Справа № 369/7440/21
Провадження №4-с/369/103/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2021 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Дубас Т.В.,

при секретарях судових засідань Мазурик Д.С., Шило М.І.,

за участю представника заявника Шумського О.І., ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №6 м. Києві скаргу ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Корольов Михайло Андрійович, Акціонерне товариство комерційних банк «Приватбанк», ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

02.06.2021 ОСОБА_3 звернувся до суду з цією скаргою, в якій просив суд:

визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Корольова М.А. з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 62569061 від 14.07.2020 з виконання виконавчого листа від 16.05.2017, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області;

визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Корольова М.А. про відкриття виконавчого провадження № 6256906 від 14.07.2020 з виконання виконавчого листа від 16.05.2017, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області;

визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Корольова М.А. з винесення постанови від 14.07.2020 про стягнення боржника основної винагороди у виконавчому провадженні № 62569061;

визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Корольова М.А. від 14.07.2020 про стягнення боржника основної винагороди у виконавчому провадженні № 62569061;

визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Корольова М.А. з винесення постанови від 14.07.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 62569061;

визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Корольова М.А. від 14.07.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 62569061;

визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Корольова М.А. з винесення постанови від 14.07.2020 про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 62569061;

визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Корольова М.А. від 14.07.2020 про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 62569061;

зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Корольова М.А. зняти арешти з його рухомого та нерухомого майна, банківських рахунків, що були накладені у виконавчому провадженні № 62569061.

Скаргу мотивувовано тим, що в проваджені приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Корольова М.А. перебуває виконавче провадження № 62569061 з примусового виконання виконавчого листа № 369/8077/13-ц, виданого 16.05.2017 Києво-Святошинським районним судом Київської області на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.06.2016 по справі № 369/8077/13-ц за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

14.07.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Корольовим М.А. винесено:

постанову про відкриття виконавчого провадження № 62569061 з виконання виконавчого листа № 369/8077/13-ц, виданого 16.05.2017 Києво-Святошинським районним судом Київської області;

постанову про стягнення з боржника ( ОСОБА_3 ) основної винагороди в розмірі 92010,29 доларів США та 344,10 грн. в рамках виконавчого провадження № 62569061;

постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 62569061;

постанову про арешт майна боржника в рамках виконавчого провадження № 62569061, відповідно до якої накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1076 га, кадастровий номер :01:037:0028, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та домоволодіння, загальною площею 301,1 кв.м, житловою площею 86,3 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

На думку скаржника, вище вказані постанови винесені незаконно, являються протиправними, а тому підлягають скасуванню.

Скаржник вказував, що рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.06.2016 по справі № 369/8077/13-ц повинно було бути виконано відповідно до процедури, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», а не в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», вважав, що приватний виконавець не міг виконувати зазначене судове рішення.

Також скаржник зазначив, що приватний виконавець виконавчого округу м. Києва неправомірно, всупереч вимогам ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», відкрив виконавче провадження № 62569061, оскільки він, як боржник, проживав на території Київської області і там же знаходилось його єдине нерухоме майно, свою діяльність боржник здійснював на території м. Чернівці, підстав для відкриття виконавчого провадження у виконавчому окрузі м. Києва не було.

Скаржник вважав, що приватним виконавцем було незаконно визначено розмір основної винагороди, а також накладено арешт на інше майно, додатково до житлового будинку, на який звернуто стягнення.

Ухвалою судді від 03.06.2021 було прийнято скаргу до провадження та призначено до судового розгляду.

07.06.2021 до суду надійшла заява від ОСОБА_4 про участь у розгляді скарги в якості заінтересованої особи.

11.06.2021 до суду від приватного виконавця надійшов відзив на скаргу, в якій він зазначив, що всі дії були вчинені ним у відповідності до чинного законодавства України, а відтак підстави визнання неправомірними його дій, визнання неправомірними процесуальних документів, прийнятих в рамках виконавчого провадження № 62569061, та їх скасування відсутні. Просив відмовити в задоволенні скарги.

Ухвалою суду від 11.06.2021 було залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_4 .

29.06.2021 до суду надійшло заперечення на скаргу від заінтересованої особи ОСОБА_4 , в якому вона зазначила, що придбала предмет іпотеки майно, що раніше належало скаржнику, а саме: домоволодіння, загальною площею 301,10 кв.м, житловою площею 86,3 кв.м, із земельною ділянкою, площею 0,1076 га, кадастровий номер :01:037:0028, за адресою: АДРЕСА_1 . Даний предмет іпотеки було реалізовано в межах виконавчого провадження у справі про звернення стягнення на предмет іпотеки і виселення № 369/8077/13-ц. Вказувала на те, що скаржником було пропущено строк на подачу цієї скарги, так як він вже знав про електронні торги мінімум з 19.11.2020, що адреса реєстрації місця проживання скаржника, як боржника: АДРЕСА_2 , що його 31.05.2021 примусово виселили із зазначеного житлового будинку. Просила відмовити у задоволенні скарги.

У судове засідання представник скаржника з`явився, просив задовольнити скаргу.

Приватний виконавець у судове засідання також з`явився, проти задоволення скарги заперечував, просив залишити її без задоволення.

Заінтересована особа Акціонерне товариство комерційних банк «Приватбанк» в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце судового розгляду було повідомлене, причини неявки свого представника суду не повдомило.

ОСОБА_4 та її представник в судове засідання не з`явились, були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні скарги, з наступних підстав.

Так, судом з матеріалів виконавчого провадження встановлено, що 14.07.2020 на виконання до приватного виконавця Корольова М.А. із заявою АТ КБ "ПриватБанк" про відкриття виконавчого провадження від 08.07.2020 надійшов виконавчий лист № 369/8077/13-ц, виданий 16.05.2017 Києво-Святошинським районним судом Київської області, відповідно до якого необхідно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 16.06.2005 № K2H0GK00260889 в розмірі 920 102,85 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29.04.2013 складає 7 351 621,77 грн., звернути стягнення на будинок загальною площею 301,10 кв.м, житловою площею 86,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки від 16.06.2005 № K2H0GK00260889) АТ КБ "ПриватБанк" з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, стягнуто з ОСОБА_3 на користь АТ КБ "ПриватБанк" судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 3 441 грн.

За даними виконавчого листа № 369/8077/13-ц, виданий 16.05.2017 Києво-Святошинським районним судом Київської області, адреса боржника: АДРЕСА_2 .

14.07.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Корольовим М.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62569061 з виконання виконавчого листа № 369/8077/13-ц, виданого 16.05.2017 Києво-Святошинським районним судом Київської області.

14.07.2020 в рамках виконавчого провадження № 62569061 було винесено постанову про стягнення з боржника ( ОСОБА_3 ) основної винагороди в розмірі 92010,29 доларів США та 344,10 грн.

Також 14.07.2020 приватним виконавцем було винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 62569061.

14.07.2020 було винесено постанову про арешт майна боржника в рамках виконавчого провадження № 62569061, відповідно до якої накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1076 га, кадастровий номер :01:037:0028, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та домоволодіння загальною площею 301,1 кв.м, житловою площею 86,3 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

14.07.2020 приватний виконавець направив на адресу виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради із запитом щодо реєстрації місця проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 .

20.07.2020 виконавчий комітет Софіївсько-Борщагівської сільської ради надав відповідь на запит приватного виконавця, що відсутня інформація про реєстрацію місця проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 .

23.07.2020 приватним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна боржника в рамках виконавчого провадження № 62569061.

Також 23.07.2020 приватним виконавцем було складено акт про те, що за результатами виїзду за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено, що боржник там не проживає, там проживають його батьки, знаходився його син.

Відповідно до протоколу № 512092 Державного підприємства "Сетам" 18.11.2020 відбулися електронні торги з реалізації лота № 448651, а саме: земельної ділянки площею 0,1076 га, кадастровий номер :01:037:0028, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та домоволодіння загальною площею 301,1 кв.м, житловою площею 86,3 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу від 18.11.2020 № 512092 Державного підприємства "Сетам" з реалізації лота № 448651 переможцем визнано ОСОБА_4 .

Відповідно до Акту про реалізацію предмета іпотеки від 15.12.2020 у виконавчому провадженні № 62569061 переможцем електронних торгів від 18.11.2020 № 512092 Державного підприємства "Сетам" визнано ОСОБА_4 .

З огляду на витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.12.2020 право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано з 21.12.2020 за ОСОБА_4 .

Постановою приватного виконавця від 17.05.2021 було закінчено виконавче провадження № 62569061.

Відповідно до Акта на предмет проживання без реєстрації від 11.01.2021, складеного депутатом Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області Демочко О.І., скаржник проживає з 2005 року у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на Акт перевірки житлових умов від 17.02.2021, складений головним спеціалістом відділу Служби у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, скаржник проживає з 2005 року у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з Актом державного виконавця від 31.05.2021 у рамках виконавчого провадження № 54847988 про виселення ОСОБА_3 з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 був відсутній у цьому будинку.

Скаржник є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що вбачається зі свідоцтва про право власності на житло від 16.12.1996. Згідно з витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва № 14745013 від 26.04.2021 місце проживання боржника з 06.09.2019 зареєстровано саме за цією адресою: АДРЕСА_2 .

Надаючи правову оцінку оскаржуваним постановам приватного виконавця, суд зазначає.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими на всій території України.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Законом України «Про виконавче провадження» регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Крім цього, відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Верховний Суд у постанові від 15.01.2020 у справі № 910/7221/17 зазначив, що в силу приписів вищевказаної статті Закону виконавець повинен вчиняти виконавчі дії з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а також відповідно до інших законів, які є обов`язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов`язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження. Отже, виконавець повинен діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України. В цьому реалізується «правомірна поведінка» виконавця.

Положеннями статті 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктом 9 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що однією із засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Пунктом першим ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

З урахуванням ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

У відповідності до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно з положеннями Закону України «Про виконавче провадження», юридичним оформленням сукупності дій уповноваженої особи, направлених на виконання рішення суду є постанова державного/приватного виконавця.

Частиною 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

За приписами ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому, в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

Частиною 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Примусова реалізація майна боржників здійснюється на підставі Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5.

Частиною 3 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 19 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, затвердженого Постановою КМУ № 643 від 08.09.2016, визначено, що приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження, одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

З огляду на встановлені обставини у справі у розрізі проаналізованого вище законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Оскільки суду не було надано доказів того, що виконавчий лист, виданий для примусового виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.06.2016 по справі № 369/8077/13-ц, було визнаний таким, що не підлягає виконанню, суд не приймає доводи скаржника, що це рішення суду повинно було бути виконано відповідно до процедури, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», а не в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», так як вони суперечать вимогам п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження». Зі змісту виконавчого листа суд не вбачає обставин, що вказують на те, що виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень, оскільки в ньому йде мова про звернення стягнення на майно боржника. Крім того, ч. 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено звернення стягнення на майно боржника виконавцем з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку».

Також суд не бере до уваги посилання скаржника на те, що приватний виконавець неправомірно, всупереч вимогам ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», відкрив виконавче провадження № 62569061, оскільки він, як боржник, проживав на території Київської області і там же знаходилось його єдине нерухоме майно, свою діяльність боржник здійснював на території м. Чернівці, так як для відкриття виконавчого провадження не має ніякого значення, де саме здійснює діяльність боржник, більш того, було встановлено, що боржник має у спільній власності нерухоме майно на території м. Києва, де зареєстровано його місце проживання. А отже, в силу вимог ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець мав право відкривати виконавче провадження у виконавчому окрузі м. Києва.

Позиція скаржника, що приватним виконавцем було незаконно визначено розмір основної винагороди у розмірі 92 010,29 доларів США та 344,10 грн., спростовується вимогами п. 19 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, затвердженого Постановою КМУ № 643 від 08.09.2016, та змістом виконавчого листа, де суму заборгованості, для погашення якої звернено стягнення на предмет іпотеки, визначено у розмірі 920 102,85 доларів США, а також стягнуто з боржника на користь стягувача 3 441 грн. судового збору.

Твердження скаржника, що арешт на інше майно, додатково до житлового будинку, на який звернено стягнення, приватним виконавцем було накладено незаконно, суперечать ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» та матеріалам виконавчого провадження, в рамках якого, як вже було зазначено, необхідно було стягнути з боржника на користь стягувача 3 441 грн. судового збору, а також основну винагороду приватного виконавця винагороди у розмірі 92 010,29 доларів США та 344,10 грн. та витрати виконавчого провадження на загальну суму 11 069 грн.

Доказів незаконності оскаржуваних дій та рішень приватного виконавця у ході розгляду справи суду надано не було.

А отже, у задоволенні скарги слід відмовити.

З огляду на викладене, керуючись згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст.ст. 1-3, 5, 24, 26, 48, 50, 51, 56, 61, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 4, 12, 18, 81, 259-261, 268, 447-453 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Корольов Михайло Андрійович, Акціонерне товариство комерційних банк «Приватбанк», ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивні частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду виготовлено 01.09.2021.

Суддя: Т.В.Дубас