об`єднаної територіальної громади Дніпропетровської області про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування за законом задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 , право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 38,3 га призначеною для ведення селянського (фермерського) господарства та розташованою на території Богданівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області (на даний час Васильківської селищної об`єднаної територіальної громади Васильківського району Дніпропетровської області) відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ДП, виданого 11.03.1996 року Васильківською райдержадміністрацією Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 29.02.1996 року № 95/6-Р та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №117, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судові витрати залишено за позивачем.

В апеляційній скарзі Синельниківська місцева прокуратура Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Васильківської селищньої ради Васильківського району Дніпропетровської області (Васильківська селищна об`єднана територіальна громада Дніпропетровської області) просить рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

У відзиві ОСОБА_1 на апеляційну скаргу Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Васильківської селищньої ради Васильківського району Дніпропетровської області (Васильківська селищна об`єднана територіальна громада Дніпропетровської області) на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року просить рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки вважає що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов до висновку, що право постійного користування земельною ділянкою може бути визнано таким, що успадковане позивачем, оскільки відноситься до тих прав, які можуть бути успадковані.

Але з такими висновком суду погодитись неможливо з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ДП ОСОБА_3 на підставі розпорядження голови Васильківської райдержадміністрації № 95/6-Р від 29.02.1996 року була передана земельна ділянка для ведення селянського (фермерського) господарства загальною площею 38,3 га, яка розташована на території Богданівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 117. При цьому суд зважає на помилку у прізвищі особи у вказаному акті. Однак оскільки помилка допущена лише у одній букві прізвища та інші анкетні дані повністю співпадають то суд вважає встановленим факт видачі даного Державного акту саме ОСОБА_3 .

11 березня 1996 року створено та зареєстровано Селянське (фермерське) господарство «Вега».

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 27.07.2004 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за законом, спадкоємцем якого був його син ОСОБА_2 , який 12.04.2005 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді приватизованої земельної ділянки площею 0,4652 га призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 28.12.2016 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, де була заведена спадкова справа № 299/17.

Згідно з договором про поділ спадщини від 22.02.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори Колеснік К.А. та ОСОБА_4 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 і їх частки у спадщині є рівними, по 1/2 частці у кожного. У спадщину ОСОБА_1 перейшло спадкове майно житловий будинок з надвірними спорудами, присадибні земельні ділянки розміром 0,1500 га та 0,3152 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль марки «Daewoo Lanos-TF69Y» номерний знак НОМЕР_4 , а ОСОБА_4 гараж, що розташований по АДРЕСА_2 .

Так, ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття не припинилися внаслідок його смерті. Виходячи з положень ст. 1225 ЦК України і ст. 131 Земельного кодексу до спадкоємців на загальних підставах може перейти виключно право на земельну ділянку.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 102-1, ст. 95 Земельного кодексу право користування земельною ділянкою державної власності, що на підставі державного акту відчуженню не підлягає.

Як роз`яснив Верховний Суд України в пункті 10 постанови Пленуму №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить й спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до ст.ст. 402, 407, 413 ЦК України види користування даними ділянками, що можуть бути успадковані, виникають на підставі договорів, тоді як громадянин ОСОБА_3 (спадкодавець) набув право користування землею на підставі державного акту.

Оскільки ОСОБА_3 (спадкодавцеві) було надано право користування земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства, яке не є емфітевзисом, суперфіцієм чи сервітутом, вказане право не може входити до складу спадщини та спадкуватися, що свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції.

Окремо слід зазначити, що відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Водночас ст. 26 ЦК України визначено, що фізична особа здатна мати і майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична й здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства.

Разом з цим, судом першої інстанції не надано оцінки тому факту, що відповідно до ст. 92 ЗК України громадяни не мають права набувати та володіти земельними ділянками на праві постійного користування, що унеможливлює набуття спадкоємцем тих прав, що не можуть належати йому відповідно до закону.

Так, як вбачається з Державного акту на право постійного користування землею серії ДП № б/н 11.03.1996, виданого Васильківською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №117, ОСОБА_3 надано земельну ділянку площею 38,3 га для селянського (фермерського господарства), що узгоджувалося з діючими на той час положеннями ст. 7 Земельного кодексу України 1990 року Закону України «Про селянське (фермерське) господарство».

Відповідно до ст. 92 Земельного кодексу України, який набрав чинності 01.01.2002 року, громадяни виключені з категорії осіб, що мають право набувати постійного користування землею.

Таким чином, ОСОБА_1 (спадкоємець), не може набувати в порядку спадкування право постійного користування землею набуте спадкодавцем на підставі державного акту, оскільки відповідно до норм чинного законодавства не може спадкуватися.

Крім того, право користування земельною ділянкою, що виникло в особи лише на підставі державного акта на право користування земельною ділянкою без укладення договору про право користування земельною ділянкою із власником землі (договору оренди земельної ділянки), припиняється зі смертю особи, якій належало таке право і не входить до складу спадщини.

Отже, ОСОБА_2 , не міг набути в порядку спадкування право постійного користування землею, набуте спадкодавцем на підставі державного акту, оскільки відповідно до чинного законодавства таке право не може спадкуватися.

А отже, після смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) його спадкоємці, позивач ОСОБА_1 , не може набути в порядку спадкування постійне користування спірною земельною ділянкою, оскільки воно не підлягає спадкуванню, за жодних умов і обставин не могло перейти в спадкування до її чоловіка ОСОБА_2 і в будь-якому разі не може бути успадковане позивачкою.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Васильківської селищньої ради Васильківського району Дніпропетровської області (Васильківська селищна об`єднана територіальна громада Дніпропетровської області) підлягає задоволенню, а рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року скасуванню.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Васильківської селищної об`єднаної територіальної громади Дніпропетровської області про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування за законом відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дніпропетровської обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору в розмірі1261,20 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Васильківської селищньої ради Васильківського району Дніпропетровської області (Васильківська селищна об`єднана територіальна громада Дніпропетровської області) - задовольнити.

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Васильківської селищної об`єднаної територіальної громади Дніпропетровської області про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування за законом відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дніпропетровської обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору в розмірі1261,20 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова