Справа № 359/8548/21
Провадження № 2-о/359/289/2021
УХВАЛА

Іменем України

08 вересня 2021 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєва Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове лікування, -

встановив:

07 вересня 2021 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від ОСОБА_1 надійшла позовна заява, якою просить направити примусово на огляд до психіатра, за потребою на судмедекспертизу; госпіталізувати до психоневрологічного закладу з посиленим наглядом в примусовому порядку ОСОБА_2 ..

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суд прийшов висновку, що заява не відповідає вимогам ст. 339, 340 ЦПК України та підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно ст. 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Заява особи, якій за рішенням суду надається амбулаторна психіатрична допомога у примусовому порядку, або її законного представника про припинення цієї допомоги подається до суду за місцем проживання особи, а про припинення госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку - до суду за місцезнаходженням закладу з надання психіатричної допомоги.

За змістом ст. 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до закладу з наданням психіатричної допомоги у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. У заяві фізичної особи або її законного представника про припинення амбулаторної психіатричної допомоги чи госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку мають бути зазначені обставини і докази, на яких ґрунтуються ці вимоги. У випадках, коли відповідно до закону госпіталізація у примусовому порядку була проведена за рішенням лікаря-психіатра і визнана доцільною комісією лікарів-психіатрів, заклад з надання психіатричної допомоги, в якому перебуває особа, направляє до суду заяву про її госпіталізацію у примусовому порядку протягом 24 годин.

Відповідно ч.2 ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих.

Згідно ч.3 ст. 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» заяви лікаря-психіатра про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку розглядаються судом за місцем проживання особи у десятиденний строк з дня їх надходження. Заяви представників психіатричних закладів про продовження госпіталізації в примусовому порядку розглядаються судом за місцем знаходження психіатричного закладу у десятиденний строк з дня їх надходження.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 подано позовну заяву до ОСОБА_2 про примусове лікування, якою просить суд направити відповідача для примусово огляду до психіатра, за потребою на судмедекспертизу, госпіталізувати до психоневрологічного закладу з посиленим наглядом в примусовому порядку.

Проте, проаналізувавши зміст ст. 339, 340 ЦПК України, суд прийшов висновку, що Цивільним процесуальним кодексом України та Законом України «Про психіатричну допомогу» передбачено право на звернення до суду із заявою про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку виключно представником психіатричного закладу за наявності рішення лікаря-психіатра та висновку комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації.

В той же час, опікун чи законний представник має право звернення до суду лише виключно щодо вирішення питань про припинення надання психіатричної допомоги особі, а також щодо припинення госпіталізації до закладу.

Відповідно п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли : заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи вищевикладене, оскільки діюче законодавство не надає права опікуну звертатися з відповідною заявою до суду, що свідчить про відсутність у неї процесуальної дієздатності у зазначеній цивільній справі, а також вказана заява має бути розглянута в окремому провадженні, а не в позовному, суд вважає за необхідне повернути їй позов.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 185, 258-261, 285, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове лікування- повернути позивачу.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.В. Яковлєва