Справа №: 398/2229/20
провадження №: 2/398/217/21
РІШЕННЯ

Іменем України

"26" серпня 2021 р.Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Авраменка О.В.,

з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,

представника позивача - адвоката Стадніченко І.В.,

представника відповідачів - адвоката Горбунова Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрії в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення

В С Т А Н О В И В:

ОКВП «Дніпро-Кіровоград» звернулось в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі є власниками квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 09 грудня 2014 року між ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та ОСОБА_1 укладено договір №28523 про надання населенню послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), відповідно до якого позивач надав послуги відповідачам з централізованого питного водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 . З 01 лютого 2017 року до 31 березня 2019 року нарахування розміру плати за послуги здійснювалось за показниками лічильника, а починаючи з 01 квітня 2019 року, через не проходження державної повірки, водолічильник знятий з обліку та плата за водопостачання та водовідведення розраховувалась за нормою водоспоживання, з розрахунку на 2-х осіб на місяць. Відповідачі не виконують належним чином зобов`язання з оплати отриманих послуг, в результаті чого виникла заборгованість. З урахуванням уточнень позовної заяви позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за період з 01 лютого 2017 року по 15 жовтня 2020 року в розмірі 8 065,26 грн.

Представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Горбуновим Р.В. подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі та вважає їх безпідставними. Відповідач договору не укладала, а отже зобов`язання по оплаті за водопостачання та водовідведення у неї не виникає. Крім того, за вказаний позивачем період у квартирі вона не проживала та воду не використовувала. Зазначає, що довідка КП «Житлогосп» про кількість проживаючих осіб не може бути належним доказом, оскільки дане підприємство не наділено повноваженнями на збір, використання та розповсюдження інформації щодо місця проживання фізичних осіб. У задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.

Представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Горбуновим Р.В. подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі та вважає їх безпідставними. Зобов`язання по оплаті за водопостачання та водовідведення у відповідача виникли на підставі укладеного з позивачем договору. Згідно з умовами договору оплата послуг здійснюється на підставі показників лічильника. За вказаний позивачем період відповідач у квартирі не проживала, послугами не користувалась. Зазначає, що довідка КП «Житлогосп» про кількість проживаючих осіб не може бути належним доказом, оскільки дане підприємство не наділено повноваженнями на збір, використання та розповсюдження інформації, щодо місця проживання фізичних осіб. Тому просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Представником позивача - адвокатом Стадніченко І.В. подано відповідь на відзив, у якому вона зазначає, що згідно з договором купівлі-продажу квартири від 27.01.2011 року відповідачі стали власниками квартири, за адресою: АДРЕСА_1 . З одним із співвласників - ОСОБА_1 - було укладено договір на послуги з водопостачання та водовідведення від 09.12.2014 року. Звертає увагу суду, що відповідно до законодавства України, відповідачі повинні були повідомити позивача про зміну місця проживання та реєстрації. В той же час, оскільки відповідачі є власниками квартири, зміна місця проживання не звільняє їх від обов`язку оплати комунальних послуг. Посилання ОСОБА_1 , що вона не користувалась послугами не відповідають дійсності, оскільки до 31 березня 2019 року нарахування розміру плати за послуги здійснювалось за показниками лічильника, а починаючи з 01 квітня 2019 року, через не проходження державної повірки, водолічильник знятий з обліку. Жодних заяв чи звернень про факт не проживання будь-кого із членів сім`ї відповідачів у квартирі до позивача не надходило. Тому вважає, що вказана заборгованість має бути стягнута з відповідачів у повному обсязі.

04 лютого 2021 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги водопостачання та водовідведення за період з 01 лютого 2017 року по 15 жовтня 2020 року в розмірі 8 065,26 грн.

Представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Горбуновим Р.В. подано заперечення на відзив, у якому він зазначав, що уточнені позовні вимоги не визнає у повному обсязі та вважає їх безпідставними. Той факт, що ОСОБА_2 є співвласником квартири АДРЕСА_1 не є підставою для виникнення у неї зобов`язань перед позивачем, оскільки комунальні послуги надаються на підставі договору. Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_2 не проживає та не зареєстрована у вказаній квартирі.

Представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Горбуновим Р.В. подано заперечення на відзив, у якому він зазначає, що уточнені позовні вимоги не визнає у повному обсязі та вважає їх безпідставними. Зобов`язання ОСОБА_1 перед позивачем виникло на підставі договору. Згідно з умовами договору плата за водопостачання та водовідведення здійснюється за показами лічильника. Вимоги позивача про нарахування заборгованості ґрунтуються на тому, що ОСОБА_1 вчасно не пройшла повірку. Безпідставність вимог полягає у тому, що позивачем взято період нарахування за загальними правилами споживання за період з 01 лютого 2017 по 01 квітня 2019 року, що є неправильним. В той же час, лічильник в квартирі відповідачів вважається не взятим на облік з 01 квітня 2019 року. Щодо користування послугами, то відповідач у квартирі не проживала та послугами не користувалась, і тому нарахування заборгованості за надані послуги з 01 квітня 2019 року є безпідставними.

В судовому засіданні представник позивача - адвоката Стадніченко І.В. позов, з урахуванням уточнень, підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Пояснила, що відповідачі є співвласниками квартири. Відповідачі вчасно не пройшли повірку водо лічильника. В ході розгляду справи стало відомо, що станом на день розгляду справи повірку лічильник пройшов, однак з заявою про прийняття на абонентський облік до водоканалу водолічильника відповідачі не зверталися. Враховуючи, що лічильник не пройшов вчасно повірку, заборгованість нараховується за нормами споживання на двох осіб. Щодо письмових пояснень відповідачів, що вони не проживають у зазначеній квартирі, то відповідно до закону вони повинні повідомляти позивача про зміну власника та кількість проживаючих у квартирі осіб. Представник позивача двічі направляла листи за вказаною ОСОБА_2 адресою у м. Київ, однак до неї повернулися конверти, в першому випадку з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат не проживає», у другому випадку «за закінченням терміну зберігання». Тому пояснення, що вона проживає у іншому місті, не можуть братися за основу. З урахуванням викладеного, просила стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за водопостачання та водовідведення.

В судовому засіданні представник відповідачів - адвокат Горбунов Р.В. позов не визнав та пояснив, що зобов`язання у ОСОБА_1 по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення перед позивачем виникло на підставі укладеного між ними договору. Відповідно до умов договору споживач сплачує послуги за водопостачання та водовідведення за показаннями лічильника. Відповідач ОСОБА_2 також позовні вимоги не визнає, оскільки ніяких правовідносин з позивачем у неї немає. В неї не виникло обов`язку сплачувати послуги за воду, оскільки вона її не споживала.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов та заперечення проти нього, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.

Відповідачі є власниками квартири АДРЕСА_1 , яка їм належить на праві спільної часткової власності (по 1/2 частці кожному), що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 27 січня 2011 року та витягом про державну реєстрацію прав.

09 грудня 2014 року між ОСОБА_1 та ОКВП «Дніпро-Кіровоград» укладено договір №28523 про надання населенню послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, відповідно до якого позивач зобов`язався надавати відповідачу ОСОБА_1 послуги централізованого питного водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач ОСОБА_1 зобов`язалася своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах договору. На підстав зазначеного договору позивачем відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я відповідача ОСОБА_1 . В п.п. 9.1, 9.2 зазначеного договору встановлено, що договір діє з моменту його підписання до 31грудня 2015 року. Договір вражається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

Статтею 332 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами (ст. 67 ЖК України).

За змістом ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;

Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги, а саме: послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач, серед іншого, зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; допускати у своє житло (інший об`єкт нерухомого майна) управителя, виконавців комунальних послуг або їхніх представників у порядку, визначеному законом і договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, для проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем (ст. ст. 12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

За змістом ст. ст. 23, 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з централізованого водопостачання визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з централізованого водовідведення визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом.

Системний аналіз зазначених норм чинного законодавства дає підстави зробити висновок, що відповідачі, як власники квартири АДРЕСА_1 , зобов`язані утримувати зазначене майно, в тому числі і шляхом оплати за отримані комунальні послуги.

Заперечуючи проти позову, відповідачі посилалися на те, що в квартирі встановлено лічильник, а тому нарахування вартості послуг необхідно здійснювати саме на підставі його показників, а не за нормами водоспоживання.

Судом встановлено, що у зазначеній квартирі встановлено вузол обліку - лічильник води «Metron», №5585245.

Статтею 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та статтею 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено обов`язкова періодична повірка засобів вимірювальної техніки вузлів розподільного обліку згідно з міжповірочним інтервалом, зазначеним у технічному паспорті на цей засіб.

Згідно з Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» міжповірочний інтервал для лічильників води становить чотири роки.

Пунктами 5.4.3. та 5.4.15. договору №28523 про надання населенню послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 , покладено на споживача обов`язок, при наявності пристроїв обліку холодної води, щомісяця знімати їх показання, надавати контрольні показники в телефонному режимі та в квитанціях, оплачувати послуги, своєчасно виконувати державну перевірку водолічильників за власний рахунок. При цьому, п. 10.3. договору передбачає, що при не допуску в квартиру, відмові в огляді засобу обліку води з боку споживача представнику виконавця, споживання води визнається без обліковим і нарахування плати здійснюється за нормами споживання з моменту не допуску (відмови).

З матеріалів справи вбачається, що повірка лічильника повинна бути здійснена в ІІІ кварталі 2019 року, про що позивач повідомив відповідачів та запропонував надати доступ до водолічильника 26 березня 2019 року. Таке повідомлення отримано відповідачем ОСОБА_1 , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Оскільки, відповідачі не надали доступу до водолічильника, то позивач листом від 14 квітня 2019 року повідомив відповідачів про зняття зазначеного лічильника з обліку у зв`язку з не проходженням держповірки та про те, що з 01 квітня 2019 року нарахування вартості послуг буде здійснюватись згідно з нормами водоспоживання. Зазначений лист отримано відповідачем ОСОБА_1 , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №3022ТВ, лічильник води METRON, заводський №5585242, пройшов повірку лише 18 вересня 2020 року.

За таких обставин, суд вважає правомірним здійснення позивачем з 01 квітня 2019 року розрахунку обсягу споживання наданих послуг за нормами споживання, встановленими органами місцевого самоврядування, а не за показниками лічильника води, який у встановленому законом порядку та строки не пройшов обов`язкову повірку.

Крім того, заперечуючи проти позову, відповідачі посилалися на те, що вони не зареєстровані та не проживають в квартирі, а також не користувалися послугами водопостачання та водовідведення.

Відповідно до п. 1.2. договору №28523 про надання населенню послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 , в квартирі зареєстровані та проживають два чоловіки.

З копій паспортів відповідачів вбачається, що відповідач ОСОБА_1 була зареєстрована з 23 грудня 2010 року до 12 жовтня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , а з 12 жовтня 2016 року по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . Відповідач ОСОБА_2 була зареєстрована з 28 серпня 2014 року до 26 серпня 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 , а з 26 квітня 2016 року по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до п. 5.3.3. договору №28523 про надання населенню послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, зменшення розміру плати за послуги у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Споживач, якому нараховується плата за послуги згідно квартирних (будинкових) засобів обліку води, при виїзді з міста на тривалий час або зміні місця проживання тощо - письмово повідомляє виконавця з зазначенням терміну відсутності або письмово звертається з заявою про опломбування запірних вентилів (п. 10.2 договору).

Згідно з п. 10.4 договору перерахунок плати за надані послуги водопостачання та водовідведення в разі: відсутності споживача або членів його родини в зв`язку з роботою, лікуванням, навчанням, проходженням військової служби, відбуванням покарання здійснюється на підставі підтверджуючих довідок.

В той же час, відповідачі до позивача з відповідною заявою щодо зміни кількості зареєстрованих та проживаючих у квартирі осіб не зверталися, подавши заяву про опломбування крану лише у вересні 2020 року, що підтверджується копією акту №000216413 від 15.10.2020 року про позачергове обслуговування/взяття на облік приладу обліку води (з опломбуванням), відповідно до якого здійснено монтаж/опломбування засобу вимірювальної техніки - кран, у ванній, 15 жовтня 2020 року, номер пломби 33174791.

Також суд враховує, що згідно з розрахунком, наданим позивачем, станом на 01 квітня 2019 року показники лічильника становили 837 куб. м., що не оспорюється відповідачами. При цьому, з копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №3022ТВ, лічильник води METRON, заводський №5585242, вбачається, що станом на 18 вересня 2020 року, показники водолічильника складають 900 куб. м. Зазначене в сукупності свідчить, що в період з 01 квітня 2019 року по 15 жовтня 2020 року відповідачі користувалися послугами водопостачання та водовідведення, однак такі показники лічильника не можуть бути взяті при розрахунку розміру плати за водопостачання та водовідведення, оскільки відповідачами до 31 березня 2019 року не проведено обов`язкову періодичну повірку лічильника та не надано доказів, які містять дані про те, ким та коли знято пломбу з водолічильнака для проведення його повірки у вересні 2020 року та які показники мав лічильник на момент його зняття для повірки.

З урахуванням викладеного, оскільки відповідачами не виконано свій обов`язок щодо повідомлення позивача про зміну кількості зареєстрованих та проживаючих осіб у квартирі, а також не подано заяву про перерахунок плати за надані послуги водопостачання та водовідведення у зв`язку зі зміною кількості зареєстрованих та проживаючих осіб у квартирі, то суд вважає, що позивачем правомірно нараховувалась плата за водопостачання та водовідведення за період з 01 квітня 2019 року по 15 жовтня 2020 року за нормами споживання, встановленими органами місцевого самоврядування, з розрахунку на дві особи.

Звертаючись з позовом в суд, позивач просив стягнути заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення з відповідачів солідарно. При цьому, представник відповідача заперечував щодо стягнення заборгованості, зокрема з відповідача ОСОБА_2 , з тих підстав, що жодних договорів з позивачем вона не укладала.

Статтею 332 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. ст. 541, 543 ЦК України солідарний обов`язок виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

В той же час, ст. 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Враховуючи, що зазначена квартира належить відповідачам на праві спільної часткової власності (по 1/2 частці кожному), то вони відповідають перед позивачем за оплату послуг водопостачання та водовідведення в межах своєї частки у праві спільної часткової власності, а не як солідарні боржники.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідачів за послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01 лютого 2017 року по 15 жовтня 2020 року становить 8 065,26 грн. При цьому, позивачем вірно розрахована плата за послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01 лютого 2017 року по 31 березня 2019 року за показниками водолічильника та з 01 квітня 2019 року по 15 жовтня 2020 року, через не проходження державної повірки та зняття з обліку водолічильника - за нормою водоспоживання, з розрахунку на 2-х осіб на місяць. Також у розрахунку враховані всі часткові оплати, здійснені відповідачами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк).

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За таких обставин, оскільки відповідачі, як співвласники квартири не виконали свої зобов`язання, передбачені договором та законом, щодо оплати наданих позивачем послуг централізованого питного водопостачання та водовідведення, внаслідок чого утворилась заборгованість, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідачів заборгованості в розмірі 8 065,26 грн. по 1/2 частці з кожного, тобто по 4 032,63 грн.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

За змістом ч. ч. 1 - 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір в розмірі 2 102,00 грн., сума якого добровільно відшкодована відповідачами, що підтверджується квитанцією від 16 вересня 2020 року, а відтак суд не стягує зазначений судовий збір з відповідачів на користь позивача.

Крім того, у зв`язку із задоволенням позову, не підлягають відшкодуванню відповідачам, понесені ними витрати на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76 - 81, 141, 258, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» (адреса місцезнаходження: м. Кропивницький, вул. Соборна, 19-а, код за ) заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення за об`єктом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 лютого 2017 року по 15 жовтня 2020 року в розмірі 4 032 (чотири тисячі тридцять дві) грн. 63 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» (адреса місцезнаходження: м. Кропивницький, вул. Соборна, 19-а, код за ) заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення за об`єктом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 лютого 2017 року по 15 жовтня 2020 року в розмірі 4 032 (чотири тисячі тридцять дві) грн. 63 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 31 серпня 2021 року.

Суддя О.В.Авраменко