Ухвала

16 вересня 2021 року

м. Київ

справа № 661/4908/19

провадження № 61-8315ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Яремка В. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 23 січня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 09 червня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Новокаховського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Тищенко Яни Альбертівни, заінтересована особа, - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2021 року ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначене судове рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 07 червня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав пропуску строку на касаційне оскарження та несплати судового збору.

Заявниці запропоновано надати докази порушення апеляційним судом вимог щодо видачі (надсилання) їй копії оскаржуваної постанови, об`єктивної неможливості у розумний строк вжиття заходів для прискорення процедури касаційного оскарження та сплатити судовий збір у розмірі 454 грн.

Як випливає з матеріалів касаційного провадження копію ухвали Верховного Суду від 07 червня 2021 року надіслано заявниці на вказану в касаційній скарзі адресу засобами поштового зв`язку та вручено 10 серпня 2021 року. Строк виконання ухвали сплив 20 серпня 2021 року.

Станом на 16 вересня 2021 року заявниця вказані в ухвалі Верховного Суду від 07 червня 2021 року недоліки не усунула, в Єдиній автоматизованій системі діловодства Верховного Суду відсутня інформація про надходження матеріалів на виконання ухвали, що перешкоджає суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Golder v. the United Kingdom» (Голдер проти Сполученого Королівства) від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Тому касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає визнанню неподаною та поверненню заявниці.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 23 січня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 09 червня 2020 року вважати неподаною та повернути заявниці.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Яремко