Провадження № 6/756/701/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Тихої О.О., за участі секретаря судового засідання Кренджеляк А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,

У С Т А Н О В И В:

Представ ник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» (далі - ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР») звернулася до Оболонського районного суду міста Києва з вищезазначеною заявою.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05.05.2010 року у справі №2-3671/10 позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 у сумі 88 790,93 гри. та судові витрати в розмірі 1007,91 грн.

На виконання вказаного рішення 21.06.2010 було видано виконавчий лист.

08.12.2011 міжПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк`було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно з умовами якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ПАТ «Дельта Банк», зокрема, своє право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №0.

11.05.2019 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» було укладено договір про відступлення прав вимоги №1370/К, згідно з умовами якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР», зокрема, своє право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 .

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва у справі № 756/4737/20 від 27.05.2020 замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР»( ).

Виконавчий лист по стягненню заборгованості з ОСОБА_1 пред`являвся до виконання, проте постановою державного виконавця від 08.06.2016 виконавчий документ було повернуто на адресу стягувача - ПАТ «Дельта Банк», однак останній виконавчих листів не отримувало та, відповідно, не передавало то ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР», про що свідчить Акт повторної перевірки матеріалів кредитної справи ОСОБА_1 , від 10.04.2020, а також виписка з Акту приймання-передачі кредитних, судових, наглядових справ за кредитами; копія акту приймання-передачі документів виконавчого провадження, а також копія опису матеріалів наглядової судової справи.

Заявник зазначає, що після укладення 11.05.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» Договору №1370/К про відступлення прав вимоги закредитними договорами, проходила довготривала процедура передачі оригіналів кредитних справ боржників, пов`язана з особливістю вказаної процедури щодо неплатоспроможних банків, яким було визнано ПАТ «Дельта Банк». Вказана процедура включає в себе процедуру звірки за Актами прийому-передачі документації, виявлення наявності чи відсутності оригіналів відповідних документів, в т.ч. оригіналів виконавчих документів, а також аналізу строку на їх пред`явлення та можлива лише після повної консолідації активів банку по всій території України, що в свою чергу слугувало однією з підстав пропуску строків для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Відповідно до даних з Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 02.08.2021 року відкритих виконавчих проваджень з примусового виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05.05.2010 року у справі №2-3671/10 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 немає.

З урахуванням наведеного, представник заявника просила поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа, виданого на підставі заочної рішення Оболонського районного суду м. Києва по справі №2-3671/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості за кредитним договором № 0 від 26.10.2006 в розмірі 88790,93 грн. та судових витрат у розмірі 1007,91 грн., до виконання та видати його дублікат.

Представник заявника надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала повністю, просила заяву задовольнити.

Інші учасники у судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст.433 ЦПК України неявка осіб, що беруть участь у справі не перешкоджає розгляду заяви.

Суд розглянув справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05.05.2010 року у справі №2-3671/10 позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 у сумі 88 790,93 гри. та судові витрати в розмірі 1007,91 грн.

На виконання вказаного рішення 21.06.2010 було видано виконавчий лист.

З наданої копії виконавчого листа №2-3671/10 вбачається, що 13.12.2010 виконавче провадження було закінчено на підставі п.10 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» ( у редакції, що діяла на момент виникнення відповідних правовідносин), тобто у зв`язку з направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно з умовами якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ПАТ «Дельта Банк», зокрема, своє право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №0.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19.08.2016 року задоволено заяву ПАТ "Дельта Банк" та здійснено заміну стягувача ПАТ "УкрСиббанк" його правонаступником ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні №24066060 з виконання заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05 травня 2010 року у справі №2-3671/10 за позовом ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

08.06.2016 постановою старшого державного виконавця Оболонського районного ВДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві Чорного В.В. виконавчий лист №2-3671 від 21.06.2010, виданий Оболонський районним судом. М. Києва, повернуто стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», в той же час на копії вказаного документу мається відмітка про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до Акту приймання-передачі кредитних, судових, наглядових справ за кредитами, права вимоги за якими придбані згідно протоколу торгів UA-EA-2019-03-26-000011-b від 17.04.2019, ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» як новий кредитор прийняло від ПАТ «Дельта Банк» кредитний договір №0, укладений з ОСОБА_1 ; документи виконавчого провадження; наглядову справу.

З Акту приймання-передачі від 10.05.2019 вбачається, що начальником Управління адміністрування активних операцій ОСОБА_2 від заступника начальника відділу стягнення заборгованості фізичних осіб управління примусового стягнення заборгованості департаменту по роботі з державною виконавчою службою та супроводження справ про банкрутство ОСОБА_3 прийнято: копію постанови про повернення виконавчого документа від 08.06.2016 та копію виконавчого листа №2-3671/10 від 21.06.2010.

11.05.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» було укладено договір про відступлення прав вимоги №1370/К, згідно з умовами якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР», зокрема, своє право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 .

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва у справі № 756/4737/20 від 27.05.2020 замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» ( ).

З листа заступника директора Департаменту по роботі з державною виконавчою службою та супроводження справ про банкрутство АТ «Дельта Банк» Труцько В.Ф. №02.2.3-267 від 24.03.2020 вбачається, що ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» були передані усі наявні документи, що підтверджують права вимоги до боржників.

18.06.2020 представником ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції було направлено запит №1295 про місцезнаходження оригіналу виконавчого листа №2-3671/10 від 05.05.2010, виданого Оболонського районного суду м. Києва, проте відповідь на вказаний запит не отримана.

Крім того, представником ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» на адресу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осібна ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» направлено лист про надання оригіналів відповідних виконавчих листів, відповідно до визначеного переліку, зокрема, виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №0.

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень з відкритим доступом на сайті: asvpweb.minjust.gov.ua, за параметрами пошуку за прізвищем, ім`ям та по батькові боржника ОСОБА_1 - відкриті виконавчі провадження, де стягувачем є ПАТ «Дельта Банк» або ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» відсутні.

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень до ЦПК України, що набрав чинності 15.12.2017 року, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з п.п.5, 6, 7 Розділу 13 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, який набрав чинності 05.10.2016 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 року за №8 "Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

У листі ВССУ від 01.07.2015 року викладено «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», в пункті 6 якого зазначається, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили. У листі містяться роз`яснення про необхідність з`ясовувати підстави, за якими стягувач чи державний виконавець звертається за отриманням дубліката виконавчого листа, та обставин втрати виконавчого листа, необхідність перевіряти дані про існування виконавчих проваджень за цими виконавчими листами або судовими наказами. В узагальненні зазначається про те, що обґрунтованою є відмова у задоволенні заяв про видачу дубліката виконавчого листа у випадку не надання доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа. Також в листі відзначається, що із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання.

Виходячи з наведеного, суд при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа, повинен з`ясувати питання щодо обставин втрати виконавчого листа та залежно від обставин та характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для видачі дубліката виконавчого документа.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є оціночною категорією і встановлюються у кожному конкретному випадку. Поважними можна визнати ті причини, які не залежали від волі стягувача.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» 03 квітня 2008 року, встановив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України», якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Аналізуючи зазначені заявником обставини у співставленні з вимогами діючого законодавства та практики Європейського суду з прав людини, суд враховує наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 08.06.2016 постановою старшого державного виконавця Оболонського районного ВДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві Чорного В.В. виконавчий лист №2-3671 від 21.06.2010, виданий Оболонський районним судом м. Києва, повернуто стягувачу - ПАТ «Дельта Банк», при цьому відомостей щодо повторного звернення первісного стягувача до виконавчої служби для пред`явлення виконавчого листа до виконання або з заявою про його втрату матеріали справи не містять.

У свою чергу, новим кредитором - ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР», починаючи з квітня 2019 року (договір купівлі-продажу майнових прав № 1370/К від 17.04.2019), також не вжито заходів щодо примусового виконання виконавчих листів у справі №2-3671/10, встановлення місцезнаходження оригіналів виконавчих документів з метою подальшої реалізації своїх прав стягувача.

Також, суд враховує той факт, що заміна стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» відбулася ще у травні 2020 року на підставі ухвали Оболонського районного суду м.Києва від 27.05.2020, проте з даною заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання заявник звернувся лише 02.08.2021, тобто більш ніж через рік, не зазначаючи при цьому поважних причин для такої довготривалої затримки.

Суд зауважує на тому, що ті обставини, які заявник зазначає у заяві, як поважні причини пропуску пред`явлення виконавчого документа до виконання і вважає їх достатніми для поновлення пропущеного строку не є переконливими та не відносяться до непереборних, пов`язаних із дійсними істотними труднощами, а також не належать до тих, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та з підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»)

Слід відмітити, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак, з вищевикладеного вбачається, що ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» недобросовісно користувалося належними йому процесуальними правами та не виконувало свого процесуального обов`язку з розумним інтервалом часу цікавитися виконавчим провадженням за виконавчим листом у цивільній справі №2-3671/10.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що заміна стягувача у виконавчому провадженні не може вважатися поважною причиною пропуску строку, так як і не може давати більший обсяг прав новому стягувачу, аніж первісному.

На підставі викладеного, враховуючи те, що заявником не надано суду належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа №2-3671/10 до виконання, беручи до уваги те, що безпідставне поновлення процесуальних строків є порушенням принципу правової визначеності, заява в цій частині задоволенню не підлягає.

У зв`язку з наведеним не підлягають задоволенню також вимоги про видачу дублікату виконавчого листа №2-3671/10, оскільки такий, згідно з нормами діючого цивільного процесуального законодавства, може бути виданий лише в межах строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Керуючись ст.ст.76, 81, 260, 353, 433, п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Тиха