Дата документу 29.07.2021
Справа № 937/8715/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Міщенко Т.М.

за участі секретаря - Твердої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, який діє в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_3 ,

особи, в інтересах якої діє орган опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області - ОСОБА_1.,

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої на користь юридичної чи фізичної особи, під опіку або на виховання якій буде передана дитина. Свій позов обґрунтовує тим, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_1 (ч. 1 ст. 173-2 КУпАП) та за ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей (ч. 1 ст. 184 КУпАП). Мати дитину матеріально не утримує, не цікавиться її здоров`ям, фізичним та розумовим розвитком, успіхами у навчанні. Відповідачка не з`являється на неодноразові запрошення до центру соціальних служб та служби у справах дітей, не цікавиться подальшою долею доньки і в телефонному режимі повідомила, що не має потреби у послугах Мелітопольського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та налагоджувати стосунки з донькою не бажає. ОСОБА_2 протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до доньки.

Представник позивача в судовому засіданні показала, що відповідачка не займається вихованням дитини, не відвідує та не спілкується з нею, а тому позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків та особу, в інтересах якої поданий позов, вивчивши матеріали справи та враховуючи висновок, наданий органом опіки та піклування, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 . Реєстрація народження дитини проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження /а.с.7-9/.

Згідно акту про відвідування неповнолітньої дитини матір`ю від 16.11.2020, 27.10.2020 до КЗ «Мирненський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради поступила неповнолітня дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час перебування у вказаному закладі у період з 27.10.2020 по 16.11.2020, її мати - ОСОБА_2 не телефонувала їй та не відвідувала /а.с.23/.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01.08.2019 по справі № 320/5788/19 ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП /а.с.14/.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28.07.2020 по справі № 937/5094/20 ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей за ч. 1 ст. 184 КУпАП /а.с.19/.

Відповідно до інформації адміністрації ДНЗ «Мелітопольське вище професійне училище», наданої у листі від 13.10.2020, ОСОБА_1 навчається у вказаному закладі на 2 курсі і з початком 2020-2021 навчального року вона не приступила до занять, не пройшла виробничу практику. 28.09.2020 ОСОБА_1 повідомила майстру виробничого навчання, що не налагодила стосунки з матір`ю, яка не надає їй матеріальної підтримки, тому проживати з нею не бажає і тимчасово мешкає у сестри. Відповідачка була в училищі у серпні 2020 року та повідомила, що вона не спроможна налагодити нормальні стосунки з донькою. Повного розуміння власної відповідальності за виховання та забезпечення доньки не має /а.с.20/.

Згідно листа центру соціальних служб від 21.10.2020 станом на 20.10.2020 ОСОБА_2 в телефонному режимі повідомила фахівцям служби, що не має потреби у послугах Мелітопольського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та налагоджувати стосунки з донькою не бажає /а.с.21/.

Відповідно до інформації у листі начальника відділу охорони здоров`я Мелітопольської міської ради Запорізької області від 28.10.2020, ОСОБА_1 знаходиться під наглядом в амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 2, підписана декларація з лікарем педіатром Сінькевич Н.Є. з 26.10.2018. Мати брала участь у медичних обстеженнях та лікуванні дитини до вересня 2019 року. Протягом останнього року дитина з матір`ю не мешкає та на прийом приходить самостійно /а.с.22/.

На неодноразові запрошення до центру соціальних служб та служби у справах дітей ОСОБА_2 не реагує.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_1 , як особа, в інтересах якої поданий позов органом опіки та піклування пояснила, що матір взагалі не цікавиться її життям, в неї своя сім`я і коли вона просила мати зустрічатися з нею частіше, та відповідала, що не має бажання налагоджувати стосунки. Тому ОСОБА_1 позов підтримує і просить задовольнити позовні вимоги повністю.

Також, на підтвердження вищевикладеного в судовому засіданні, свідок ОСОБА_7 , яка є співробітником ДНЗ «Мелітопольське вище професійне училище» показала, що дівчина у них дійсно навчалась, проте часто не відвідувала освітній заклад. Розповідала, що з матір`ю має конфліктні взаємини, що вона її матеріально не підтримує і не цікавиться її життям, зокрема, навчанням.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які є співробітниками КЗ «Мирненський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради в судовому засіданні показали, що неповнолітня ОСОБА_1 потрапила до закладу 27.10.2020 як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах. Видно було, що матері дитина не потрібна, вона не бажала з нею спілкуватись і займатись її вихованням, хоча і фахівці намагались проводити відповідні бесіди для врегулювання конфліктної ситуації.

Згідно висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № 231/15 від 15.12.2020 органом опіки та піклування встановлено, що мати ОСОБА_2 тривалий час свідомо ухиляється від виховання та матеріального утримання дочки, не піклується про її життя і здоров`я, розумовий, духовний, фізичний розвиток, не забезпечує їй належного догляду, харчування, умов проживання, лікування, що негативно впливає на її розумовий та фізичний розвиток, не спілкується з дочкою в обсязі, необхідному для її самоусвідомлення, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, враховуючи зміст п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку своєї особистості потребує любові і розуміння, вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Отже, судом встановлено, що відповідачка відсторонилась від виконання своїх батьківських обов`язків, ухиляється від виховання своєї доньки, не спілкується з нею, не цікавиться її життям, здоров`ям, духовним розвитком, матеріально дитину не утримує, тому суд вважає, що відповідачку слід позбавити батьківських прав по відношенню до її дочки ОСОБА_1 .

Згідно ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або дитини або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Оскільки відповідачка не виділяє грошових коштів на утримання дитини, вимоги про стягнення аліментів також підлягають задоволенню.

За правилами ст. 182 СК України, які діяли на момент подачі позовної заяви, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Тому, враховуючи відношення відповідачки до дитини та в інтересах дитини, суд приходить до висновку, що відповідачку слід позбавити батьківських прав по відношенню до її неповнолітньої доньки та стягнути з неї аліменти на її утримання.

Також, у відповідності з положеннями ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1816 грн.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 259, 263-268, 430 ЦПК України, ст.ст. 164, 165, 166, 180 Сімейного Кодексу України, суд

вирішив:

Позов органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, який діє в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав по відношенню до дочки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь юридичної чи фізичної особи, під опіку або на виховання якій буде передана дитина, починаючи з 23.11.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1816 грн на користь держави.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справі, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 29 липня 2021 року.

Позивач: орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області, розташований за адресою: 72315, Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Михайла Грушевського, 5.

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: