Справа № 490/5586/21
н/п 2-з/490/132/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатін О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення,-

ВСТАНОВИВ:

15.07.2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, в якій вона просить усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом виселення відповідача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

15.07.2021 року матеріали справи передано для розгляду судді.

Разом з позовом ОСОБА_1 надала суду заяву про забезпечення позову, в якій просить заборонити ОСОБА_2 чинити перешкоди ОСОБА_1 та членам її сім`ї у користуванні власністю за адресою: АДРЕСА_1 , заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо вселення ОСОБА_1 та членів його сім`ї та перешкоджання їм у користуванні житловим будинком, постановку на реєстраційний облік будь-яких осіб за адресою спірної квартири, здачу її в оренду, укладання, зміну або розірвання договорів із постачальниками комунальних послуг, послуг охорони за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог заяви посилається на те, що позивачка є власницею 1/2 житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка вказує, що відповідач проживає у спірному будинку без законних підстав, тому що втратив право власності на нього, знявся з реєстраційного обліку за вказаною адресою, однак не залишає спірний житловий будинок, змінює замки, випускає собак в двір, псує майно, створює незручності для проживання у будинку, чим чинити позивачу та її сім`ї з малолітніми дітьми перешкоди у володінні та користуванні її майном, порушуючи право власності останньої.

Відповідач не є членом сім`ї позивачки, спільним побутом із нею не пов`язаний.

Посилаючись на викладене позивачка просила вжити заходи забезпечення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суддя встановив наступне.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також необхідність запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Таким чином, проаналізувавши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, враховуючи характер спору, наведені в обґрунтування аргументи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у забезпечені позову. Забезпечувальні заходи про які просить позивач є фактичним вирішенням спору по суті.

Керуючись ст.ст. 150-153, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд Миколаївської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Саламатін