ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року м. Херсон

справа № 766/14286/17

провадження № 22-ц/819/670/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Пузанової Л.В.,
суддів:Ігнатенко П.Я.,
Чорної Т.Г.,
секретарДундич А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Майдан С.І. від 08 лютого 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,

встановив:

У грудні 2020 року Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» звернулося до суду із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа, виданого 30 жовтня 2020 року Херсонським міським судом Херсонської області у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Свої вимоги обґрунтувало тим, що 11 листопада 2020 року на адресу підприємства надійшла постанова Суворовського РВДВС у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з підприємства на користь ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу з 25.07.2017 року по 21.04.2020 року в сумі 898 193,52 гривень.

При примусовому виконанні рішення суду, яке набрало законної сили 30 вересня 2020 року після його перегляду в апеляційному порядку та отримано підприємством 04 листопада 2020 року, старшим державним виконавцем Кондратюком О.М. 05 листопада 2020 року винесено постанови про стягнення з підприємства як боржника виконавчого збору у розмірі 89 819,35 гривень та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 186,10 гривень.

Рішення в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один календарний місяць (березень 2020 року) у розмірі 27 495,72 гривень підприємством виконано в добровільному порядку 18.05.2020 року поза межами виконавчого провадження.

В іншій частині дії з добровільного виконання рішення здійснено після отримання постанови Херсонського апеляційного суду від 30.09.2020 року - 04.11.2020 року та до отримання постанови про відкриття виконавчого провадження.

10.11.2020 року на адресу позивача було направлено лист з проханням надати номер банківського рахунку для перерахування грошових коштів для виконання рішення суду.

Разом з тим, при видачі виконавчого листа 30.10.2020 року Херсонським міським судом Херсонської області не взято до уваги ту обставину, що в частині негайного виконання рішення суду відповідачем в добровільному порядку позивачу сплачено заробітну плату у розмірі 27 495,72 гривень.

Посилаючись на те, що судом першої інстанції фактично видано виконавчий лист, який не підлягає виконанню, оскільки в ньому зазначено іншу суму, ніж ту, яка підлягає стягненню з боржника на користь позивача, заявник просив суд визнати виконавчий лист №766/14286/17, виданий 30.10.2020 року Херсонським міським судом Херсонської області за постановою Херсонського апеляційного суду, таким, що не підлягає виконанню; постановити ухвалу про повернення до Херсонського міського суду з Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зазначеного виконавчого листа без виконання.

Ухвалою суду від 08 лютого 2021 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.

Скарга обґрунтована тим, що висновки суду щодо відсутності підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не відповідають матеріалам справи та наданим доказам щодо виконання боржником станом на день відкриття виконавчого провадження про стягнення з підприємства на користь позивача 898 193,52 грн в добровільному порядку рішення суду в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один календарний місяць (березень 2020 року) у розмірі 27 495,72 грн, а також суперечать висновкам Верховного Суду, зробленим у постанові від 16 січня 2018 року у справі № 755/15479/14-ц.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки суду мотивовано тим, що виплачені підприємством на користь ОСОБА_1 грошові кошти в рахунок виконання судового рішення про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу мають бути враховані виконавцем під час примусового виконання рішення суду, тому відсутні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В процесі розгляду справи суд встановив, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 21.04.2020 року ОСОБА_1 поновлено на посаді виконуючого обов`язки заступника начальника із загальних питань керівництва «Адміністрація морських портів України» Херсонської філії «Адміністрація морських портів України»; стягнуто з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії ДП «Адміністрація морських портів України» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 25 липня 2017 року по 21 квітня 2020 року в сумі 902 121,48 гривень без утримання податків та інших обов`язкових платежів; судовий збір на користь держави в сумі 8 000,00 гривень, а також допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу за один календарний місяць (березень 2020 року) у розмірі 27 495,72 гривень.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 30.09.2020 року рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21.04.2020 року змінено, зменшено визначені до стягнення: суму заробітної плати за час вимушеного прогулу з 902 121,48 гривень до 898 193,52 гривень та судового збору на користь держави з 8 000,00 гривень до 7 964,80 гривень, в решті рішення суду залишено без змін.

За заявою представника позивача 30 жовтня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області видав виконавчий лист про стягнення з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на користь ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу з 25 липня 2017 року по 21 квітня 2020 року в сумі 898 193,52 гривень без урахування прибуткового податку та інших обов`язкових платежів, на підставі якого постановою старшого державного виконавця Суворовського РВ ДВС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Кондратюк О.М. від 05.11.2020 року відкрито виконавче провадження №63492977.

Згідно із вимогами частини першої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

На суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зазначені у частині другій статті 432 ЦПК України, відповідно до положень якої суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: а) його було видано помилково; б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Наведений висновок щодо застосування статті 432 ЦПК України викладений Верховним Судом у постанові від 16 січня 2018 року у справі №755/15479/14-ц та відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України повинен враховуватися судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Як на підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заявник посилається на те, що виконавчий лист виданий помилково із збільшенням суми стягнення без урахування виплачених відповідачем на користь позивача сум в рахунок заробітної плати за час вимушеного прогулу за один календарний місяць (березень 2020 року) у розмірі 27 495,72 гривень.

На підтвердження наведеної обставини надав копії платіжних доручень: №5667 від 18.05.2020 року про перерахування на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 22 134,05 гривень (призначення платежу виплати працівникам (заробітна плата згідно рішення суду) за травень 2020 року), №5669 від 18.05.2020 року про перерахування на користь УДКСУ у м. Херсоні Херсонської області грошових коштів в сумі 4 949,23 гривень (призначення платежу ПФДО 18% за травень 2020 року), №5670 від 18.05.2020 року про перерахування на користь Головного управління Державної казначейської служби грошових коштів в сумі 412,44 гривень (призначення платежу військовий збір 1,5% за травень 2020 року). Всього перераховано суму у розмірі 27 495,72 гривень як і визначено судовим рішенням до негайного виконання.

Отже, на час видачі виконавчого листа про стягнення із Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на користь ОСОБА_1 середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 898 193, 52 грн (30.10.2020 року) підприємство 18 травня 2020 року у добровільному порядку виконало рішення суду в частині виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу за один календарний місяць у розмірі 27 495, 72 грн, що ОСОБА_1 не спростовано, тому наведений виконавчий документ не підлягає примусовому виконанню у виконаній добровільно частині.

З огляду на наведене та враховуючи, що відкриття виконавчого провадження без врахування часткового добровільного виконання боржником рішення суду призвело до визначення розміру виконавчого збору із загальної визначеної судом до стягнення суми середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, колегія суддів вважає висновок суду щодо відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин положень статті 432 ЦПК України помилковим, а ухвалене судове рішення - таким, що підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про визнання виконавчого листа, виданого Херсонським міським судом Херсонської області 30 жовтня 2020 року у справі №766/14286/17 про стягнення з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на користь ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 898 193,52 грн таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один календарний місяць (березень 2020 року) у розмірі 27 495, 72 грн.

Разом з тим, колегія суддів не вбачає правових підстав для визнання виданого судом виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю та для повернення виконавчого листа до суду без виконання, оскільки наведене заявником обґрунтування в цій частині суперечить як положенням норм процесуального права, так і вимогам Закону України «Про виконавче провадження», статтею 38 якого передбачено єдину підставу для повернення виконавцем виконавчого листа до суду, який його видав, а саме: виконавчий документ, прийнятий виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

У спірних правовідносинах наведена обставина відсутня, а порушене право заявника як боржника у виконавчому провадженні відновлено шляхом визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в межах добровільного виконання.

Відсутні також передбачені статтею 7 Закону України «Про судовий збір» підстави для задоволення заяви скаржника про повернення йому судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги. Будь-якого обґрунтування, в тому числі з посиланням на норми права, з цього приводу апеляційна скарга не містить.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 376 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» частково задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 08 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Виконавчий лист, виданий Херсонським міським судом Херсонської області 30 жовтня 2020 року у справі №766/14286/17, про стягнення з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на користь ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 898 193,52 грн визнати таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один календарний місяць (березень 2020 року) у розмірі 27 495,72 гривень.

В решті частині заявлених вимог відмовити за необґрунтованістю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий Л. В. Пузанова

Судді: П.Я. Ігнатенко

Т. Г. Чорна

Повний текст постанови складено 22 квітня 2021 року

Суддя Л. В. Пузанова