Номер провадження: 22-ц/813/1520/21
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

розглянувши у спрощеному порядку без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2019 року у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Теком» до ОСОБА_1 про стягнення грошової суми,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 141 104,88 грн.; судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ПрАТ « СК « Теком» та ОСОБА_2 був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності предметом якого являється транспортний засіб марки Land Rover, державний номерний знак НОМЕР_1 .

10 лютого 2017 року в м. Одесі відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Land Rover, державний номерний знак НОМЕР_1 та транспортного засобу марки Honda, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 ..

Відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 24.03.2017 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушень ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

З рахунку по оплаті вбачається, що вартість відновлювального ремонту становила 241 104,88 грн., яка була відшкодована страховиком.

Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП на момент події - ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ СК «Галицька» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії № АЕ/8212805 на суму 100 000 грн., франшиза -0 грн.

Таким чином різниця між фактичними витратами та розміром страхового відшкодування від ПРАТ СК « Галицька» становила 141 104,88 грн.

Позивач, посилаючись на ст. 1194 ЦК України, просить суд стягнути з винуватця ДТП - ОСОБА_1 суму грошових коштів в розмірі 141 104,88 грн., яка становить різницю між сумою, яка підлягала стягненню з ПрАТ СК « Галицька» та фактично сплаченою сумою з боку ПрАТ « СК «Теком».

Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду із даним позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2019 року позов ПрАТ «Теком» до ОСОБА_1 про стягнення грошової суми задоволено. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Теком» грошові кошти в розмірі 141 104,88 грн. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Теком» суму судового збору у розмірі 2 116, 58 грн.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ціна позову є необґрунтованою, оскільки немає підтвердження фактичного перерахування ПДВ.

Порядок розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вказані особливості встановлюються у ст. 369 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України йдеться про те, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ціна позову у вказаній цивільній справі становить менш ніж сто розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а таким чином, апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 12 липня 2021 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що між ПрАТ «СК «Теком» та ОСОБА_2 був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності предметом якого являється транспортний засіб марки Land Rover, державний номерний знак НОМЕР_1 .

10 лютого 2017 року в м. Одесі відбулась дорожньо-транспортна пригоди за участю застрахованого автомобіля Land Rover, державний номерний знак НОМЕР_1 та транспортного засобу марки Honda, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 24.03.2017 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушень ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

З рахунку по оплаті вбачається, що вартість відновлювального ремонту становила 241 104,88 грн., яка була відшкодована страховиком.

Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП на момент події - ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ СК « Галицька» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії № АЕ/8212805 на суму 100 000 грн., франшиза - 0 грн.

Таким чином, різниця між фактичними витратами та розміром страхового відшкодування від ПРАТ СК «Галицька» становила 141 104,88 грн.

Позивач, посилаючись на ст. 1194 ЦК України, просив суд стягнути з винуватця ДТП - ОСОБА_1 суму грошових коштів в розмірі 141 104,88 грн., яка становить різницю між сумою, яка підлягала стягненню з ПрАТ СК «Галицька» та фактично сплаченою сумою з боку ПрАТ « СК «Теком».

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, якщо розмір завданої шкоди перевищує належним чином визначену страхову суму (ліміт відповідальності страхувальника у відносинах страхування цивільно-правової відповідальності), відшкодування шкоди в обсязі такої різниці здійснюється в межах окремого деліктного зобов`язання за участі деліквента (особи, яка винна у скоєнні ДТП) та потерпілого, або іншої особи, до якої у встановленому порядку перейшло право потерпілого вимагати відшкодування завданої шкоди. За змістом статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України такою особою може бути страховик, який забезпечує майнові інтереси потерпілого у відносинах майнового страхування.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.05.2018 року по справі №759/19810/15-ц.

Таким чином, з винуватця ДТП - ОСОБА_1 слід стягнути на користь позивача суму грошових коштів в розмірі 141 104,88 грн., яка становить різницю між сумою, яка підлягала стягненню з ПрАТ СК «Галицька» та фактично сплаченою сумою з боку ПрАТ « СК «Теком».

Відповідно до змісту ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 116, 58 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням на зазначену суму.

Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд першої інстанції дійшов правильного висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважав їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надав.

Щодо доводів апеляційної скарги, то судова колегія зазначає, що виплата страхового відшкодування згідно із страховим актом №1274 від 24.02.2017р. була здійсненна на поточний рахунок ТОВ «Гамма-Інвест» у розмірі 241 104,88 гривень після надання останнім всіх документів, передбачених Договором страхування, в тому числі і підтвердження самостійної оплати рахунку СТО ТОВ «Віннер-Одеса» від 10.02.2017р. При цьому, як вбачається з вказаного розрахунку, зазначене СТО є платником податку на додану вартість. У звязку із чим сплата страхового відшкодування ПрАТ СК «Теком» правомірно та законно була здійснена також з врахуванням ПДВ згідно зазначеного рахунку СТО та у повній відповідності до п.п. 14.3.1 п. 14.3 Розділу 14 частини 2 Договору страхування.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 12 липня 2021 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк