Справа №351/1749/20
Номер провадження №2/351/131/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Сегіна І.Р.,

секретар Маланчук С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивував тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 22.05.2012р.. Від спільного проживання у шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Спору щодо виховання дітей у них немає. Спору щодо спільного сумісного майна теж немає. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. Просив шлюб розірвати.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 09.10.2020р. було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, з наданням сторонам строку для подання письмових заяв по суті спору та вчинення процесуальних дій.

27.10.2020р. відповідачка подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що факти викладені позивачем у позовній заяві є неправдивими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Так, твердження позивача про те, що вони почали проживати спільно з 01 вересня 2012р. та припинили спільне проживання у грудні 2012р. не відповідає дійсності. Вони одружилися 22.05.2012р. та одразу почали спільно проживати однією сім`єю, у них були спільні інтереси, вони вели спільне господарство. У них був спільний сімейний бюджет. Зазначила, що за час шлюбу вони з чоловіком проживали у її батьків, потім періодично, по 4-5 місяців за його місцем реєстрації -в с. Юрківці Чемеровецького району, певний період - у Львівській області, потім знову у неї в с. Попельники Снятинського району. після народження сина ОСОБА_5 у вересні 2015р. вони вирішили, що їм необхідно придбати власне житло. Тому вони поїхали спрільно на заробітки до Республіки Польша. Їхні діти залишилися тимчасово проживати у її батьків. Вони з позивачем планували поїхати до Польщі разом в грудні 2016р.. Однак, у грудні 2016р. чоловік відмовився їхати в Польщу та поїхав до своїх батьків. Потім він повідомив їй, що попав в дорожньо-транспортну пригоду, отримав тяжкі травми та не може їхати. Як виявилося потім, це була неправда. Він залишився проживати у своїх батьків, а згодом виїхав на заробітки за кордон (Республіка Польща). Там він офіційно працевлаштувався, працює шофером у польській фірмі, яка займається міжнародними перевезеннями, отримує великі доходи та планує придбати в Польщі житло. Згодом їй стало відомо, що протягом 1,5-2-х років чоловік проживає спільно з іншою жінкою. Тому, просить зазначити в рішенні суду реальний час їхнього спільного проживання: з 22.05.2012р. по січень 2017р., а не термін, зазначений позивачем в позовній заяві. Подання позивачем такої недостовірної інформації - свідома фальсифікація обставин їхнього спільного сімейного життя, що свідчить про його безвідповідальність як чоловіка і батька, який взяв на себе обов`язок створити і забезпечувати сім`ю. Просила шлюб не розривати, надати їм час на примирення терміном 3 місяці.

10.11.2020р. позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідачці було відомо про те, що він проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою близько двох років, з відповідачкою жодних подружніх відносин не підтримує. Просив термін на примирення не надавати, оскільки проживає близько двох років у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою та відповідачка це визнає.

Ухвалою Снятинського районного суду від 24.11.2020р. сторонам надано строк на примирення терміном три місяці, до 24.02.2021р.

Ухвалою Снятинського районного суду від 26.02.2021р. поновлено провадження по справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, встановлено сторонам строк для подачі письмових заяв по суті спору та вчинення процесуальних дій протягом п`ятнадццяти днів з дня поновлення провадження у справі.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали відповідачка отримала 11.03.2021р., однак у встановлений строк письмову заяву по суті спору не надала.

Позивач, у встановлений судом строк, на адресу суду письмову заяву по суті спору не надав.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.05.2012року у виконкомі Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 10. За період перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою, оскільки проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що стосунки між сторонами погіршилися, сторони проживають окремо. Позивач проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Сім`я розпалася та існує формально.

При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, який наполягає на розірванні шлюбу, тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Посилання відповідачки як на право вимоги зазначити в рішенні суду реальний час їхнього з позивачем спільного проживання у шлюбі з 22.05.2012р. по січень 2017р. та зазначення даної обставини судом у рішенні не є обов`язком суду, оскільки розриваючи шлюб, суд не встановлює період, час та обставини спільного проживання сторін у шлюбних сімейних відносинах. Встановлення даної обставини в рішенні суду про розірвання шлюбу є фактичним встановленням факту спільного проживання сторін у шлюбі та може в майбутньому впливати при вирішенні майнового спору. З вказаних підстав, суд не може зазначити реальний час проживання сторін в шлюбних відносинах.

На підставі викладеного та ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 22.05.2012р. виконавчим комітетом Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області, а/з № 10 - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: І.Р.Сегін