ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7004/21 Справа № 212/5141/19 Суддя у 1-й інстанції - Чорний І. Я. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року м.Кривий Ріг

справа № 212/5141/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання Євтодій К.С.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач - Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження,апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2021 року, яке ухвалено суддею Чорним І.Я. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відомостей щодо дати складання повного тексту рішення суду матеріали справи не містять, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів та визнання правочину частково недійсним.

В обґрунтування позову зазначено, що в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я позивача відкрито картковий рахунок, яким позивач тривалий час користується. Приблизно наприкінці 2018 року позивач намагалася зняти грошові кошти зі свого карткового рахунку за допомогою банкомату, однак не змогла їх отримати так як відповідачем без її відома було списано всі кошти на погашення заборгованості за невідомим їй кредитом. В подальшому, позивач отримала роздруківку по своєму банківському рахунку/картці НОМЕР_1 , з якого дізналася, що без її згоди та відома, через мережу Інтернет з використанням додатку «Приват24», начебто від її імені, в період з 24 по 27 липня 2018 року були оформленні договори кредиту на загальну суму 19 000 грн., які в подальшому були зняті. На даний час відповідач АТ КБ «ПриватБанк» незаконно вимагає сплатити борг за кредитом, який нібито був взятий нею в період з 24 по 27 липня 2018 року. Крім цього, за начебто отримані позивачем кредитні кошти їй нараховано проценти за користування цими кредитними коштами, в період з 26 по 28 серпня 2018 року на загальну суму 2549,04 грн.

Позивач зазначає, що оскільки вона кошти не отримувала, її не було проінформовано належним чином про надання відповідних кредитів зі сторони банку, шляхом надсилання смс повідомлення на її мобільний телефон, вважає дані правочини недійсними, такими, які вчиненні не позивачем, без її відома та всупереч її волі, тому змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Крім цього зазначає, що за її заявою поліцією було порушено кримінальне провадження № 0003097.

На підставі наведеного вище, позивач просила суд визнати недійсними правочини, а саме перерахування грошових коштів, які були зняті п`ятьма зняттями за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» з картки НОМЕР_1 як «Миттєву розстрочку», а саме:

24.07.2018 року з рахунку НОМЕР_2 угоди за № SAMDN9846 від 02.03.2007 року, операція зарахування коштів за кредитним договором НОМЕР_3 у сумі 4000 грн.;

26.07.2018 року з рахунку НОМЕР_2 угоди за № SAMDN9846 від 02.03.2007 року, операція зарахування коштів за кредитним договором НОМЕР_4 у сумі 4000 грн.;

26.07.2018 року з рахунку НОМЕР_2 угоди за № SAMDN9846 від 02.03.2007 року, операція зарахування коштів за кредитним договором НОМЕР_5 у сумі 4000 грн.;

27.07.2018 року з рахунку НОМЕР_2 угоди за № SAMDN9846 від 02.03.2007 року, операція зарахування коштів за кредитним договором НОМЕР_6 у сумі 4000 грн.;

27.07.2018 року з рахунку НОМЕР_2 угоди за № SAMDN9846 від 02.03.2007 року, операція зарахування коштів за кредитним договором НОМЕР_7 у сумі 3000 грн.

Також позивач просила зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» списати заборгованість та нарахування з картки та рахунку картки НОМЕР_1 ОСОБА_1 по операціям «Миттєва розстрочка»

24.07.2018 року з рахунку НОМЕР_2 угоди за № SAMDN9846 від 02.03.2007 року, операція зарахування коштів за кредитним договором НОМЕР_3 у сумі 4000 грн.;

26.07.2018 року з рахунку НОМЕР_2 угоди за № SAMDN9846 від 02.03.2007 року, операція зарахування коштів за кредитним договором НОМЕР_4 у сумі 4000 грн.;

26.07.2018 року з рахунку НОМЕР_2 угоди за № SAMDN9846 від 02.03.2007 року, операція зарахування коштів за кредитним договором НОМЕР_5 у сумі 4000 грн.;

27.07.2018 року з рахунку НОМЕР_2 угоди за № SAMDN9846 від 02.03.2007 року, операція зарахування коштів за кредитним договором НОМЕР_6 у сумі 4000 грн.;

27.07.2018 року з рахунку НОМЕР_2 угоди за № SAMDN9846 від 02.03.2007 року, операція зарахування коштів за кредитним договором НОМЕР_7 у сумі 3000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про задоволення позовних вимог позивача.

Позивач зауважує на тому, що на її банківський рахункок/картку НОМЕР_1 , без її згоди та відома, з використанням додатку «Приват24» від її імені в період з 24 по 27 липня 2018 року були зараховані кредитні грошові кошти в загальному розмірі 19 000 грн., які в подальшому були зняті невідомими особами. При цьому позивач вказує, що жодних договорів не укладала, кошти не знімала, а Банком не доведено вчинення нею дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номеру (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, представника АТ КБ «ПриватБанк» - Бродька А.І., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є клієнтом відповідача АТ КБ «ПритаБанк» та відповідно до виписки з карткового рахунку, що наявна в матеріалах справи, у позивача наявний картковий рахунок НОМЕР_1 , за яким підключена послуга «Миттєва розстрочка» (а.с.22-26).

Відповідно до виписки за картковим рахунком позивача ОСОБА_1 24.07.2018 року по рахунку НОМЕР_1 , угода № SAMDN9846 від 02.03.2007 року, була проведена операція зарахування коштів за кредитним договором НОМЕР_3 у сумі 4000 гривень; 26.07.2018 року, по рахунку НОМЕР_1 , угода за № SAMDN9846 від 02.03.2007 року, була проведена операція зарахування коштів за кредитним договором НОМЕР_4 у сумі 4000 гривень.; 26.07.2018 року по рахунку НОМЕР_1 , угода за № SAMDN9846 від 02.03.2007 року, була проведена операція зарахування коштів за кредитним договором НОМЕР_5 у сумі 4000 гривень; 27.07.2018 року по рахунку НОМЕР_1 , угода за № SAMDN9846 від 02.03.2007 року, була проведена операція зарахування коштів за кредитним договором НОМЕР_8 у сумі 4000 гривень та 27.07.2018 року по рахунку НОМЕР_1 , угода за № SAMDN9846 від 02.03.2007 року, була проведена операція зарахування коштів за кредитним договором НОМЕР_7 у сумі 3000 гривень (а.с.22-25).

Крім цього, відповідно до вищевказаної виписки встановлено, що в період з 24 по 27 липня 2018 року з карткового рахунку позивача НОМЕР_1 відбулося зняття готівки в банкоматі, за адресою: маг. Магніт, Кривий Ріг, вул. М. Світальського (Коротченка), 15 на загальну суму 15 600 грн. (а.с.22-25).

20 листопада 2018 року та 26 березня 2019 року позивач ОСОБА_3 зверталася до відповідача АТ КБ «ПриватБанк» з письмовими заявами про проведення службового розслідування за фактом проведення операцій по зарахуванню коштів за кредитними договорами по її рахунку без її відома та згоди, з подальшим зняттям відповідних коштів (а.с.9,10).

Відповідно до листів відповідача АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-181120/254 від 20.12.2018 року та № 20.1.0.0.0/7-190403/2285 від 24.04.2019 року, що адресовані позивачу ОСОБА_1 повідомлялось, що в період з 24 по 27 липня 2018 року, використовуючи особисту інформацію позивача, відповідачем була підключена послуга «Миттєва розстрочка» на картковий рахунок позивача НОМЕР_9 . Послуги, які пов`язані з платіжною карткою надаються виключно при умові володіння особистою інформацією клієнта, в даному випадку позивача, при цьому також використовувався номер мобільного телефону позивача НОМЕР_10 (а.с.17-19).

Крім цього матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 30.08.2018 року зверталася до Покровського відділення КВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення за фактом заволодіння грошовими коштами, шляхом обману, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003097 від 08 листопада 2018 року, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Інформація про результати вказаного досудового розслідування в матеріалах справи відсутня.

Звертаючись до суд з позовом про захист прав споживачів та визнання правочину частково недійсним позивач посилалась на те, що вона не оформлювала послугу «Миттєва розстрочка» та на те, що в період з 24 по 27 липня 2018 року, без її відома та згоди, по її рахунку проведені операції по зарахуванню коштів в загальному розмірі 19 000 грн., які в подальшому були зняті невідомими особами. Позивач в позові вказує на те, що жодних договорів не укладала, кошти не знімала.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив їх недоведеності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України, частиною першою статті 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд суду і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до пункту 2.1.1.9.5 Умов та Правил надання банківських послуг, власник, відповідно до частин 7, 8, 9 розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками», Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором.

Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності.

Зазначений правовий висновок викладений Верховним Судом України у Постанові від 13 травня 2015 року в справі № 6-71цс15.

Також у Постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року у справі № 754/15020/15-ц, провадження № 61-22283св18, зроблено висновок, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно частини першої статті 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження.

Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначаються загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами.

Згідно пункту 1.27 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка.

Згідно п. 1.1.2.1 Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, клієнт зобов`язується не передавати Карти, стікер PayPass, ПІНи третім особам, не використовувати Карти, стікер PayPass або нанесені на них дані в цілях, які не передбачені цим Договором і суперечать чинному законодавству.

Відповідно до п. 1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки клієнта, карту, контрольну інформацію клієнта, відправленому в СМС-повідомленні ПІН-коді, ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24, паролі (ніку) MobilBanking або проведених клієнтом операціях стане відомою іншим особам внаслідок несумлінного виконання клієнтом умов їхнього зберігання і використання та прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв`язку надання банківських послуг під час використання цих каналів.

Згідно з п. 1.1.5.14 Умов та Правил, клієнт відповідає за усі операції в повному обсязі, здійснені у підрозділах банку, через пристрої самообслуговування, систему MobilBanking, систему Приват24 з використанням передбачених цими умовами засобів його ідентифікації та аутентифікації.

Пунктом 2.1.1.9.3 Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, встановлено, що держатель картки зобов`язується: - не повідомляти ПІН, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію, - не передавати картку (її реквізити) для здійснення операцій іншими особами, вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, розкрадання карти; - нести відповідальність за операціями, здійсненими з використанням ПІНа, постійного пароля, одноразових паролів, операціями по зміні ПІНу (пункт 2.1.1.9.5 Умов та Правил надання банківських послуг).

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що саме на позивача покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком в результаті використання клієнтом паролів, ПІН-кодів, ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24, паролі (ніку) MobilBanking, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення. Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки клієнта, карту, контрольну інформацію клієнта, відправленому в СМС-повідомленні ПІН-коді, ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24, паролі (ніку) MobilBanking або проведених клієнтом операціях стане відомою іншим особам внаслідок несумлінного виконання клієнтом умов їхнього зберігання і використання та прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв`язку надання банківських послуг під час використання цих каналів.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, Порядок надання послуги «Миттєва розстрочка» встановлюються підрозділом 2.7.6 Умов і Правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.7.6.1.2.1. Умов і Правил надання банківських послуг утримувач кредитної картки має право користуватися сервісом «Миттєва розстрочка» для отримання споживчого кредиту, якщо Утримувач погодився з умовами даного пункту та отримав кредитні кошти.

Відповідно до п. 2.7.6.1.2.2 Умов і Правил надання банківських, рахунок спеціального платіжного засобу якого є карта НОМЕР_11 , відкривається індивідуально для кожного клієнта в момент авторизації операції по сервісу «Миттєва розстрочка» шляхом: введення і відправки ОТП-паролю; натискання клавіші, що озвучена як згоду з умовами кредитного договору; введення логіна і пароля при авторизації в Приват24; натисканням клавіші "згоден" або "підтверджую" в ТСО, банкоматах ПриватБанку, при показі умов кредитного договору та після введення пін коду кредитної карти, відправка SMS-команди chast2 на номер НОМЕР_12 , натисканням кнопки "згоден" або "підтверджую" в системі електронних платежів Liqpay, мобільному додатку Sender або Приват24Sender, веб-версії «Приват 24»; натискання клавіші «Згоден» при IVR обдзвоні.

За правилами надання послуги «Миттєва розстрочка», особі необхідно при собі мати лише кредитну картку клієнта. При цьому надавати паспорт та довідку про доходи не має необхідності.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що операції з приводу підключення послуги «Миттєва розстрочка» та зняття готівки в банкоматі, за адресою: маг. Магніт, Кривий Ріг, вул. М.Світальського (Коротченка), 15 не можливі без відповідного підтвердження таких операцій власником рахунку, за допомогою вищезазначених дій, тобто введення пароля, натискання клавіші, що озвучена як згоду з умовами кредитного договору; введення логіна і пароля при авторизації в Приват24.

При цьому слід зауважити, що усі послуги АТ КБ «ПриватБанку» пов`язані з мобільним телефоном клієнта. Увійти в Приват24, підтвердити платіж зі своєї карти можливо тільки використовуючи свій мобільний телефон. В цілях безпеки для проведення операцій можна використати тільки один номер телефону - так значно знижується ризик шахрайства. Такий телефон у банку є «фінансовим».

Згідно до п.5 Схеми взаємодії (Створення платежу по сервісу Оплата частинами/Миттєва розстрочка), Клієнт вводить данні карти, після чого підтверджує проведення операції введенням ОТП пароля, відправленого на його телефон.

Оцінюючи наведене вище колегія суддів приходить до висновку, що скористатися Кредитною карткою без введення ПІН-коду та оформити сервіс «Миттєва розстрочка» можливо лише за наявності мобільного телефону та номеру Сім-картки, який закріплений Банком як «Фінансовий», і який можливо змінити лише в установах Банку особисто або у системі Приват24, доступ до якої має лише Клієнт, оскільки тільки він знає достовірний та діючий пароль.

При цьому посилання позивача ОСОБА_1 щодо зміни її «фінансового» номера телефону та відправлення СМС повідомлення про підтвердження спірних операції про оформлення кредитних договорів на інший номер телефону, матеріалами справи не підтверджені, відповідних доказів суду не надано.

Таким чином, враховуючи, що операція з оформлення сервісу «Миттєва розстрочка» та операції щодо переміщення грошових коштів по картковому рахунку позивача були здійснені з коректним введенням персональних даних, АТ КБ «ПриватБанк» не повинен нести відповідальність за данні операції.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позовних вимог позивача доводи апеляційної скарги про те, що на банківський рахункок/картку НОМЕР_1 позивача, без її згоди та відома, з використанням додатку «Приват24» від її імені в період з 24 по 27 липня 2018 року були зараховані грошові кошти в загальному розмірі 19 000 грн., які в подальшому були зняті невідомими особами, оскільки операції щодо переміщення грошових коштів по картковому рахунку можуть бути здійснені з коректним введенням персональних даних, які відомі лише користувачу, тому АТ КБ «ПриватБанк» не повинен нести відповідальність за данні операції. Так, відповідно до п. 1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки клієнта, карту, контрольну інформацію клієнта, відправленому в СМС-повідомленні ПІН-коді, ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24, паролі (ніку) MobilBanking. Згідно з п. 1.1.5.14 Умов та Правил, клієнт відповідає за усі операції в повному обсязі, здійснені у підрозділах банку, через пристрої самообслуговування, систему MobilBanking, систему Приват24 з використанням передбачених цими умовами засобів його ідентифікації та аутентифікації, а саме «фінансового» номеру телефону. При цьому позивачем по справі не доведено факту зміни її «фінансового» номеру телефону та відправлення СМС повідомлення про підтвердження спірних операції про оформлення кредитних договорів на інший номер телефону.

Також не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги позивача про те, що жодних договорів вона не укладала, оскільки оспорюваний позивачем договір «Миттєва розстрочка» не можливо оформити без відповідного підтвердження таких операцій власником рахунку, за допомогою певних дій, а саме: введення данних карти, підтвердження проведення операції введенням ОТП пароля, відправленого на «фінансовий» телефон. Отже, оформити сервіс «Миттєва розстрочка» можливо лише за наявності мобільного телефону та номеру Сім-картки, який закріплений Банком як «Фінансовий», і який можливо змінити лише в установах Банку особисто або у системі Приват24, доступ до якої має лише Клієнт, оскільки тільки він знає достовірний та діючий пароль.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що Банком не доведено вчинення нею дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номеру (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки звертаючись до суду з даним позовом саме позивач має обов`язок доведення позовних вимог, натомість позивачем не доведено того факту, що в липні 2018 року, без її відома та згоди, по її рахунку було оформлено сервіс «Миттєва розстрочка» та проведені операції по зарахуванню коштів в загальному розмірі 19 000 грн., які в подальшому, в такому самому розмірі, були зняті з її карткового рахунку невідомими особами.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому колегія суддів вважає, що підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 09 вересня 2021 року.

Головуючий:

Судді: