Справа №601/607/21
Провадження № 2/601/341/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2021 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Білосевич Г.С.,

з участю секретаря судового засідання Тимощук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець цивільну справу № 601/607/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

за участю: позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Гонти М.С.,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідача ОСОБА_2 суми боргу за борговою розпискою, що складає 12 000 доларів США. В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що 28 грудня 2017 позивач надав відповідачу - ОСОБА_2 позику в розмірі 12 000 доларів США, що станом на 04.03.2021, відповідно до офіційного курсу НБУ, становить 334172,4 грн. Відповідач в свою чергу зобов`язався повернути 12000,00 доларів США до 30 березня 2018 року. Оригінал розписки від 28.12.2017 написаний та підписаний власноручно відповідачем.

Неодноразові вимоги позивача про повернення боргу (по телефону, при особистих зустрічах) відповідач ігнорує. На дату звернення з позовом до суду зобов`язання за позикою та вказані в борговій розписці строки не виконані Оригінали вищевказаної розписки знаходяться у позивача. За таких обставин позивач просить суд стягнути із ОСОБА_2 заборгованість по борговій розписці від 28.12.2017 року в сумі 12 000 доларів США та судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Гонта М.С. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини його неявки суду невідомі.

Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 223 та частини 1 статті 281 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлявся про день, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин і не повідомив причини неявки та не подав відзив на позов.

10.03.2021 року ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 11 березня 2021 року вказана заява задоволена.

14.05.2021 представником позивача - адвокатом Гонтою М.С. подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 21 травня 2021 року вищевказане клопотання представника позивача задоволено.

Суд, заслухавши поясненя учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Із розписки від 28.12.2017 року слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 отримав від ОСОБА_1 12 000 доларів США, які зобов`язався повернути до 30 березня 2018 року.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до положень статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Частиною третьою статті 545 ЦК України передбачено, що наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із сутті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання зобов`язання частково або в повному обсязі. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Відповідно наявність у позивача боргового документа - розписки відповідача, свідчить про невиконання ним взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.

У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 у справі № 6-1967цс15.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 гроші в сумі 12 000 доларів США, про що 28.12.2017 року написав розписку та зобов`язався повернути даний борг до 30.03.2018 року. Наявність у ОСОБА_1 оригіналу боргової розписки ОСОБА_2 , свідчить про невиконання останнім взятих на себе зобов`язань.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із врахуванням наведеного суд вважає, що із відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 понесенні останнім судові витрати по справі, що становить 3 341 грн. 73 коп..

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 202, 207, 525, 526, 530, 533, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 4,13,81, 133, 141, 263, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти суму в розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) доларів США та 3 341 ( три тисячі триста сорок одну ) гривню 73 (сімдесят три) копійки судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 28.08.2021 року.

Головуючий: