Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/395/21
22 липня 2021 року м. Гребінка
Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Вітківського М.О.,
при секретарі Сотніченко Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка без фіксації технічними засобами в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-
в с т а н о в и в:
29 квітня 2021 року представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Кіріченко В.М. звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить: стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 5746,13 грн., за кредитним договором № б/н від 15.06.2007.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 15.06.2007 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір б/н. Відповідно до якого, Банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 2900 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом, який в подальшому збільшився до 6000 грн. 00 коп. Базова процентна ставка 36% з розрахунку 360 днів в році. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Також, встановлено порядок погашення заборгованості щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. В зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань за кредитним довогором, станом на дату смерті останній мав перед Банком заборгованість в сумі 5 746 грн. 13 коп. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 став його син ОСОБА_1 , шляхом фактичного вступу у володіння спадщиною, оскільки на момент смерті проживав з боржником та не заявив про відмову від її прийняття. В зв`язку з чим, у Банка на підставі ч.2 ст.1281 ЦК України виникло право пред`явлення вимоги по сплаті боргу до спадкоємця. Тому 01.10.2020 року Банком було направлено лист-претензію на адресу відповідача, але ніяких дій останнім виконано не було, заборгованість погашена не була. Що є порушенням законних прав та інтересів Банку, як кредитора, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.
Згідно довідки відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради від 11.05.2021, відповідач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 58).
09.06.2021 року судове засідання відкладено на 22.07.2021 року о 13 год. 00 хв. в зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному.
22.07.2021 року в судове засідання представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Кіріченко В.М. не з`явився, він належним чином сповіщений про день і час розгляду справи; раніше подав клопотання про підтримання позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи на підставі наявних письмових доказів, не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення (а.с.49).
Відповідач відзиву не надав, в судові засіданні призначені на 09.06.2021, 22.07.2021 року не з`явився. За зареєстрованим у встановленому порядку місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , судові повістки він отримує, про що свідчать зворотні відправлення про вручення судової повістки (а.с.70, 73).
З огляду на положення ст.128 ЦПК України, він вважається таким, що належним чином сповіщений про день і час розгляду справи.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.
Згідно ухвали суду від 22.07.2021 року суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно із витягом із статуту позивач є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (а.с. 47,48), а випискою з ЄДРПОУ (а.с.46) та банківською ліцензією (а.с.45) підтверджується, що він є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій.
Судом встановлено, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 15.06.2007 року було укладено кредитний договір б/н. Згдіно якого, Банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 2900 гр. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом, який в подальшому збільшився до 6000 грн. 00 коп., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.18). Укладений між сторонами договір складається із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.19, 19 зворот), витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с.20), витягу з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.21 зворот-30). За своєю правовою природою вказаний договір є одним із видів кредитного договору.
ІНФОРМАЦІЯ_3 позичальник ОСОБА_2 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Гребінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 284 від 13.12.2018 року (а.с. 36).
Згідно з розрахунком заборгованості, станом на дату смерті позичальника, перед Банком за кредитним договором № б/н від 15.06.2007 утворилась заборгованість, яка становить 5 746 грн. 13 коп. та складається з наступного: 5 746 грн. 13 коп. - заборгованість за тілом кредита; 5 746 грн. 13 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита (а.с.11).
На виконання вимог ч.2 ст.1281 ЦК України, 21.04.2020 позивачем була направлена претензія кредитора до Гребінківської державної нотаріальної контори (а.с. 38).
31.07.2020 позивачем отримано відповідь Гребінківської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , спадкова справа відповідно алфавітної книги Гребінківської ДНК не заводилася (а.с. 39).
Крім того, на виконання ухвали суду від 11.05.2021 року Гребінківською ДНК 14.05.2021 року за №174/01-16, надано відповідь про те, що спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 не заводилася (а.с. 69), що свідчить про те, що з заявами при прийняття чи відмову від прийняття спадщини спадкоємці не звертались.
Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Частина 1 статті 1273 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини
Частина 3 статті 1268 ЦК України регламентує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
В судовому засіданні встановлено, що на момент відкриття спадщини, з спадкодавцем ОСОБА_2 проживав його син ОСОБА_1 , що підтверджується відповідною довідкою виконавчого комітету Гребінківської міської ради від 17.05.2021 року №03.1-15/473 (а.с. 68).
Таким чином, у даному випадку, враховуючи наявні в справі докази, слід прийти до висновку, що ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом фактичного вступу, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та відповідно не заявив про відмову від її прийняття. При цьому, згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
З огляду на наведе, слід прийти до висновку, що відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Інших спадкоємців в ході розгляду даної справи не встановлено.
01.10.2020 року Банком до спадкоємця ОСОБА_1 було направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги по погашенню заборгованості (а.с. 40), але жодних дій зі сторони відповідача виконано не було.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України).
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (стаття 530 ЦК України).
Статтею 525 ЦК заборонено односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті.
За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням.
Згідно ч.2 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.
Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, вій має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину передбачено ч.3 ст.1281 ЦК України.
Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.
Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.
«При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:
- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;
- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;
- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);
- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.
Враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, який був закріплений у статті 60 ЦПК України 2004 року на час розгляду справи, та передбачав, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.»
Зазначене відображено у постанові Верховного Суду від 18.09.2019 у справі № 640/6274/16-ц.
Згідно ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.
Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.
Як було зазначено вище, після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась. Відповідач прийняв спадщину шляхом фактичного вступу. Відмови ві прийняття спадщини не заявляв. До складу спадщини, у тому числі входять кредитні зобов`язання померлого позичальника.
При визначенні вартості спадкового майна суд виходить із обов`язку доказування даної обставини стороною відповідача, тобто спадкоємців, які прийняли спадщину, оскільки саме спадкоємці повинні підтвердити суду яке саме майно одержано ними у спадщину та яка вартість цього майна.
Доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.
В даній справі спадкоємець ОСОБА_1 не подав суду жодних заперечень проти вимог Банку.
На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог шляхом стягнення з ОСОБА_1 як спадкоємця ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 15.06.2007 у розмірі 5 746, 13 грн, з яких: 5 746 грн. 13 коп. - заборгованість за тілом кредита; 5 746 грн. 13 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита, яка згідно наданих банком документів була дійсною на день смерті боржника.
При розгляді цих спірних правовідносин судом враховано висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, від 18.09.2019 у справі № 640/6274/16-ц.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на викладене, підлягає стягненню з відповідача сума судового збору у розмірі 2 270 грн, сплаченого позивачем при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 4, 11, 12, 13, 76-80, 81, 83 ,89, 128, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 279, 280-284, 354 ЦПК України, суд,-
в и р і ш и в:
Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 5746,13 грн., за кредитним договором № б/н від 15.06.2007.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір в сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку тобто, роз`яснюється, що апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання)без повідомлення (виклику)учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).
Суддя М. О. Вітківський