Справа № 159/3576/21
Провадження № 2/159/947/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю секретаря

судового засідання Спасюк К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовомОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що вона разом з ОСОБА_4 вступила в юридичний шлюб 13.06.1970 року.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 16.03.1992 року Ковельським міським управлінням комунального господарства, чоловіку позивача - ОСОБА_4 належало 35/1000 жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 . Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Ковельської міської Ради народних депутатів № 64 від 27.02.1992 року. Зазначений у свідоцтві житловий будинок 15/1000 зареєстрований в Волинському обласному бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за ОСОБА_4 та записаний в реєстрову книгу за реєстровим № 5251 від 16.03.1992 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно, в тому числі на квартиру АДРЕСА_1 . Заповіт від імені ОСОБА_4 не посвідчувався.

Позивач вказує, що вона фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , оскільки постійно проживала та була зареєстрована разом з чоловіком на момент його смерті по АДРЕСА_1 . Право на спадщину мають також діти спадкодавця - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які звернулися в Ковельську державну нотаріальну контору з заявами про відмову від своєї частки в спадковому майні.

Позивач зазначає, що на її звернення про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті чоловіка, таке свідоцтво не було видано, оскільки відсутні правовстановлюючі документи про право власності на вищевказане житло, так як при житті чоловікові було видане свідоцтво про право власності на жилий будинок без печатки та не вказано прізвище голови виконкому який його видав, а тому таке свідоцтво не є правовстановлюючим документом про належність цього майна спадкодавцеві.

Враховуючи наведене, позивач просила суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В підготовче судове засідання позивач не з`явилась, однак попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідачі в підготовче судове засідання не з`явились, однак подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Проти задоволення позову не заперечують.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про те, що позов підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 21.09.2020 року, виданим Ковельським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Той факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_1 були подружжям, підтверджується копією свідоцтва про одруження, виданим 13.06.1970 року Палацом щастя м. Ковеля Волинської області.

З копії свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 16.03.1992 року встановлено, що 15/1000 жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_4 на праві особистої власності.

Однак, зазначене свідоцтво не підписано уповноваженою особою та не скріплено відповідною печаткою.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності ОСОБА_4 на вказану квартиру не зареєстровано.

Ця ж обставина підтверджується матеріалами інвентаризаційної справи на багатоквартирний будинок в АДРЕСА_1 , оглянутої в судовому засіданні.

Відповідно до виписки з рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради народних депутатів № 64 від 27.02.1992 року, ОСОБА_4 передано в особисту власність трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 56,4м.кв., житловою 36,1 м.кв. Квартира передана безоплатно згідно Закону України «Про статус і Соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 19.12.1991 року. Ідеальна доля квартири становить 15/1000 частини будинку.

Таким чином, квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_4 , що додатково підтверджується будинковою книгою для приписки громадян, проживаючих в квартирі АДРЕСА_1 .

Однак, таке право у встановленому порядку не було зареєстровано ОСОБА_4 за життя.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст.1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від заповіту.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не прийнялися внаслідок його смерті.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на все майно, яке належало йому на праві приватної власності, в тому числі й на вказану житлову квартиру.

Згідно п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно листа Ковельської державної нотаріальної контори № 804/02-14 від 07.06.2021 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану квартиру після смерті ОСОБА_4 в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Згідно матеріалів спадкової справи № 85/2021, заведеної щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , встановлено, що спадкоємцем майна померлого за законом є ОСОБА_1 , яка постійно проживала та була зареєстрована разом з чоловіком на момент його смерті по АДРЕСА_1 . Право на спадщину мають також діти спадкодавця, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які подали до Ковельської державної нотаріальної контори заяви про відмову від своєї частки в спадковому майні.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач, як дружина померлого ОСОБА_4 , є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті померлого чоловіка, в тому числі й вказаної квартири, а тому це майно належить позивачу в порядку спадкування за законом.

З огляду на викладене, в судовому засіданні доведено обставини, якими позивач обґрунтовувала свої позовні вимоги, а саме - право позивача на квартируАДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виходячи з обставин справи, судові витрати по справі суд залишає за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1216, 1217, 1220-1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 09.12.1998 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, ІПН НОМЕР_3 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ковелі Волинської області.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Головуючий:П. Ю. Бойчук