ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Деркач Н.М.,

суддів: Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М.,

за участю секретаря Усик А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 17 серпня 2012 року. Сторони мають неповнолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає з позивачем. Починаючи з вересня 2018 року шлюбні відносини між сторонами у справі, ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Оскільки нормальні стосунки між подружжям неможливі, позивач просила суд розірвати шлюб.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2020 року позов задоволено.

Шлюб, укладений 17 серпня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , розірвано.

Після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище ОСОБА_2 не відновлено.

Неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати з матір`ю, ОСОБА_2 .

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі у сумі 768 гривень 40 копійок.

Не погодившись з даним рішенням суду в частині визначення місця проживання дитини, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в цій частині скасувати.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу не ставила питання про визначення місця проживання дитини, тому суд в цій частині вийшов за межі позовних вимог. Крім того, місце проживання дитини, ОСОБА_5 , 2013 року народження, з матірю визначено договором від 15 серпня 2019 року, укладеним між сторонами у справі про порядок здійснення батьківських прав і обовязків та сплату аліментів на утримання дитини.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з огляду на наступні обставини.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 17 серпня 2012 року сторони у справі уклали шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську реєстраційної служби Бердянского міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 264 (а.с. 5). Мають неповнолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7), який мешкає з матірю позивачем у справі.

В частині задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу рішення суду сторонами не оскаржується, тому апеляційним судом у цій частині його правильність не переглядається.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції зазначив про те, що після розірвання шлюбу неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід залишити проживати з матір`ю, ОСОБА_2 .

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Положеннями статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Матеріалами справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом, ОСОБА_2 не заявляла вимоги про визначення місця проживання спільної з відповідачем дитини.

Тому суд першої інстанції, зазначивши у рішенні, що дитину, ОСОБА_3 , 2013 року народження, після розлучення батьків слід залишити проживати з матірю, вийшов за межі позовних вимог.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, рішення суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з виключенням з мотивувальної та резолютивної його частин висновку про те, що після розірвання шлюбу, укладеного 17 серпня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , неповнолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає з позивачем, залишити мешкати з матір`ю.

На підставі ст.141 ЦПК України з позивача на користь відповідача слід стягнути судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у сумі 1152,60 грн.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2020 року в оскаржуваній частині скасувати.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2020 року висновок суду про те, що після розірвання шлюбу, укладеного 17 серпня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , неповнолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає з позивачем, залишити мешкати з матір`ю.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1152,60 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Судді: Н.М. Деркач

І.Ю. Ткаченко

М.М. Пищида