Дата документу 22.04.2021
Справа № 501/3545/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

Головуючого-судді - Смирнова В.В.,

при секретарі - Авраменко Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області цивільну справу № 501/3545/20 за

позовом ОСОБА_1 , місце проживання/реєстрації: АДРЕСА_1

до

відповідача: ОСОБА_2 , місце проживання/реєстрації: АДРЕСА_2

третя особа: Чорноморська міська рада Одеської області в особі органу опіки та піклування, адреса:місто Чорноморськ, Одеської області, проспект Миру,33

предмет та підстави позову: про встановлення місця проживання дитини, про зміну розміру аліментів на утримання малолітньої дитини

учасники справи не з`явилися,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

ВСТАНОВИВ:

І. виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач), третя особа ЧМР Одеської області в особі органу опіки та піклування про встановлення місця проживання дитини, про зміну розміру аліментів на утримання малолітньої дитини.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.01.2016 року до 30.05.019 року. Від шлюбних відносин у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_3 , яка після розірвання шлюбу постійно проживала та проживає з позивачкою. Між сторонами існувала угода, що після офіційного розірвання шлюбу відповідач буде сплачувати на утримання дитини аліменти у розмірі достатньому для її утримання, що не може бути меншим 500 доларів США на місяць та донька залишиться проживати з позивачкою. А позивачка не буде перешкоджати відповідачу зустрічатись з дитиною та приймати участь у її вихованні. Відповідно до домовленості відповідач надав особисту розписку. Після розірвання шлюбу, в той час, коли відповідачу необхідно було виїхати за межі України в рейс в якості помічника капітану морського судна, він виплачував аліменти у встановленій за домовленістю сумі - 500 доларів США в місяць. Але потім у сторін стали виникати проблеми по виконуванню домовленості відповідно матеріального утримання доньки (виплати аліментів). Відповідач категорично відмовився сплачувати аліменти в обсязі, передбаченому договором. І взагалі перестав надавати допомогу на утримання дитини. Позивачка створює для доньки всі можливі умови для благополучного існування, займається її навчанням та вихованням, весь вільний час проводить з донькою, турбується про її гармонійний духовний, моральний та фізичний розвиток. Відповідач постійно змінює місце свого проживання, дуже часто та на тривалий строк відсутній в Україні, так як працює моряком. Відповідач обмежив свою участь у вихованні доньки, посилаючись на те, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, та йому дешевше забрати її до себе, а ніж сплачувати аліменти на утримання доньки в тому розмірі, що були оговорені між сторонами. Відсутність відповідача в Україні,у зв`язку зі специфікую своєї роботи (моряк) впливає на права дитини. Наприклад, літом 2020 року позивачка мала можливість разом з дитиною виїхати на відпочинок в Туреччину, але із-зі відсутності нотаріально посвідченої згоди відповідача була позбавлена такої можливості.

Позивачка вказує в позові, що відповідач на час подання позову має регулярний дохід і може сплачувати аліменти у більшому розмірі відносно тих коштів, які він сплачував за судовим наказом Іллічівського міського суду Одеської області від 22.06.2020 року.

У зв`язку з цим позивачка звернулася до суду з даним позовом (а.с. 3-7) та просить суд:

Встановити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

Змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 10000,00 (десять тисяч) гривень щомісячно, до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , всі витрати, пов`язані зі зверненням до суду та підтверджені квитанціями.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду відзив, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

Третя особа Чорноморська міська рада в особі органу опіки та піклування надала висновок про можливість вирішення спору між сторонами (а.с. 1146-156).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

20.10.2020 р. представник позивача звернувся з клопотанням про витребування доказів (а.с.21-23).

Від 16.11.2020 року відповідач ОСОБА_2 надав до суду відзив, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю (а.с. 38-41).

20.11.2020 року відповідач звернувся з клопотанням про доручення доказів (а.с.49-50).

20.11.2020 року надійшла заява відповідача про розгляд справи без його участі (а.с. 49).

18.03.2021 року третя особа Чорноморська міська рада в особі органу опіки та піклування надала висновок про можливість вирішення спору між сторонами про встановлення місця проживання дитини (а.с. 146-159).

12.04.2021 року надійшла заява представника позивача про розгляд справи без її часті.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Іллічівський міський суд Одеської області від 30.10.2020 року було прийнято до свого провадження справу та призначено до розгляду (а.с. 35).

Ухвалою Іллічівський міський суд Одеської області від 23.11.2020 року витребувано докази за клопотання представника позивача (а.с. 53-54).

Ухвалою Іллічівський міський суд Одеської області від 24.02.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду в загальному порядку (а.с. 108).

Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Відповідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 актовий запис № 942 від 20 липня 2016 року, у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 донька ОСОБА_3 (а.с. 10).

Згідно копії рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 30.05.2019 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 11-12).

Відповідно копії судового наказу Іллічівського міського суду Одеської області від 22.06.2020 року з ОСОБА_2 стягнено аліменти у розмірі ј частина усіх видів заробітків (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.06.2020 року і до повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.14).

Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації станом на 09.12.2020 року відповідач ОСОБА_2 на тривалий час, регулярно, перетинає кордон України (а.с. 70-71).

Згідно інформації та копій документів наданих Інспекцією з питань підготовки та дипломування моряків станом на 24.02.2021 року відповідач ОСОБА_2 є професійним дипломованим моряком (професія штурман) з діючими дозвольними документами підтверджуючим його кваліфікацію (а.с.110-136).

Згідно інформації Банку «Південний» станом на 11.12.2020 року відповідач має відкритий валютний рахунок № НОМЕР_4 , на який регулярно, під час його відсутності в Україні, надходили платежі у вигляді заробітної плата (salary).

Відповідно до інформації ТОВ «Епсілон мерітайм сервіз ЛТД» Відповідач ОСОБА_2 укладав індивідуальний трудовий договір моряка з іноземним судновласником «CHARTELL MARITIME S.A.» 06 грудня 2019 року срок на 6+1 місяць (а.с.95-97, 144-145).

Відповідно до Висновку виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області як органу опіки та піклування № 253-2031 від 18 березня 2021 року доцільне визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 (а.с.146-156).

V. Оцінка Суду.

Згідно ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Згідно зі ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Крім того, поняття "розлучення дитини та матері" не є тотожним поняттю „визначення різних місць проживання матері та дитини", оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання.

Таким чином положення статті 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини.

Як роз`яснено у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Частинами 1, 2 ст.171 СК України встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Урахування думки дитини щодо її життя передбачає й ст.12 Конвенції з прав дитини, в якій записано, що Конвенція зобов`язує держави-учасниці забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю.

При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення.

Суд бере до уваги, що з 2018 року існує спрощена процедура виїзду дитини за кордон, якою може скористатись той із батьків, з яким проживає дитина. Місце проживання має обов`язково підтверджуватись рішенням суду або органу опіки та піклування, у якому визначено (підтверджено) місце проживання дитини з тим із батьків, який має намір виїздити за межі України з дитиною, або який уповноважив на це нотаріально посвідченою згодою інших осіб.

Так, порядок та підстави виїзду дитини за кордон без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків регулюється частиною 5 статті 157 Сімейного кодексу України та пунктом 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, які затверджені постановою КМУ №57 від 27.01.95р.

Згідно абз. 2 п. 5 ст. 157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, з яким за рішенням суду визначено або висновком органів опіки та піклування підтверджено місце проживання дитини, самостійно вирішує питання тимчасового виїзду за межі України на строк до одного місяця та більше з метою лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, у тому числі у складі організованої групи дітей.

Отже, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що вимога про визначення місця проживання дитини підлягає задоволенню.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову - ч. 1 ст. 191 СК України.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Ч. 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів відбулись зміни у житті одержувача аліментів. Так, на даний час дитина підростає, в зв`язку з чим збільшилися витрати на її утримання, що законодавчо підтверджується прожитковим мінімумом для осіб вказаної категорії, та вніс зміни до сімейного законодавства.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Ст. 223 ч. 4 ЦПК України передбачає, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Суд звертає увагу, що статтями 141, 155 Сімейного кодексу України (далі СК) передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, Суд знаходить підстави для збільшення розміру аліментів з відповідача на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 10 000.00 (десять тисяч) гривень щомісячно з 20.10.2020 року і до повноліття дитини.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Згідно ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, у зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір за вимогу про стягнення аліментів на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Крім того, відповідно до п. 3 ч.1 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною третьою вказаної ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

В матеріалах справи наявний витяг з договору № 678 про надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 від імені адвоката Дубінчук Ж.М. (а.с.15), ордер серії ОД № 676052 (а.с.2 9), квитанція № 101 до прибуткового касового ордеру від 25.08.2020 року на суму 7000,00 грн. (а.с.16), розрахунок витрат на послуги, надані адвокатом (а.с.16).

При подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840.00 грн. (а.с. 2) та за забезпечення доказів шляхом витребування доказів у розмірі 420,40 грн. (а.с.1).

З огляду на викладене, суд доходить до висновку про стягнення з відповідача судових витрат пропорційно долі задоволених вимог у розмірі 8761,2 грн.

Керуючись ст.ст. 3-5, 7, 10, 19, 258, 264, 265, 268, 280-283, 352 ЦПК України, ст.ст. 180, 184, 185, 191 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення місця проживання малолітньої дитини та зміну розміру аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити.

Встановити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Збільшити розмір аліментів які сплачує ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за судовим наказом Іллічівського міського суду Одеської області №501/1771/20 від 22 червня 2021 року на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ј частини всіх видів заробітків (доходів) але не менше ніж 50% на прожитковий мінімум на дитину відповідного віку на 10000,00 (десять тисяч) гривень в місяць, починаючи з дня звернення до суду 20.10.2020 року і до повноліття дитини ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати, пов`язані із зверненням до суду у розмірі 8761,2 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 22.04.2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 місце проживання: АДРЕСА_2

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області Смирнов В.В.