Справа № 487/5414/20
Провадження № 2/487/586/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2021 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

Головуючого - судді Притуляк І.О.,

за участю: секретаря судового засідання Янковець Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років,

ВСТАНОВИВ:

21.09.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м.Миколаєва з позовом, яким просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 20000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення до суду з вказаним позовом і до досягнення дитиною повноліття.

Також просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 10000 грн., починаючи з дня звернення до суду з вказаним позовом та до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що вони з ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2017 року по літо 2020 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_4 .

Після припинення шлюбних відносин, дитина проживає з нею, згоди щодо утримання дитини між ними не досягнуто, як і не досягнуто згоди, щодо її утримання відповідачем до досягнення дитиною трьох років, що і стало підставою для її звернення до суду з вказаним позовом.

При визначенні судом розміру аліментів, просила прийняти до уваги ті обставини, що відповідач за професією моряк, його середньомісячна заробітна плата становить 9000 доларів США., інших утриманців ОСОБА_2 не має.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.10.2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду у порядку загального позовного провадження, з витребуванням доказів.

12.11.2020 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги визнає частково. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн., щомісячно, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволені іншої частини заявлених позовних вимог просив відмовити за необґрунтованістю.

У своїх запереченнях зазначив, що інформація зазначена ОСОБА_1 у позовній заяві є недостовірною, звертаючись до суду з даним позовом, та визначаючи розмір аліментів, позивач переслідує свої корисні мотиви, оскільки ОСОБА_2 добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дітей.

Вказав, що крім сина ОСОБА_5 , у сторін, ІНФОРМАЦІЯ_3 , народився син ОСОБА_6 , однак його довірителю не відомо чи записаний він батьком дитини. Стверджував, що з 2017 року та по теперішній час, ОСОБА_2 піклується про своїх дітей, систематично перераховуючи на ім`я позивачки грошові кошти. Зазначив, що ОСОБА_1 з дітьми проживає у належній відповідачу квартирі АДРЕСА_1 , де ОСОБА_2 , за власний рахунок створив максимально комфортні умови для проживання дітей, зробивши сучасний ремонт та облаштувавши квартиру меблями, побутовим приладдям, та взявши на себе витрати по оплаті комунальних послуг.

Також наголосив на тому, що у червні 2020 року, ОСОБА_2 в рахунок погашення кредитних зобов`язань позивачки було сплачено 30000 грн.

При визначенні розміру аліментів, просив суд врахувати ті обставини, що ОСОБА_2 дійсно працює моряком, має мінливий дохід та за наявності укладених контрактів працює по чотири-шість місяців на рік, решту часу знаходиться в Україні не отримуючи доходу. З урахуванням того, що позивач з дітьми проживає у належній йому на праві власності квартирі, він вимушений винаймати житло, що призводить до додаткових витрат. Крім того, на його утриманні знаходиться матір ОСОБА_7 , 1960 року народження, яка є пенсіонером, отримує мінімальну пенсію, періодично хворіє та потребує лікування.

Ухвалою суду від 15.01.2021 року було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про об`єднання до спільного розгляду даної справи та справи №2/487/2345/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Міський ВДРАЦС ММУЮ, Служба у справах дітей ММР про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалою суду від 12.03.2021 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

До судового засідання позивач та її представник не з`явилися.

08.04.2021 року представник позивача подала до суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, при визначенні розміру аліментів просила врахувати, фактично отриманий ОСОБА_2 дохід за період зо 2017 рік - жовтень 2020 року, який склав 211055,10 доларів США, що в середньому становить 4215,53 доларів СЩА на місяць.

Розгляд справи просила провести за їх відсутності.

До судового засідання відповідач та його представник не з`явилися.

14.04.2021 року представник позивача надав до суду письмові пояснення, аналогічні до змісту відзиву.

Крім того вказав, що на теперішній час ОСОБА_2 перебуває в Україні, оскільки строк дії його контракту закінчився 05.03.2021 року, та на теперішній час ним до ДП «Адміністрації морських портів України» подано документи, щодо продовження строку дії посвідчення моряка, яке у нього закінчується у 2021 році. Зазначені обставини підтверджують той факт, що його заробіток є мінливим, залежить від ринку праці, яка надається крюінговими компаніями, та з врахуванням поточної глобальної пандемії, може бути значно меншим чим у попередні роки.

З урахуванням зазначеного, позицію викладену у відзиві, щодо часткового визнання позовних вимог підтримав.

Розгляд справи просив провести за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 20.09.2018 року)

Неповнолітній ОСОБА_8 , з березня 2017 року проживає разом із позивачем за адресою квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується Актом про проживання від 17.09.2020 року, та не заперечувалося відповідачем.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказана квартира належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу №120 від 15.05.2013 року.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №231432410 від 06.11.2020 року, позивачці на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 .

На даний час позивач не працює, здійснює догляд за малолітньою дитиною, віком до трьох років.

Відповідач ОСОБА_2 має посвідчення моряка та працює за контрактами на судах іноземних компаній, станом на 2019 рік обіймав посаду старшого механіка. Згідно до наданих позивачкою копій контрактів у період з 10.03.2018 року по 10.08.2018 року та з 13.11.18 року по 13.02.2019 року середньомісячна заробітна плата відповідача складала 8972 долари США; за період з 01.01.2019 року по 10.04.2019 року та з 29.07.2019 року по 29.10.2019 року середньомісячна заробітна плата відповідача складала - 9383 долари США.

З наданої АТ КБ «Приватбанк» виписки по рахунку № НОМЕР_2 за період з 03.02.2017 року по 07.10.2020 року, на рахунок відповідача було зараховано загалом 211055,10 доларів США, заробітної плати, за роботу виконану за контрактами.

З урахуванням зазначеного, середньомісячний дохід відповідача за вказаний період становив 4215,53 долари США.

З наданих представником відповідача копій квитанцій вбачається, що в період з червня 2020 року по квітень 2021 року, ОСОБА_2 на ім`я позивачки, в рахунок надання матеріальної допомоги на утримання дитини було перераховано грошові кошти на загальну суму 123 025 грн.

Посилання представника відповідача на те, що на утриманні ОСОБА_9 перебуває непрацездатна за віком матір ОСОБА_7 , яка потребує постійного лікування, не було обґрунтовано належними та допустимими доказами.

Так надані суду Виписні епікризи стаціонарного хворого, підтверджують лише факт проходження ОСОБА_7 лікування у 2017 та 2019 роках. Виписка з особового рахунку ОСОБА_7 у КБ «Приватбанк», підтверджує розмір отриманої нею пенсії, та не можуть свідчить про її перебуванні на утриманні ОСОБА_2 .

За такого, судом не встановлено осіб, які знаходяться на утриманні у відповідача.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що домовленості між сторонами щодо утримання неповнолітнього сина, та утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років не досягнуто, а отже аліменти на утримання дитини та позивачки у відповідності до вимог Глав 9 та 15 СК України повинні бути стягненні за рішенням суду.

Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно із статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов`язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності у останнього інших утриманців та інших обставин, що мають істотне значення.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

За положеннями ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Проаналізувавши встановлені судом обставини справи в контексті вищезазначених правових норм, враховуючи вік дитини, матеріальний та сімейний стан відповідача, матеріальний стан позивачки, суд, вважає, за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина, у твердій грошовій сумі у розмірі 10000 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову, тобто з 21.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, оскільки аліменти саме у зазначеному розмірі сприятимуть забезпеченню гармонійного розвитку дитини, а отже належному забезпеченню її інтересів.

При вирішенні заявленої вимоги, щодо стягнення з ОСОБА_10 аліментів на утримання позивачки, до досягнення дитиною трьох років, тоб-то до ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд виходить з наступного.

За положеннями ч.2 ст.91 СК України - жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу

Згідно ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що відповідачем не доведено факту неспроможності надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, а з врахуванням даних про його матеріальний та сімейний стан, аліменти слід визначити у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн, щомісяця починаючи з 21.09.2020 року і до досягнення дитиною трьох років.

Визначаючи розмір аліментів у зазначеній сумі, суд виходить з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» у період з 01.01.2021 року по 30.06.2021 року становить 2270 грн., та з 01.07.2021 року по 30.11.2021 року становить 2379 грн.

Згідно ст.141 ч.6 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1681,60 грн.

Керуючись ст..ст. 10,18,23,76,279,258,259,263-265, 352,354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 10000 грн., щомісячно, починаючи з 21.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з 21.09.2020 року та до досягнення дитиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 1681,60 грн.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах сплати платежів за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 - адреса реєстрації АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 адреса реєстрації АДРЕСА_4 ; РНОКПП: НОМЕР_4

Повне судове рішення складено 28.04.2021 року.

Головуючий суддя: І.О. Притуляк