Справа №519/1353/19
У Х В А Л А

11.03.2021 року м. Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Барановської З.І., секретаря Гнатюк Л.М.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини відібрання дитини та повернення її за попереднім місцем проживання, за участю третьої особи Служба у справах дітей Южненської міської ради Одеської області та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Южного міського суду Одеської області перебуває зазначена цивільна справа.

11.03.2021 до Южного міського суду Одеської області надійшло клопотання від представника позивача про розгляд справи за відсутністю відповідача ОСОБА_2 в зв`язку з зловживанням останнім процесуальними правами у вигляді подачі до суду неодноразових клопотань про відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3ст.13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Феномен зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

У п. 3 ч. 2 ст.44 ЦПК України передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч. 3 ст. 44 ЦПК України).

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. 4 ст. 44 ЦПК України).

Залишення без розгляду позовної заяви без встановлення зазначених обставин є порушенням права на звернення до суду, що є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями55,124 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами 2-5 цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом(ст. 13ЦК України).

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин 2-5ст. 13 цього Кодексу(ч. 3ст. 16 ЦК України).

Тлумачення зазначених норм свідчить, що потрібно розмежовувати зловживання процесуальними правами та зловживання матеріальними (цивільними) правами. Вказані правові конструкції відрізняються як по суті, так і за правовими наслідками щодо їх застосування судом. При зловживанні процесуальними правами суд має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання, позов, чи застосувати інші заходи процесуального примусу. Натомість правовим наслідком зловживання матеріальними (цивільними) правами може бути, зокрема, відмова у захисті цивільного права та інтересу, тобто відмова в позові.

При цьому суд зазначає, що хоча відповідач ОСОБА_2 і не з`явився до судового засідання, однак в наданій заяві про відкладення розгляду справи та в попередніх заявах відповідача та його представника вказані об`єктивні причини неможливості явки до суду, а саме: хвороба відповідача, встановлені законодавством карантинні обмеження, перебування відповідача на вахті за місцем роботи, зобов`язання надання підтверджуючих документів до судового засідання.

На теперішній час судом не встановлено обставин, які б свідчили про зловживання відповідачем ОСОБА_2 процесуальними правами, зокрема, подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмету спору або у спорі, що має очевидно штучний характер, а відтак з метою дотримання прав та інтересів усіх учасників судового провадження на справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд цивільної справи у задоволенні клопотання представника позивача слід відмовити.

Керуючись ст.ст.41,44 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про розгляд справи за відсутністю відповідача ОСОБА_2 в зв`язку з зловживанням процесуальними правами відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І.Барановська