Справа № 344/2380/21
Провадження № 22-ц/4808/709/21
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О. В.
Суддя-доповідач Василишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Горейко М.Д., Максюти І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргуОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 березня 2021 року, постановлену у складі судді Шамотайла О.В. в м. Івано-Франківську, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах,

в с т а н о в и в:

15 лютого 2021 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача на її користь заборговані аліменти за період з 28 серпня 2018 року по 20 листопада 2019 року включно в розмірі 9 159,63 грн.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 березня 2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах направлено за підсудністю до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області.

На зазначену ухвалу ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що в оскаржуваній ухвалі суд не навів обґрунтувань та норм процесуального права, відповідно до яких дана цивільна справа має розглядатися Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області, натомість нею обґрунтовано підсудність справи Івано-Франківському міському судуІвано-Франківської області.

Судом при постановленні оскаржуваної ухвали не враховано постанову Верховної Ради України від 17 липня 2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», якою утворено Івано-Франківський район з адміністративним центром у місті Івано-Франківську, до складу якого увійшла Єзупільська селищна територіальна громада, що включає смт. Єзупіль, де проживає позивач, та с. Побережжя, де проживає відповідач. Отже, вона правильно звернулася за підсудністю до Івано-Франківського міського судуІвано-Франківської області.

На думку апелянта, суд порушив вимоги ст.ст. 1, 3, 19, 21, 22, 55, 56, 68 Конституції України, ст.ст. 6, 13, 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, адже позбавив її доступу до суду, який вона обрала.

З наведених підстав апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

За правилами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду щодо передачі справи на розгляд іншого суду розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням наведених положень розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Матеріалами справи встановлено, що 15 лютого 2021 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах.

Обґрунтовуючи підсудність справи Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області, позивач зіслалася на положення ч. 1 ст. 27, ч. 1 ст. 28 ЦПК України та вказала, що згідно постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» смт. Єзупіль, в якому вона проживає, та с. Побережжя, в якому проживає відповідач, та які раніше належали до Тисменицького району Івано-Франківської області, віднесено до Івано-Франківського району з адміністративним центром у м. Івано-Франківську, а тому даний спір підсудний Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області.

Направляючи справу за підсудністю до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області, суд першої інстанції виходив з того, що згідно отриманої від ВОМІРМП УДМС В Івано-Франківській області інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2 , останній зареєстрований в с. Побережжя Тисменицького району Івано-Франківської області, місцем проживання позивача ОСОБА_1 вказано смт. Єзупіль Тисменицького району Івано-Франківської області, а тому справа підсудна Тисменицькому районному суду Івано-Франківської області.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Положеннями ч. 1 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19 липня 2020 року, в Івано-Франківській області утворено, зокрема, Івано-Франківський район (з адміністративним центром у місті Івано-Франківськ) у складі територій Більшівцівської селищної, Богородчанської селищної, Букачівської селищної, Бурштинської міської, Галицької міської, Дзвиняцької сільської, Дубовецької сільської, Єзупільської селищної, Загвіздянської сільської, Івано-Франківської міської, Лисецької селищної, Обертинської селищної, Олешанської сільської, Рогатинської міської, Солотвинської селищної, Старобогородчанської сільської, Тисменицької міської, Тлумацької міської, Угринівської сільської, Ямницької сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України (пп. 9 п. 1 Постанови).

Відповідно до п. 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року №807-IX, але не пізніше 01 січня 2022 року.

Аналогічної позиції дотримується і Рада суддів України, у листі якої від 22 липня 2020 року №9рс-466/20-вих, адресованому головам місцевих та апеляційних загальних судів, зазначено, що до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

Враховуючи, що місцем проживання позивача ОСОБА_1 є смт. Єзупіль, а місце проживання відповідача ОСОБА_2 зареєстровано в с. Побережжя, які до прийняття Верховною Радою України постанови від 17 липня 2020 року №807-IX належали до Тисменицького району Івано-Франківської області, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про направлення справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах за підсудністю до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області.

Доводи апелянта про те, що вона та відповідач з 18 липня 2020 року проживають у Івано-Франківському районі Івано-Франківської області, а тому вона правильно звернулася за підсудністю до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, спростовуються положеннями п. 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали немає.

З урахуванням наведеного та положень ст. 375 ЦПК України колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Василишин Л.В.

Судді Горейко М.Д.

Максюта І.О.