Справа № 500/3061/19
Провадження № 2/946/489/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2021 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Баннікової Н.В.

при секретарях - Шлєхтенко О.В., Троїцькій А.В., Кравченко Є.С., Кузьменко О.М., Ламбовій М.Г., Ромалійській М.Ю., Зубенко Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості витрат на утримання, догляд, лікування та поховання, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення вартості витрат на утримання, догляд, лікування та поховання.

Свої вимоги обґрунтував тим, що він проживав разом з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з липня 1998 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у належній їй квартирі АДРЕСА_1 . Після її смерті він дізнався про існування договору довічного утримання від 02.06.2005 року, яким ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_2 вищевказану квартиру АДРЕСА_2 , а відповідач зобов`язався довічно її утримувати та забезпечувати необхідним безкоштовним харчуванням, допомогою та доглядом. Також ОСОБА_3 заповіла відповідачеві належну їй земельну ділянку АДРЕСА_3 , площею 0,0603 га та розташований на вказаній земельній ділянці садовий будинок. Зазначає, що відповідач всупереч укладеному договору не доглядав за ОСОБА_3 , не надавав їй будь-яких коштів, не брав участі у її лікуванні. Усі витрати на поховання ОСОБА_3 також поніс позивач. Оскільки відповідач у добровільному порядку відмовляється компенсувати йому понесені витрати, просить відповідно до ст.1232 ЦК України стягнути з відповідача витрати, що були понесені ним на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця у розмірі 81 740 грн., з яких: 46 740 грн. витрати на утримання, догляд та лікування, 35 000 грн. (1 650 + 33 350) на поховання.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

У судовому засіданні 05.11.2019 р. позивач обставини справи та позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні 05.11.2019 р. обставини справи визнав частково, позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що договір довічного утримання виконував, витрати по похованню поніс також він.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, подав до суду письмовий відзив, в якому зазначив, що фактично відповідач в повному обсязі виконував обов`язки, визначені договором довічного утримання, надавав ОСОБА_3 харчування, догляд й необхідну допомогу та позивачем не надано доказів протилежного, з приводу розірвання договору довічного утримання ОСОБА_3 до суду не зверталась, що свідчить про належне виконання його умов відповідачем, витрати на поховання були надані відповідачем позивачу особисто, однак позивач оформив всі документи, які стосувалися поховання, на своє ім`я. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі (а.с.40-42).

Заслухавши позивача, відповідача та їх представників, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більш як за три роки до його смерті.

Як встановлено в судовому засіданні, та не заперечували сторони, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом у квартирі АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_3 .

Відповідно до договору довічного утримання від 02.06.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Єсіною Л.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 3009, ОСОБА_3 передає у власність ОСОБА_2 належну їй квартиру АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 зобов`язується довічно повністю утримувати ОСОБА_3 , забезпечуючи її необхідним безкоштовним харчуванням, допомогою, доглядом (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Одеським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області 01.02.2019 року, актовий запис № 1503 від 01.02.2019 року (а.с.17).

Як вбачається із заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Єсіною Л.М. 04.10.2010 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2781, ОСОБА_3 заповіла належну їй земельну ділянку АДРЕСА_4 з розташованим на ній садовим будинком ОСОБА_2 (а.с.8).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 761782 від 25.06.2005 року, наданого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору довічного утримання від 02.06.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3009 (а.с.9).

Отже, відповідач ОСОБА_6 є спадкоємцем померлої ОСОБА_3 .

Допитана в судовому засіданні 05.03.2021 р. свідок ОСОБА_7 суду показала, що вона із померлою ОСОБА_3 були подругами з дитинства, вона знала, що був укладений договір утримання, ОСОБА_8 постійно давав ОСОБА_9 гроші, вона сама їй про це розповідала. Покійна говорила, що вся ОСОБА_10 на ОСОБА_11 , основна підтримка від нього. ОСОБА_12 на вулицю не виходила, але по квартирі ходила до останнього дня, по квартирі - усе робила. Зазначила, що ОСОБА_13 зателефонував їй о третій годині вночі та повідомив, що ОСОБА_12 померла. Гроші на поховання привіз ОСОБА_14 . Ій самій ОСОБА_15 говорив, що ОСОБА_11 привіз гроші з зберігання 30 000 грн. Вказану суму ОСОБА_16 та ОСОБА_9 передали ОСОБА_17 на зберігання для поховання. Чи були ці 30 000 грн. їх: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 гроші сумісні, вона не знає.

Допитана у судовому засіданні 05.03.2021 р. свідок ОСОБА_4 суду показала, що померла ходила своїми ногами сама, за два дня до смерті сама ходила, все по квартирі робила сама, що вона свідок, сама приходила до них у гості. ОСОБА_12 ще років 7-8 тому їй розповідала, що вона уклала договір утримання. ОСОБА_8 сам привозив та передавав сумки із харчуванням. ОСОБА_18 і сам зустрічав ці сумки з маршруток. Покійна завжди говорила, що дякує ОСОБА_11 , що, якщо б не він, не вижила б. Повідомила суду, що знає, що готувала їжу та прала вона сама, а ОСОБА_15 ходив за продуктами до магазинів. Знає, що ОСОБА_19 передавала гроші ОСОБА_20 на поховання для зберігання. Покійна телефонувала їй та говорила їй, щоб вона приходила, вона із нею поділиться тим, що ОСОБА_11 привозив. Зазначила, що ОСОБА_21 доглядав за ОСОБА_22 більше ніж ОСОБА_23 . Вона сама приходила до неї у лікарню, тому знає. ОСОБА_24 ходив на ринок. Зазначила, що ОСОБА_11 постійно давав покійній гроші, що вона навіть показувала дома гроші, які давав їй ОСОБА_11 .

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обставини, зазначені позивачем у підтвердження позовних вимог про стягнення вартості витрат на утримання, догляд, лікування на знайшли свого підтвердження, оскільки суду надано докази, що покійна у побуту догляду зі сторони не потребувала, матеріально та продуктами харчування їй допомогав відповідач ОСОБА_2 , а тому у задоволенні вказаних вимог суду слід відмовити.

Як вбачається з копії договору-замовлення від 31.01.2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПП « ОСОБА_25 », ОСОБА_1 поніс витрати на поховання померлої ОСОБА_3 - вартість послуг з копання могили в розмірі 1 650 грн. (а.с.19).

Згідно копії рахунку-фактури № 1 від 01.02.2019 року та копії квитанції до прибуткового касового ордеру № 1 від ОСОБА_1 прийнято на організацію поховання та надання послуг 33 350 грн. (а.с.20,21).

Таким чином, суд приходить до висновку, що документально підтверджені витрати позивача на поховання померлої ОСОБА_3 в розмірі 35 000 грн., замовником послуг яких зазначено саме ОСОБА_1 , підлягають стягненню з відповідача.

Судові витрати у справі на підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.1232 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості витрат на утримання, догляд, лікування та поховання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації фізичної особи: АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації фізичної особи: АДРЕСА_6 ), вартість витрат на поховання ОСОБА_9 в розмірі 35 000 (тридцять п`ять тисяч гривень) грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації фізичної особи: АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації фізичної особи: АДРЕСА_6 ), судові витрати зі сплати судового збору у розмірі-349, 92 (триста сорок дев`ять гривень дев`яносто дві копійки) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 23.07.2021 р.

Суддя: (підпис)Н.В.Баннікова

З оригіналом згідно: Н.В.Баннікова