КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1152/14-ц
Провадження № 4-с/488/8/21
УХВАЛА

Іменем України

30.03.2021 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі Глубоченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на рішення та бездіяльність державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Стамат І.В., -

Встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із даною скаргою, в обґрунтування якої вказав, що на виконанні Корабельного відділу ДВС перебуває постанова про стягнення виконавчого збору, яка була винесена у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 488/1152/14-ц від 13.04.2016 р.

Заявник зазначає, що вищевказаний виконавчий лист був переданий з Корабельного відділу ДВС на виконання приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Варраві Р.С., який відкрив виконавче провадження та виніс постанову про стягнення з боржника основної винагороди. В результаті цього, на думку заявника, до нього застосовується подвійна відповідальність за одне й те ж правопорушення, що суперечить Конституції України.

Заявник звертався до державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження, однак заява була залишена без задоволення, через що заявник змушений звернутися до суду із даною скаргою.

Посилаючись на таке заявник просив:

-Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Корабельного відділу ДВС Стамат І.В. про стягнення виконавчого збору, винесену у виконавчому провадженні № 51215256 (ВП № 62467137);

-Зобов`язати Корабельний відділ ДВС закінчити виконавче провадження № 62467137, скасувати усі накладені у виконавчому провадженні арешти, виключити відомості про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників, та скасувати усі інші застосовані заходи щодо примусового виконання судового рішення.

У судове засідання заявник та його представник не з`явилися, подали заяву про слухання справи у їх відсутність, вимоги скарги підтримали у повному обсязі.

Заінтересована особа головний державний виконавець Корабельного ВДВС у м. Миколаєві Стамат І.В. у судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином про час та місце судового засідання.

Ознайомившись зі змістом скарги та дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Із матеріалів скарги вбачається, що 13.04.2016 р. Корабельним районним судом м. Миколаєва був виданий виконавчий лист № 488/1152/14-ц (6/488/54/16) про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором № 77.1/АК-01685.08.2. від 17.09.2008 р., яка утворилася станом на 26.09.2013 р. у розмірі 42 201,53 долари США, що еквівалентно 337 316,83 грн.

За заявою стягувача, постановою державного виконавця Корабельного відділу ДВС Стамат І.В. від 25.05.2016 р. було відкрито виконавче провадження № 51215256 щодо боржника ОСОБА_1 .

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05.09.2019 р. була проведена заміна вибулого стягувача - ПАТ «Родовід Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал».

Постановою головного державного виконавця Корабельного відділу ДВС Стамат І.В. від 14.12.2020 р. виконавче провадження № 51215256 було закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що виконавчий документ був повністю та фактично виконаний боржником, а також ним був сплачений виконавчий збір, у тому числі частково у межах виконавчого провадження № 62467137, а також витрати виконавчого провадження.

Цією ж постановою була припинена чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення.

Наслідки закінчення виконавчого провадження визначені ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Постановою № 51215256 від 09.12.2019 р., винесеною головного державного виконавця Корабельного відділу ДВС Стамат І.В. з боржника ОСОБА_1 був стягнутий виконавчий збір у розмірі 33 731,68 грн.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

У разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі.

У разі стягнення частини виконавчого збору на момент передачі виконавчого документа приватному виконавцю стягнута частина виконавчого збору поверненню не підлягає.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України" та пунктом 9 -15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Судовим розглядом встановлено, що в установленому законом порядку виконавче провадження на виконання до приватного виконавця не передавалось, відтак підстав для звільнення боржника від сплати виконавчого збору немає.

Арешт коштів боржника врегульовано, зокрема, ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», яка визначає, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення шляхом винесення виконавцем постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника, під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (ч. 4 ст.56 Закону).

Судовим розглядом встановлено, що постановою головного державного виконавця Корабельного відділу ДВС Стамат І.В. від 14.12.2020 р. про закінчення виконавчого провадження, була припинена чинність арешту майна боржника та скасовані інші, вжиті у виконавчому провадженні № 51215256, заходи примусового виконання рішення.

Крім цього, постановою головного державного виконавця Корабельного відділу ДВС Стамат І.В. від 14.12.2020 р. про закінчення виконавчого провадження, була припинена чинність арешту майна боржника та скасовані інші, вжиті у виконавчому провадженні № 51215256 заходи примусового виконання рішення.

Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників встановлено відсутність записів у реєстрі щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування постанов головного державного виконавця Корабельного ВДВС у м. Миколаєві Стамат І.В.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд

У х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення та бездіяльність державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Стамат І.В. - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Л.І. Селіщева