Провадження № 4-с/201/40/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Шумейко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко Михайло Михайлович, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», Фермерське господарство «Рось 14» про визнання неправомірними та скасування постанов приватного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 14 травня 2021 року надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко Михайло Михайлович, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», Фермерське господарство «Рось 14» про визнання неправомірними та скасування постанов приватного виконавця в якій просив:

Визнати неправомірними та зобов`язати приватного виконавця округу Київської області Трофименко М.М. скасувати постанови винесенні у виконавчого му провадженні № 65217281 від 20 квітня 2021 року :

?про відкриття виконавчого провадження № 65217281 з примусового виконання виконавчого листа № 2- 10170/2010 виданого 06 квітня 2021 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення солідарно з ТОВ ««Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та Фермерське господарство «Рось 14» на користь ПАТ комерційний банк «Приватбанк» 1 007 969,61 грн. заборгованість за кредитною угодою від 23 липня 2008 року №207 КМ_В;

?про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 ;

?про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні, якою арештовані рахунки в банках ОСОБА_1 .

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2010 року по справі № 2-10170/10 задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк до ТОВ Українське фінансове агентство ВЕРУС, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Фермерського господарства «Рось 14» про стягнення суми заборгованості позов ПАТ КБ «Приватбанк та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ФГ «Рось 14» на користь ПАТ КБ ПриватБанк 1 007 969,61 грн. заборгованості за кредитною угодою від 23 липня 2008 р. № 207КМ_В. На виконання рішення суду 06 квітня 2012 року видано виконавчий лист, а 20 квітня 2021 року винесено оскаржувані постанови, які скаржник вважає незаконними та просить скасувати оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання вже минув (а.с.1-3).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 14 травня 2021 року указана скарга передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.11).

17 травня 2021 року ухвалою судді скарга прийнята до розгляду (а.с. 12).

На адресу суду 08 липня 2021 року від приватного виконавця Трофименко М.М. надійшов відзив на скаргу, в яких останній просив відмовити в задоволенні скарги пославшись на те, що дійсно 20 квітня 2021 року йому на виконання надійшов виконавчий лист виданий Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 06 квітня 2012 року, на якому міститься відмітка державного виконавця Києво Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ЦМРУЮ м. Києва про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 09 лютого 2021 року. Оскільки відповідно до ч. 1 розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження, виконавчі документи, виданні до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановленні Законом тобто трирічний строк пред`явлення до виконання виконавчого документа поширюється на виконавчі документи, які виданні як до так, і після набрання чинності Закону України «Про виконавче провадження», отже відповідно норм ч. 1 ст. 12 Закону строк пред`явлення виконавчого листа поновлено з 09 лютого 2021 року, а тому посилання скаржника на неправомірність дій приватного виконавця та відкриття провадження після пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є безпідставними (а.с.19-20).

20 липня 2021 року представником АТ КБ «Приват банк» надано відзив на скаргу ОСОБА_1 в якому представник просив відмовити в задоволенні скарги пославшись на її безпідставність. Так, скаржник посилається на пропуск строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, однак відповідно до ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути перервано. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час що минув до переривання строку до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, оскільки виконавчий документ виданий Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 06 квітня 2012 року має відмітку про його повернення 09 лютого 2021 року на підставі п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». 09 лютого 2021 року, з урахуванням положень Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення повторно до виконання виконавчого листа встановлено до 09 лютого 2022 року (а.с. 31-35).

30 серпня 2021 року ухвалою суду закрито провадження в частині вимог про оскарження постанови приватного виконавця від 20 квітня 2021 року про стягнення з боржника основної винагороди.

Сторони в судове засідання не з`явилися, що відповідно до норм ч. 2 ст. 450 ЦПК України не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Суд, дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Так, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2010 року по справі № 2-10170/10 задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк до ТОВ Українське фінансове агентство ВЕРУС, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Фермерського господарства «Рось 14» про стягнення суми заборгованості позов ПАТ КБ «Приватбанк та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ФГ «Рось 14» на користь ПАТ КБ ПриватБанк 1 007 969,61 грн. заборгованості за кредитною угодою від 23 липня 2008 р. № 207КМ_В.

На виконання рішення суду 06 квітня 2012 року видано виконавчий лист (а.с. 22) на якому міститься відмітка державного виконавця Києво Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ЦМРУЮ м. Києва про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 09 лютого 2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

20 квітня 2021 року на адресу приватного виконавця Трофименка М.М. надійшла заява від ПАТ КБ «Приватбанк» про відкриття виконавчого провадження, в якій стягувач просить відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-10170/2010 виданого 06 квітня 2012 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська та стягнути з боржника ОСОБА_1 кошти (а.с. 21).

На виконання ст. ст. 24,26 Закону України «Про виконавче провадження» 20 квітня 2021 року приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65217281 (а.с. 24-25).

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до частини 4 статті 12 Закону строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Нормою частини 5 ст. 12 Закону встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Виконавчий лист містить відмітку про те, що 09 лютого 2021 року виконавчий лист було повернуто на підставі п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIIІ.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження, виконавчі документи, виданні до набрання чинності цим Законом , пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ст. 58 Конституції України встановлено, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

З огляду на викладене, положення Закону України від 05 червня 2016 року «Про виконавче провадження» в частині строків пред`явлення виконавчих документів до виконання, визначених у ч. 1 ст. 12 Закону, в аспекті положень пункту 5 розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, розповсюджуються виключно на виконавчі документи видані з дня прийняття цього Закону та до набрання ним чинності, і не можуть розповсюджуватися на правовідносини, які виникли до прийняття цього Закону в частині визначення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, якщо він був виданий до прийняття цього Закону.

Враховуючи викладені обставини, при визначенні строку пред`явлення виконавчого листа №2-10170/2010, який виданий Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 06 квітня 2012 року , необхідно застосовувати положення Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на час видачі даного виконавчого листа.

Оскільки виконавчий лист було повернуто без виконання 09 лютого 2021 року, з урахуванням положень Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення повторно до виконання виконавчого листа встановлено до 09 лютого 2022 року.

Твердження скаржника, що на момент винесення оскаржуваних постанов сплинув строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови були прийняті відповідно до закону, в межах повноважень приватного виконавця та права ОСОБА_1 порушенні не були, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 450, 451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко Михайло Михайлович, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», Фермерське господарство «Рось 14» про визнання неправомірними та скасування постанов приватного виконавця залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Демидова