Справа №2-3113/10
Провадження №2-з/522/428/21
УХВАЛА

01 вересня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді - Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Бойко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси, в порядку ст. 158 ЦПК України, надійшла заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, шляхом зняття арешту з майна, в якій заявник просить скасувати вжиті ухвалою суду від 16.04.2009 року заходи забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

В судове засідання 01.09.2020 року сторони не з`явилися, про час, дату і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Суд дослідивши заяву про скасування заходів забезпечення позову та матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно п. 2, 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК). У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

Тобто, законодавець чітко визначив порядок скасування арешту з майна, який ініціює особа, яка не була учасником справи.

В даному випадку, ОСОБА_1 не є учасником справи, в рамках якої вживалися заходи забезпечення позову, а отже, має право на звернення до суду з відповідним позовом про скасування даного забезпечення, а не з заявою в порядку ст. 158 ЦПК України.

За таких обставин, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 158, 183, 223, 258-260 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали складено 02.09.2021 року.

Суддя: В.Я.Бондар