Справа № 161/6362/20
Провадження № 2/161/424/21
У Х В А Л А

26 серпня 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Юхим А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «АГРОМЕТ-2005», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - відділ реєстрації бізнесу Департамент «Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку», про визнання недійсним рішення засновника, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 18.04.2012 були внесені зміни до Єдиного державного реєстру фізичних осіб-підприємців та громадських формувань приватного підприємства «АГРОМЕТ-2005», які оформленні протоколом №2/4 від 18.04.2012. Відповідно до вказаного протоколу було вирішено питання щодо звільнення з посади директора ОСОБА_2 , призначення на посаду директора ОСОБА_1 , введення до складу компанію «ХІФЛЮУС ЛТД», виключення зі складу засновників учасників ОСОБА_3 , розподіл статутного капіталу 100% за компанією «ХІФЛЮУС ЛТД», зміна місця знаходження та затвердження нової редакції статуту і відповідно реєстрація вищевказаних дій у відповідних державних органах.

Позивач зазначає, що жодного відношення до даної юридичної особи не має та ніколи не мав, в трудових відносинах з нею не перебував, жодних документів як директор не підписував та на зборах 18.04.2012 не був присутнім, а також не підписував довіреність на уповноваження ОСОБА_4 на проведення державної реєстрації змін. З огляду на вказане, просить суд, визнати недійсним рішення засновника приватного підприємства «АГРОМЕТ-2005», оформлене протоколом №2/4 від 18.04.2012.

Від представника позивача надійшло клопотання про закриття провадження у справі, мотивоване тим, що предметом оскарження є рішення засновника ПП «АГРОМЕТ-2005», оформлене протоколом №2/4 від 18.04.2012. За змістом абзацу третього пункту 3.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 12.07.2010 № 1-рп/2010 усунення членів виконавчого органу товариства від виконання обов`язків за юридичною природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від відсторонення працівника від роботи на підставі ст.46 КЗпП України. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства усунути члена виконавчого органу від виконання ним обов`язків є не у приписах КЗпП України, а у ст.99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання нормами трудового права. Реалізація корпоративних прав на участь в управлінні товариством шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління. Такі рішення уповноваженого на це органу треба розглядати не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним (абзац четвертий пункту 3.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 12.01.2010 року № 1-рп/2010).

Велика Палата Верховного Суду притримується позиції, що спори щодо законності відсторонення члена виконавчого органу товариства від виконання його повноважень та/або припинення таких повноважень уповноваженим органом за частиною третьою статті 99 ЦК України, підлягають розгляду у порядку господарського судочинства (Постанова № 510/456/18 від 10.04.2019; № 921/36/18 від 10.09.2019; № 753/17776/19 від 23.02.2021).

Відтак дана справи підсудна господарському суду та повинна розглядатися за правилами господарського судочинства. У зв`язку з наведеним, представник позивача просила суд, провадження у справі закрити.

Сторони в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, про причини своєї неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення на адресу суду не надходило.

За таких обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін та їх представників.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та подане клопотання, суд установив наступне.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Зі змісту позовної заяви випливає, що позивачем оскаржується прийняте рішення, яке оформлене протоколом загальних зборів учасників, зокрема про призначення позивача, директором підприємства.

Відповідно до ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Під господарською діяльністю розуміється, діяльністю суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність) (ст.3 ГК України).

Громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до ст.58 ГК України (ст.128 ГК України).

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір, слід вирішувати за правилами іншого судочинства, а також спеціальний суб`єктний склад спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа учасник відносин. Таким чином, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Аналізуючи наведене, зміст і суть позовних вимог, суд дійшов висновку, що даний позов належить розглядати в порядку господарського судочинства.

Враховуючи, що компетентним судом для вирішення вказаних правовідносин є суд господарської юрисдикції, розгляд справи в порядку цивільного судочинства суперечить ст.19 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд закриває провадження у справі.

Враховуючи, що даний спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, суд дійшов висновку про закриття провадження у даній справі.

Керуючись ст. ст. 255, 353 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «АГРОМЕТ-2005», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - відділ реєстрації бізнесу Департамент «Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку», про визнання недійсним рішення засновника закрити.

Повернути представнику позивача ОСОБА_5 оригінал висновку експерта № 10/21 від 29.03.2021.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта