Справа № 318/1676/18 Номер провадження №2/318/13/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2021 р. м. Кам`янка-Дніпровська

Кам`янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі: суддя Васильченка В.В.; секретар Борисенко П.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Шипілова Світлана Володимирівна, про стягнення заборгованості,

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 20572,00 грн., посилаючись на те, що з метою отримання банківських послуг відповідачка підписала заяву б/н від 22.05.2021 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач при укладенні Договору дав згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України. Внаслідок неналежного виконання взятих на себе кредитних зобов`язань, у відповідача станом на 19.06.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 20572,07 грн., з яких 4975,60 грн. тіло кредиту, 5558,68 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом, 8681,98 грн. нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 955,81 грн. штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача на свою користь 20572,07 грн. за кредитним договором б/н від 22.05.2012 року, судові витрати у розмірі 1762,00 грн.

Вказана вище цивільна справа перебувала у провадженні судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області ОСОБА_2..

У відповідності до наказу в.о. голови Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 15 липня 2020 року № 47 суддю ОСОБА_2 відраховано зі складу суду у зв`язку зі смертю та був проведений повторний автоматичний розподіл судової справи, для розгляду якої визначено суддю Васильченка В.В..

Ухвалою від 26.08.2021 р. суддею Васильченко В.В. прийнято справу до провадження та призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, сторони повідомлено про їх процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Згідно із частинами 1, 8 ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Сторони були повідомлені про слухання справи належним чином шляхом направлення поштою ухвали та судової повістки-повідомлення.

Представник позивача надав 08.10.2020 р. клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів: виписки по картковому рахунку, витяг з умов та правил надання банківських послуг, внутрішньобанківський наказ про затвердження умов та правил надання банківських послуг, довідку про зміну умов кредитування, довідку видані кредитки.

Відповідач ОСОБА_1 про слухання справи повідомлена належним чином шляхом направлення за місцем її реєстрації судової повістки-повідомлення, які отримані відповідачем згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 29.08.2020 р..

Представник відповідача ОСОБА_3 про слухання справи повідомлена належним чином вручення судової повістки-повідомлення, про що в матеріалах справи міститься розписка від 28.08.2020 р..

Відповідно до відзиву на позовну заяву від 21.10.2018 року (а.с.45-47) відповідач заперечує поти позовної заяви, зазначає, що отримала кредитну картку в ПАТ КБ «Приватбанк», проте ніяких кредитних договорів не укладала, договорів про відкриття рахунку банком надано їй не було. Анкету заяву заповнював працівник банку і сам вписав бажаний ліміт. Відповідач заперечує проти отримання кредиту, та факт погашення кредиту, оскільки його не отримувала. Зазначає, що з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку працівники позивача її не ознайомлювали, отже вони не є частиною кредитного договору. Просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Стороною позивача 20.02.2019 р. надано до суду Відповідь на відзив в якому додатково виклав нормативне обґрунтування позовних вимог, просить суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі (а.с.85-88).

У письмових запереченнях на позовну заяву від 14.02.2019 р. (а.с. 79-82) відповідач фактично викладає обставини тотожні відзиву на позовну заяву від 21.10.2018 р., просить також суд відмовити в задоволенні позову позивачу про стягнення з неї заборгованості у зв`язку із спливом строку позовної давності та у зв`язку з не доведеністю стороною позивача фактів, які підлягають доказуванню у конкретній цивільній справі.

Позивачем надано 11.03.2019 р. (а.с. 99 -103), які за змістом відповідають позовній заяві та запереченням на відзив, зазначає, що із виписки банку вбачається, що Відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Просить позов задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку ти, що відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.19,274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви та відзиву, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 22.05.2012 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підписала анкету-заяву №б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідно до якої відповідач отримав кредит на картковий рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки "Універсальна" (а.с.8).

Т.ч. договірні зобов`язання між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 підтверджуються анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 22.05.2012 року.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 згідно кредитного договору б/н від 22.05.2012 року отримала кредитні картки № НОМЕР_1 дата відкриття 22.05.2012 терміном дії до 02/16, № НОМЕР_2 дата відкриття 26.02.2015 терміном дії до 03/18, № НОМЕР_3 дата відкриття 12.10.2018 терміном дії до 08/22.

Згідно довідки позивача про міну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 , 22.05.2012 року здійснено старт кредитного рахунку з кредитним лімітом 900,00 грн., який змінився того ж дня до 300,00 грн., а 26.02.2015 р. збільшено до 900,00 грн., 17.03.2015 р. до 2500,00 грн., 14.08.2018 р. знижено до 0,00 грн..

Згідно з розрахунком відповідач ОСОБА_4 станом на 19.06.2018 року має перед АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 20572,07 грн., з яких 4975,60 грн. тіло кредиту, 5558,68 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом, 8681,98 грн. нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 955,81 грн. штраф (процентна складова)

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами у самому договорі).

Враховуючи викладене, заява відповідача про застосування позовної давності не підлягає задоволенню, оскільки за змістом укладеного між сторонами договору від 22.05.2012 року, умови якого зафіксовані лише у анкеті-заяві, яка підписана відповідачем, не містять строку повернення кредиту (користування ним), тому у відповідача до пред`явлення банком цього позову до суду не виникло зобов`язання з повернення отриманих коштів, оскільки початок перебігу позовної давності у такому випадку визначається відповідно до частини другої статті 530 ЦК України.

Аналогічні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (№ 14-131цс19), а також Першої судовою палатою Касаційного цивільного судуВерховного Суду у постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 191/2648/17 (№ 61-5662св19).

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, отже, наявні правові підстави для стягнення у примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту у розмірі 4975,60 грн., оскільки відповідачем не спростовано розмір заборгованості за тілом кредиту.

Разом з тим вимоги про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, пенею, штрафами є безпідставним, оскільки наявні у матеріалах справи Умови та правила надання банківських послуг, які передбачали сплату процентів, пені, штрафів, не містять підпису ОСОБА_1 , а отже, позивачем не доведено, що відповідач, підписуючи анкету-заяву, погодилася на приєднання до цих Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, ознайомившись з ними. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач розуміла саме ці умови та погодилася з ними, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо дати повернення отриманих у кредит коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, нарахування пені, штрафів саме у зазначених у цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Тому у цій справі не можна вважати Умови та правила надання банківських послуг ПриватБанку складовою частиною укладеного між сторонами договору, а тому такі вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у справі, що розглядається, позов задоволено частково, тому в порядку частини першої статті 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 426,16 грн. (розмір заявлених вимог - 20572,07 грн., розмір вимог, що підлягають задоволенню - 4975,60 грн., сума сплаченого збору - 1762,00 грн. т.ч. 4975,60 /20572,07 х 1762 = 426,16).

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 536, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 81, 141, 265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 4975 (чотири тисячі дев`ятсот сімдесят п`ять) грн. 86 коп., судовий збір у розмірі 426 (чотириста двадцять шість) грн. 16 коп.

В решті вимог позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Запорізького апеляційного суду через Кам`янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, адреса для листування: 49094 м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , рахунок № НОМЕР_4 , МФО № 305299.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт НОМЕР_6 виданий 27.09.1996 р. Енергодарським МВ УМВС України в Запорізькій області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача: адвокат Шипілова Світлана Володимирівна, місцезнаходження: 71304, Запорізька обл., Василівський р., м. Кам`янка-Дніпровська, вул. Щаслива, буд. 91-А.

Суддя: В. В. Васильченко