УХВАЛА

17 серпня 2021 року

м. Київ

справа 333/7121/18

провадження № 61-9581ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2019 року

та постанову Запорізького апеляційного суду від 14 квітня 2021 року у справі

за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про захист прав споживача банківських послуг, визнання окремих умов договору про відкриття карткового рахунку такими, що порушують права споживача та визнання цих умов недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду

м. Запоріжжя з позовом до ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», в якому з урахуванням уточнень просив визнати умови, викладені

у пунктах 1.1.5, 1.1.21, 2.2, 2.4, 3.4, 7.1.1, 7.1.2, 10.1.1, 10.1.2 договору про відкриття карткового рахунку від 29 січня 2015 року № несправедливими та такими, що порушують права споживача; визнати недійсними умови, викладені у пунктах 1.1.5, 1.1.21, 2.2, 2.4, 3.4, 7.1.1, 7.1.2, 10.1.1, 10.1.2 договору про відкриття карткового рахунку від 29 січня 2015 року

№ з дати укладання зазначеного договору.

В обґрунтування свого позову зазначав, що 26 січня 2015 року між ним

та Банком укладено договір строкового банківського вкладу зі сплатою процентів, щомісяця, під назвою «Прибутковий+» № 3 (депозитний договір), і ОСОБА_1 на виконання зазначеного договору були внесені кошти у розмірі 500,00 грн.

29 січня 2015 року Банк запропонував йому оформити додаткову угоду № 1

до вказаного договору депозиту, обґрунтовуючи тим, що платіжну картку для отримання відсотків по вкладу та можливості його повернення після спливу строку, згідно з пунктом 2.3 договору депозиту, буде оформлено відповідно

до договору про відкриття карткового рахунку від 29 січня 2015 року

№ . Після підписання додаткової угоди № 1 Банком видано дебетову картку «МasterCard» 449090, на зворотному боці якої зазначене маркування абревіатурою «Debit», тобто дебетова.

Одночасно з укладанням договору рахунку відповідно до заяви від 29 січня

2015 року його було ознайомлено з умовами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Заяв про відкриття карткового рахунку

від 29 січня 2015 року № , у тому числі, таких які б містили у своєму тексті погодження про можливе у майбутньому замовлення чи отримання будь-яких кредитних послуг чи кредитних коштів для отримання кредиту та/або овердрафту, він не підписував.

02 лютого 2015 року він звернувся до Банку із заявою про закриття карткового рахунку № , і після зазначеної дати будь-яких письмових документів з Банку не отримував. У січні 2018 року йому стало відомо, що Банк звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, яка нібито виникла вже після звернення позивача із заявою про закриття рахунку, тобто з 03 лютого

2015 року.

ОСОБА_1 вважає, що Банком порушені його права, як споживача, а пункти договору про відкриття карткового рахунку є несправедливими.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2019 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 14 квітня 2021 року, в задоволенні позову відмовлено.

09 червня 2021 року ОСОБА_2 , надіслав засобами поштового зв`язку

до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Запорізького апеляційного суду від 14 квітня 2021 року.

В касаційній скарзі ОСОБА_2 просить суд касаційної інстанції оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати і справу направити на новий розгляд

до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. від 29 червня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків скарги

до 29 липня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме - для надання нової редакції касаційної скарги.

У встановлений суддею строк ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме - нову редакцію касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

У новій редакції касаційної скарги ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 14 квітня 2021 року

і справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Нормами статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку

на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску

з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Вказану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження судових рішень і ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення цього строку, з посиланням на те, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду отримано ним 11 травня 2021 року, що підтверджується штрихкодовим ідентифікатором на доданій до касаційної скарги копії конверта Запорізького апеляційного суду.

Таким чином, Верховний Суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження).

У касаційній скарзі ОСОБА_1 вказує на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та посилається на те, що судами застосовано норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постановах Верховного Суду від 11 липня

2018 року у справі № 752/6743/16-ц, від 20 лютого 2019 року у справі

№ 666/4957/15-ц. Крім того, касаційна скарга містить посилання на висновки Верховного Суду викладені в постановах від 07 серпня 2019 року у справі

№ 182/1806/17, від 11 вересня 2019 року у справі № 285/3013/16, від 16 жовтня 2019 року у справі № 369/10749/16-ц. Також, як на підставу касаційного оскарження судових рішень, посилається на пункт 3 частини третьої статті 411 ЦПК України.

З урахуванням викладеного Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду

від 14 квітня 2021 року.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2019 року

та постанови Запорізького апеляційного суду від 14 квітня 2021 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2019 року

та постанову Запорізького апеляційного суду від 14 квітня 2021 року.

Витребувати з Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу

№ 333/7121/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про захист прав споживача банківських послуг, визнання окремих умов договору про відкриття карткового рахунку такими, що порушують права споживача

та визнання цих умов недійсними.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який

за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України у строк, що не перевищує десяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали, але

не пізніше 19 вересня 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська