Справа № 367/3981/21
УХВАЛА

Іменем України

17 вересня 2021 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді Герасименко М.М.,

за участю секретаря Рассказової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Бородянка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів у зв`язку з невиконанням договорів на проведення ремонту у квартирі АДРЕСА_1 та квартирі АДРЕСА_2 .

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 24 червня 2021 року вказану справу за підсудністю передано до Бородянського районного суду Київської області за правилами загальної підсудності.

Ухвалою суду від 06 серпня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні постало питання про необхідність передачі справи за підсудністю до Ірпінського міського суду Київської області, оскільки спір виник з приводу невиконання умов договорів на проведення ремонтних робіт у квартирах, що знаходяться у м. Буча та м. Ірпіні.

Позивач повідомив, що звернувся до Ірпінського міського суду Київської області за місцем виконання договорів про проведення ремонтних робіт у місті Буча та м. Ірпінь, проте ухвалою суду справу направлено до Бородянського районного суду Київської області, а тому просив розглядати справу Бородянським районним судом Київської області.

Відповідач просила розглянути справу Бородянським районним судом Київської області.

Суд, вислухавши думку сторін, оглянувши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Положеннями частини першої статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 30 ЦПК України встановлено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Виключна підсудність особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, альтернативної або підсудність пов`язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.

Вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорії справ.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Також у постанові від 07 липня 2020 року у справа № 910/10647/18 Велика Палата Верховного Суду вказала, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Зі змісту укладених між сторонами договорів вбачається, що сторони фактично уклали договори підряду, за умовами яких позивач зобов`язався провести ремонтно-будівельні роботи, а відповідач оплатити у повному обсязі такі роботи з ремонту квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 .

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що предметом спору є стягнення з відповідача коштів у зв`язку із невиконанням ним умов договорів щодо оплати за проведені позивачем ремонтно-будівельні роботи. Такі роботи відповідно до умов договорів проводилися за місцем знаходження нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 .

На підставі зазначеного, відсутні підстави для підсудності даної справи Бородянському районному суду Київської області за правилами загальної підсудності, передбаченими частиною першою статті 27 ЦПК України, оскільки до спірних правовідносин підлягають застосуванню правила виключної підсудності, передбачені частиною першою статті 30 ЦПК України.

Частиною першою статті 32 ЦПК України передбачено, що спори між судами про підсудність не допускаються. У той же час, в силу вимог частини першої статті 378 ЦПК України порушення правил підсудності є підставою для скасування судового рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

На підставі викладеного, Бородянський районний суд Київської області вважає за необхідне передати справу № 367/3981/21 до Ірпінського міського суду Київської області.

Керуючись ст. ст. 31-32, 260, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів передати за підсудністю на розгляд Ірпінського міського суду Київської області.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СуддяМ. Герасименко