Справа № 128/2488/14-ц
Провадження № 22-ц/801/1733/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ганкіна І. А.
Доповідач:Медвецький С. К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 рокуСправа № 128/2488/14-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Медвецького С. К.,

суддів: Денишенко Т. О., Оніщука В. В.,

за участю секретаря судового засідання - Очеретної М. Ю.,

учасники справи:

позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу № 128/2488/14-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 17 червня 2014 року, ухвалене у складі судді Ганкіної І. А. в залі суду,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Малі Крушлинці померла його сестра - ОСОБА_5 .

Після її смерті відкрилася спадщина на Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 1,7457 га, що розташована на території Малокрушлинецької сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер ділянки :01:008:0068.

Указував, що є спадкоємцем другої черги та вважав, що прийняв спадщину, оскільки проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Крім цього, спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_3 .

Указує, що не може оформити спадкові права у нотаріальній конторі, оскільки спадкодавцем було складено заповіт на ім`я ОСОБА_3 .

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_4 просив суд визнати за ним у порядку спадкування за законом право власності на Ѕ частину земельної ділянки, загальною площею 1,7457 га, що розташована на території Малокрушлинецької сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер ділянки :01:008:0068, що належала на праві власності ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 17 червня 2014 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 у порядку спадкування за законом право власності на Ѕ частину земельної ділянки, загальною площею 1,7457 га, що розташована на території Малокрушлинецької сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер ділянки :01:008:0068, що належала на праві власності ОСОБА_5 .

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач ОСОБА_3 визнала позов та не претендує на спадщину за законом. Оскільки відсутні інші спадкоємці першої черги за законом, то є підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У травні 2021 року ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 09 липня 2021 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Медвецький С. К., судді: Шемета Т. М. Оніщук В. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13 липня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 25 серпня 2021 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Медвецький С. К., судді: Денишенко Т. О., Оніщук В. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 26 серпня 2021 року залучено до участі у справі правонаступників позивача ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відкладено розгляд справи на 09 вересня 2021 року о 09:00 год.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач є спадкоємцем померлої ОСОБА_5 за заповітом. Осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині не має.

Також указує, що вона не була належними чином повідомлена про дату час та місце розгляду справи, заяву про визнання позову не писала. Більше того, визнання позову у даній справі суперечить закону та її інтересам.

Крім цього, судом не враховано, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту порушеного права, оскільки не існують перешкоди для оформлення спадкових прав позивача в нотаріальному порядку.

Відзив на апеляційну скаргу впродовж встановленого апеляційним судом строку не надійшов.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 .

Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, загальною площею 1,7457 га, що розташована на території Малокрушлинецької сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:008:0068.

Померла ОСОБА_5 - це рідна сестра позивача, відтак останній є спадкоємцем другої черги за законом.

Відповідачка ОСОБА_3 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5 .

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Предметом позову у справі, яка переглядається, є визнання, в порядку спадкування за законом, права власності на Ѕ частину земельної ділянки, загальною площею 1,7457 га, що розташована на території Малокрушлинецької сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер ділянки :01:008:0068, що належала на праві власності ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Як слідує з матеріалів спадкової справи, ОСОБА_3 є спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_5

13 квітня 2011 року ОСОБА_3 подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Зі змісту заповіту слідує, що ОСОБА_5 заповіла усе своє майно, де б воно не було і з чого не складалось, у тому числі спірну земельну ділянку, ОСОБА_3

ОСОБА_3 від спадщини не відмовлялась. Заповіт ОСОБА_5 , складений на ім`я ОСОБА_3 , у судовому порядку недійсним не визнавався.

Оскільки спадкоємиця за заповітом не відмовилася від прийняття спадщини та прийняла її, то визнання за позивачем права власності на Ѕ частину земельної ділянки суперечить положенням ст. 1223 ЦК України.

Наявність заповіту виключає спадкування за законом.

Суд першої інстанції указані обставини не врахував, не витребував у Вінницькій районній державній нотаріальній конторі матеріали спадкової справи ОСОБА_5 , і це, призвело до неправильного вирішення спору.

Крім цього, суд першої інстанції у порушення норм ЦПК України не повідомив ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду справи, не вручив їй копії позовної заяви та ухваленого у справі судового рішення.

Посилання суду першої інстанції на заяву відповідачки про визнання позову є безпідставним з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 392 ЦК України у судовому порядку право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Такий спосіб є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Частиною четвертою статті 174 ЦПК України, в редакції, що була чинна на час розгляду справи судом першої інстанції передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Указана правова норма кореспондується з ч. 4 ст. 206 ЦПК України.

Суд першої інстанції поклав в основу судового рішення лише факт визнання позову відповідачкою. Разом з тим не звернув увагу на те, що суд під час розгляду справи зобов`язаний враховувати не лише визнання позову, а наявність законних і обґрунтованих підстав для задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, які зроблені з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційним судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову, то з правонаступників позивача на користь відповідачки слід стягнути по 182,7 грн судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 17 червня 2014 року скасувати й ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 по 182,7 грн судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий С. К. Медвецький

Судді: Т. О. Денишенко

В. В. Оніщук