Провадження № 2/686/5205/21
УХВАЛА

06 вересня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Шубарт Ю.М.,

за участю представника позивача Книш О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Лавришиної Антоніни Оксентіївни про визнання відмови у вчиненні нотаріальної дії протиправною та зобов`язання до вчинення дій,

встановив:

В липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Лавришиної Антоніни Оксентіївни про визнання відмови у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Лавришиної А.О. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 протиправною та зобов`язання приватного нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 22.07.2021 року було відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні суд поставив питання на обговорення щодо закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що вказаний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Представник позивача в судовому засіданні заперечила щодо закриття провадження у справі та просила розглянути справу.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що провадження у справі за вказаним позовом слід закрити з наступних підстав.

За змістом статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства..

У частині першій статті 1 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) указано, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватно-правових відносин.

Приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п.2 ч.1 ст.4 КАС України публічно-правовий спір це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

З пункту 7 частини 1 ст. 4 КАС України вбачається, що суб`єкт владних повноважень орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно із частиною першою статті 17 КАС України (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом та розгляду справи в судах першої й апеляційної інстанцій) юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб`єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У справі, що розглядається, позивач звернулася до суду з позовом з метою реалізації передбачених вказаними нормами матеріального права повноважень нотаріуса щодо здійснення нотаріальної дії, що свідчить про владно-управлінський характер, а відтак і публічно-правову природу таких правовідносин.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Тлумачення статті 50 Закону України «Про нотаріат» свідчить, що суд не може зобов`язати нотаріуса вчиняти нотаріальні дії, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України «Про нотаріат» і належать до його компетенції.

З огляду на вказане суд вважає, що між сторонами виник публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а саме з приводу визнання протиправною відмови у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання до її вчинення, який підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, керуючись п.1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Лавришиної Антоніни Оксентіївни про визнання відмови у вчиненні нотаріальної дії протиправною та зобов`язання до вчинення дій, слід закрити.

Керуючись ст.ст. 255, 258-261, 293, 315 ЦПК України, суд -

постановив:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Лавришиної Антоніни Оксентіївни про визнання відмови у вчиненні нотаріальної дії протиправною та зобов`язання до вчинення дій закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 09.09.2021 року.

Суддя: С.Л. Стефанишин