Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

01.09.2021 Справа №607/22540/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Грицай К.М.

за участю секретаря судового засідання Стус К.І.,

учасників справи: представника позивача Рукавця О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» в особі відділення Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача Акціонерного товариства «Акцент-Банк» в особі відділення Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 5000,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 45000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на наступні обставини. 23 травня 2020 року у ОСОБА_1 було викрадено гаманець, у якому знаходилась кредитна картка АТ «Акцент-Банк». Після виявлення крадіжки гаманця та крадіжки коштів із кредитної картки, цього ж дня позивач звернулась до ТВП ГУНП в Тернопільській області. По даному факту було внесено відомості до ЄРДР № 00011259 за ч. 1 ст. 185 КК України. 11 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до відділення АТ «Акцент-Банк» із заявою про припинення нарахування відсотків на викрадені у неї кредитні кошти до завершення розслідування у кримінальному провадженні № 00011259, однак з 01 липня 2020 року банк щомісячно проводив списання процентів за використання кредитного ліміту по картці. Станом на 19.11.2020 року банком нараховано 13119,04 грн. боргу. З липня 2020 року до позивача почали телефонувати працівники банку та колекторської фірми із погрозами фізичною розправою з метою спонукання ОСОБА_1 повернути банку викрадені у неї кредитні кошти. Після цих дзвінків у позивача були неодноразові гіпертонічні кризи та вона була змушена звертатись за медичною допомогою. ОСОБА_1 вказує на те, що їй заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болі, погіршенні стану здоров`я, порушенні нормального способу життя, позивач змушена докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав та лікування у закладах охорони здоров`я. З врахуванням наведеного, просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицака Р.М. від 28 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

23 березня 2021 року ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицай К.М. прийнято до розгляду дану цивільну справу та призначено підготовче судове засідання.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Рукавець О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечив щодо заочного розгляду справи.

Представник відповідача Акціонерного товариства «Акцент-Банк» в особі відділення Акціонерного товариства «Акцент-Банк» повторно в судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

23 травня 2020 року внесено відомості до ЄРДР № 0001259 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Згідно Витягу з ЄРДР від 10.06.2020 року по кримінальному провадженні № 0001259, 23 травня 2020 року до ТВП ГУНП в Тернопільській області звернулась ОСОБА_1 із заявою про те, що близько 17 год. 30 хв. невідома особа таємно, шляхом вільного доступу викрала гаманець, що знаходився у сумці в приміщенні Секонд хенд за адресою: АДРЕСА_1 , у якому містились грошові кошти у сумі 530 грн. та чотири банківських картки, одна з яких картка «Акцент-Банк» № НОМЕР_1 , з якої було викрадено кредитні грошові кошти у сумі 10500 грн., чим завдали матеріальну шкоду ОСОБА_1 .

Як вбачається з виписок по картці/рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 від 19 грудня 2020 року, 23 травня 2020 року із вказаної картки знімались грошові кошти на загальну суму 10500 грн., сума комісії 465,01 грн. Залишок з урахуванням кредитного ліміту становить 13119,04 грн.

Згідно повідомлення АТ «Акцент-Банк» № 20.1.0.0.0/7-20201130/90 від 07 грудня 2020 року, вказано, що зупинити нарахування відсотків банком неможливо. Банк розуміє ситуацію, що склалась і відповідно до закону 691-ІХ від 16.06.2020 року виконує встановлені вимоги, а саме: скасовує нарахування пені, штрафів, і подвійних відсотків при простроченні за період встановленого карантину (з 01.03.2020 року), і в тридцяти денний термін після дня завершення дії карантину. Але при цьому, інші умови і вимоги за договором залишаються незмінними, тобто мінімальний платіж по кредиту необхідно вносити.

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 05028 від 05.08.2020 року, ОСОБА_1 проходила медичне обстеження та останній поставлено діагноз: вегетосудинна дистонія за змішаним типом; мала аномалія розвитку серця Аневризма МПП без ознак шунтування; СН 0 ст.; варикозне розширення вен нижніх кінцівок; невротичний розлад; диссомія; забій, садини, підшкірні гематоми м`яких тканин плеча, лівої гомілки медіальної поверхні правого плеча та правого колінного суглобу.

Згідно сигнальних листів від 10.08.2020 року, 20.08.2020 року, 01.09.2020 року, 04.09.2020 року, 09.09.2020 року, 13.09.2020 року, 26.10.2020 року, ОСОБА_1 надавалась екстрена медична допомога КЗ ТОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф».

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом наведених законодавчих положень відповідальність за завдану шкоду настає лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину. Відсутність хоча б одного з елементів, що становлять склад цивільного правопорушення, не дає підстав для покладення відповідальності за заподіяні збитки.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, позивачем на підтвердження обґрунтування позовних вимог не подано жодних належних та допустимих доказів, що заподіяна шкода завдана з вини відповідача та її розмір становить 5000,00 грн., відтак позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» в особі відділення Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення матеріальної шкоди є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Щодо вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Винна сторона (інша особа), яка застосувала фізичний або психічний тиск до другої сторони, зобов`язана відшкодувати їй збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину, що передбачено ч. 2 ст. 231 ЦК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц (провадження № 14-64 цс 19) вказано: «Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобов`язання (стаття 611 ЦК України) може здійснюватися виключно у випадках, що прямо передбачені законом, а також якщо умови про відшкодування передбачені укладеним договором.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що відшкодування моральної шкоди кредитним договором не передбачено, крім того, позивачем не надано жодних належних допустимих доказів завдання внаслідок неправомірних дій відповідача моральної шкоди, у зв`язку з чим вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст. 12, 22, 23, 611, 1166, 1167 ЦК України, ст. 12, 13, 76, 81, 263, 265, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» в особі відділення Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: АТ «Акцент-Банк» в особі відділення АТ «Акцент-Банк», місцезнаходження: вул. Л. Українки, 10, м. Тернопіль, .

Повний текст судового рішення складений 11.09.2021 року.

Головуючий суддяК. М. Грицай