Справа № 740/1443/20
Провадження № 2/740/84/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді -Ковальової Т.Г.,

за участі секретаря судових засідань - Дьоміної Н.А.,

з участю: представника відповідача - АТ КБ «Приватбанк» -Рожка С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справуза позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з АТ КБ «Приватбанк» безпідставно списані з банківського рахунку кошти в сумі 5361,75 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.06.2018 з неї стягнуто 8643,09 грн за кредитним договором від 26.06.2008. Згідно постанови ДВС від 10.02.2020 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/740/746/18 від 09.07.2018, виданого Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області, закінчено у зв`язку з повним виконанням рішення, сплати боргу, стягнення виконавчого збору і витрат виконавчого провадження.

Незважаючи на повне погашення заборгованості за кредитним договором, з її банківського рахунку відповідач без її дозволу безпідставно списує кошти в рахунок погашення простроченої заборгованості за кредитним договором.

Так, в період з липня 2019 року по теперішній час з її рахунку списано 5361,75 грн.

На її звернення до банку вона отримала відповідь про те, що списання вказаних коштів передбачено договором і у поверненні коштів їй відмовлено. Посилаючись на Закон України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", вказує, що розпорядження на списання грошей не надавала. Отже, банк повинен повернути незаконно списану суму.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнав та зазначив, що 26 червня 2008 року між позивачкою та банком укладено договір про надання банківських послуг, який складається із Анкети-заяви, Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів банку, відповідно до яких позивачка отримала банківські послуги у виді кредитного ліміту за платіжною карткою "Универсальная, 30 дней льготного периода». Позивачка, як позичальник, погодилася, що вищезазначені Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи банку складають договір про надання банківських послуг, остання відповідно до умов даного договору зобов"язана повернути кредит, сплатити проценти, які є платою за користування чужими грошима, штрафи, які є засобом забезпечення виконання зобов"язань, пеню та комісії. З вищезазначеними умовами відповідач ознайомилася та погодилася, про що свідчить її підпис у вищезазначеній Заяві. Із врахуванням викладеного між сторонами виникли правовідносини згідно положень ст.526, 599, 629, 1054 ЦК України.

Згідно ч.4 ст.83 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 червня 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором від 26 червня 2008 року в сумі 8643 грн 09 коп.

Отже, вказаним судовим рішенням встановлено факт укладення між позивачкою та банком договору від 26 червня 2018 року. Враховуючи, що заборгованість станом на січень 2018 року була сплачена позивачкою лише в лютому 2020 року, а дія договору на даний час не припинена, то банк правомірно у відповідності до умов договору та вимог закону нараховував відсотки у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України.

Щодо списання коштів з карткового рахунку позивачки на погашення існуючої заборгованості за кредитом, то відповідно до умов укладеного між сторонами договору, а саме п.1.1.3.1.6 та п.2.1.1.3.5 Умов та Правил, банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта на погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб по кредитах, по яким клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у клієнта у вигляді невиконаних зобов`язань перед банком.

Оскільки позивачка самостійно грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом не вносила, то банк правомірно здійснював договірне списання коштів в межах існуючої заборгованості за кредитом.

У відповіді на відзив позивачка зазначила, що посилання банку на ч.2 ст.625 ЦК України, як на правову вимогу щодо нарахування процентів на суму боргу за весь час прострочення, не заслуговують на увагу, оскільки відповідач скористався своїм правом на звернення із позовом до суду і з того часу припинено нарахування процентів за договором, тому з 2018 року відповідач безпідставно списував кошти з її рахунку, керуючись умовами договору.

Позивачка та її представник - адвокат Прокопець С.М. у судове засідання не з`явилися, надіславши заяву про підтримку позову та розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача - АТ КБ «Приватбанк» Рожко С.М. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що у позивачки перед Банком була наявна кредитна заборгованість, а умови договору передбачали можливість списання банком заборгованості з інших рахунків клієнта. Зазначає, що позивачка була ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку та своїм підписом підтвердила факт отримання повної інформації щодо умов кредитування 26.06.2008, якими передбачено згоду позивача на договірне списання Банком коштів з його карткових рахунків. Посилання позивачки на постанову ВП ВС від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 безпідставне, оскільки обставини справи у цій справі та обставини, викладені у вказаній постанові Верховного Суду, не є релевантними.

Розрахунок суми коштів позивачкою не обґрунтований на первинних бухгалтерських документах. За клопотанням позивачки та на підставі ухвали суду Банк надав виписку про рух грошових коштів по рахунках позивачки за період з 26.06.2008 по 30.10.2020, але позивачка не відокремила суми, які вона вважає безпідставно списаними.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши усі докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.06.2008 між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг, за яким Банк відкрив позичальнику картковий рахунок у виді кредитного ліміту за платіжною карткою «Універсальна».

АТ КБ «Приватбанк» зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі та надало ОСОБА_1 кредитну картку з можливістю користуватися кредитним лімітом у розмірі, встановленому договором, і остання кредитними коштами користувалася.

Це підтверджується рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 червня 2018 року у справі №740/595/18 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке набрало законної сили, та не заперечується самими сторонами по справі.

Договор кредиту та його умови ОСОБА_1 не оспорювалися, за цим договором з ОСОБА_1 рішенням суду стягнута заборгованість та сплачена нею.

Вказаним вище судовим рішенням з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за договором, яка виникла станом на 15.01.2018, в розмірі 8643,09 грн, з яких 2072,54 грн - тіло кредиту, 5717,12 грн - проценти, 250 грн - штраф (фіксована частина), 603,43 грн - штраф (складова) та 1178,42 грн судового збору.

Рішенням встановлено факт укладення між сторонами договору від 26.06.2008, за умовами цього договору, а саме пунктів 1.1.3.1.6, 2.1.1.3.5 Умов та Правил надання банківських послуг, Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта на погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб по кредитах, по яким Клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у Клієнта (у тому числі, який є працівником Банку, який наніс йому шкоду) у вигляді невиконаних зобов`язань перед Банком.

Заборгованість була сплачена ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк», що сторонами не заперечується та підтверджується копією постанови Ніжинського МВ ДВС про закінчення виконавчого провадження від 10.02.2020 (а.с.5).

З відповіді на звернення позивачки від 26.02.2020 вбачається, що АТ КБ «Приватбанк» мотивує списання грошових коштів з рахунку ОСОБА_1 керуючись пунктом 1.1.3.1.5 Умов і правил надання банківських послуг, який передбачає право Банка проводити договірне списання з усіх рахунків клієнта, відкритих в Банку з метою погашення кредитної заборгованості, на які погодилася позивачка, укладаючи договір з АТ КБ «Приватбанк». (а.с.7).

Згідно наданого позивачкою розрахунку з її картки № НОМЕР_1 проводилося автоматичне списання грошових коштів, починаючи з 25 липня 2019 року по 03 лютого 2020 року у сумі 5361,75 грн, а саме:

- 05 липня 2019 року - 1326,93 грн; 08 липня 2019 року - 24,67 грн; 25 липня 2019 року - 48,20 грн;

- 09 серпня 2019 - 43,56 грн; 19 серпня 2019 - 0,20 грн; 26 серпня 2019 - 28,95 грн; 30 серпня 2019 - 3,98 грн;

- 22 вересня 2019 - 30,51 грн

- 09 жовтня 2019 - 11,54 грн; 22 жовтня 2019 - 20,01 грн; 29 жовтня 2019 - 0,42 грн;

- 01 листопада 2019 - 8,44 грн + 21,94 грн+1,71 грн; 08 дистопада 2019 - 30,77 грн; 10 листопада 2019 - 10,46 грн; 16 листопада 2019 - 0,11 грн; 23 листопада 2019 - 49,69 грн;

- 03 грудня 2019 року - 0,02 грн+8,12 грн; 08 грудня 2019 - 27,25 грн+0,50 грн+18,48 грн; 09 грудня 2019 - 14,65 грн+0,50 грн; 10 грудня 2019 - 34,75 грн+55,60 грн+0,50 грн; 11 грудня 2019 - 21,13 грн+0,50 грн; 14 грудня 2019 - 2,49 грн+189,96 грн; 15 грудня 2019 - 18,88 грн;

- 21 січня 2020 - 0,14 грн+40,27 грн+1045,14 грн;

- 03 лютого 2020 - 2185 грн. (а.с.8-12, 18).

Вказаний розрахунок не обґрунтований належними та допустимими доказами, не має посилання на первинні бухгалтерські документи.

Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно списаних сум коштів, судом враховується наступне.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною першою статті 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка Банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка.

Підстави для списання грошових коштів з рахунку визначені ст. 1071 ЦК України відповідно до якої Банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між Банком і клієнтом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що АТ КБ «Приватбанк» неправомірно (без її розпорядження та згоди) списало грошові кошти в сумі 5361,75 грн з належного їй банківського рахунку.

Встановлено, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду 05 червня 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором від 26 червня 2008 року в сумі 8643 грн 09 коп.

Це рішення набрало законної сили.

Договор кредиту та його умови ОСОБА_1 не оспорювалися, за цим договором з ОСОБА_1 рішенням суду стягнута заборгованість та сплачена нею, що сторонами не заперечується та підтверджується копією постанови Ніжинського МВ ДВС про закінчення виконавчого провадження від 10.02.2020 (а.с.5).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі,що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки заборгованість станом на 15.01.2018 не була сплачена боржником, тому дія Договору не припинена, що дає підстави Банку правомірно згідно до умов договору та вимог закону нараховувати відсотки у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також списувати кошти з рахунку Клієнта у рахунок погашення заборгованості.

За таких обставин, суд вважає, що дії Банку з нарахування відсотків та списання коштів з рахунку позивачки для погашення її заборгованості були правомірними, а тому позовні вимоги останньої задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 15, 526, ч.2 ст 625, 628, 638, 1071 ЦК України, ст.2, 4, 12, 13, 81, ч.4 ст.82, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», адреса: 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50, , про стягнення безпідставно списаних грошових коштів за період з липня 2019 року по лютий 2020 року в сумі 5361 (п`ять тисяч триста шістдесят одна) грн 75 коп. відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Т. Ковальова

Повне рішення складено 21 липня 2021 року.