Справа № 180/1269/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Тананайської Ю.А.

за участю секретаря Назаренко А.В.

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганці у спрощеному позовному провадженні з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу № 180/1269/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, моральної шкоди, збитків

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення грошових коштів в сумі 263481 гривня 78 коп., та завданої моральної шкоди в сумі 90000 гривень.

На обґрунтування вимог посилається на те, що 20 квітня 2021 року між ним та відповідачем, ОСОБА_3 було укладено попередній договір перед укладанням договору купівлі-продажу житлового будинку, відповідно до умов якого продавець ОСОБА_3 має намір продати позивачу (покупцю) житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 та укласти договір купівлі-продажу такого будинку до 20 травня 2021 року. Ціна указаного будинку за домовленістю сторін складала 15500 дол. США. Також за умовами указаного договору відповідач зобовязаний був зняти з реєстраційного обліку всіх осіб, надати нотаріально посвідчену згоду подружжя, оригінали довідок. Відповідач ухиляється від укладення договору купівлі-продажу будинку, будь-яких дій, на виконання догвору не здійснив. При укладенні попереднього договору позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 4600 дол. США, які відповідно до п.5 договору є завдатком та підлягають стягненню з відповідача в подвійному розмірі. Крім того, діями відповідача завдано збитки, які полягають у сплаті коштів ріелтору, банку, за отримання довідок. Також відповідачем спричинена позивачу моральна шкода, оскільки відповідач заволодів його грошовими коштами, він вимушений звертатись до суду.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 8 червня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Розяснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

Позивач та його представник в судовому засіданні просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, пояснили, що ОСОБА_5 звернувся до агенства з продажу нерухомості, ріелтор показав будинок, з власником обговорили його варстість, уклали попередній договір, передав задаток 4600 доларів США та домовились про умови укладення договору кіпівлі-продажу. В призначений день власник будинку ОСОБА_6 не прийшов на укладення угоди. Задаток підлягає стягненню у подвійному розмірі, ОСОБА_7 понесені збитки у вигляді сплати ріелтору 200 доларів США та 200 гривень КБ «Приватбанк» за видачу довідок про курс доллара до гривні. Моральна шкода полягає у тому, що гроші не повернув, будинок не продає, позивач хвилюється.

Відповідач не скористалася своїм правом, відзив на позов на адресу суду не направив.

В судовому засіданні відповідач та його представник ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали, посили відмовити в позові. Відповідач не оспорює , що отримав у ОСОБА_8 4600 доларів США як частину плати за будинок. Він мав намір придбати інше житло, а тоді продати будинок, але обставини не дозволили. Кошти повернути не має змоги. Укладений договір не відповідає нормам закону, оскільки вартість будинку зазначена у валюті.

Вислухавши позицію сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного:

20 квітня 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 укладено попередній договір, відповідно до умов якого сторони зобовязуються до 20 травня 2021 року укласти, нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу обєкту нерухомості, а саме житлового будинку АДРЕСА_2 ( у випадку необхідності продовжити строк дії договору до 20 червня 2021 року). Ціна обєкту нерухомості складає 15500 доларів США. На підтвердження зобовязань Покупець передав, а Продавець отримав 4600 доларів США, зазначена сума є задатком та зараховується в рахунок оплати при продажу даного обєкту нерухомості.

Згідно п.5 Попереднього договору - у випадку не підписання Договору купивлі-продажу нерухомості у встановлений строк, згідно умов договору, з причини, яка залежить від Продавця, Продавець зобовязується повернути подвійну суму, внесених Покупцем грошових коштів.

В судовому засіданні встановлено, що договір купівлі-продажу зазначеного будинку між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладений не був.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною першою статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню, тому і попередній договір повинен був укладений письмово та підлягав нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно до змісту вказаної норми ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає способом платежу, способом забезпечення виконання зобов`язання обома його сторонами, а також доказом факту укладення договору.

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договорів купівлі-продажу будинку.

Статтею 571 ЦК України передбачено правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

Отже, у разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і мають бути повернуті в тому розмірі, в якому вони надавалися. Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише у випадку, якщо таке зобов`язання випливає із договору, укладеного сторонами.

Оскільки договір купівлі-продажу будинку, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладений не був, передані позивачем відповідачу грошові кошти не є завдатком в розумінні ст. 570 ЦК України, а є авансом.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року № 6-176цс12.

При цьому відсутність вини у не укладенні договору купівлі-продажу будинку правового значення не мають та не можуть бути підставою для звільнення відповідача від обовязку повернути сплачений аванс, оскільки чинним законодавством не передбачено залишення авансу або його частини у сторони попереднього договору у випадку не укладення основного договору.

Тому, сума, яка була сплачена позивачем ОСОБА_1 відповідачу ОСОБА_3 в рахунок купівлі будинку є авансом, розмір якого становить 4600 доларів США, що становить 128840 гривень 02 коп., та який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Вирішуючи питання про стягнення понесених витрат слід зазначити наступне.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини.

20 квітня 2021 року ОСОБА_1 уклав договір про надання послуг з Фізичною особою підприємцем ОСОБА_10 , згідно якого ріелтор ОСОБА_10 зобовязалась знайти обєкт нерухомлсті для придбання у власність будинок з 4 кімнат, в районі Ворошилівка. За вказані послуги ОСОБА_1 сплатив 200 доларів США, що становить 5601 гривень 40 коп.

ОСОБА_3 продавав будинок АДРЕСА_2 та в цей же день , 20 квітня 2021 року уклав з ОСОБА_1 попередній договір, в подальшому, отримавши аванс, ОСОБА_3 відмовився від укладення договору, а ОСОБА_1 поніс витрати на оплату послуг та отримання довідок АТ КБ «Приватбанк» про курс долара США до гривні, тому сума 5801 гривня 74 коп. підлягає стягненню з відповідача.

Стосовно позовних вимог позивача про відшкодування моральної шкоди у розмірі 90000 грн. слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 ЦК України.

Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов`язань у випадках, передбачених договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

У частині 3 ст.23 ЦК України зазначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У п.п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31 березня 1995 року розяснено, що встановлене цією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних них страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні шості, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з ми людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Рішенням Європейського суду з прав людини «Ромашов проти України» від 27 липня 2004 року встановлено, що само по собі визнання факту порушення права не є достатньою сатисфакцією, оскільки в результаті такого порушення особа зазнає певної моральної шкоди.

Враховуючи обставини у даній справі, позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження спричинення йому відповідачем моральної шкоди, яку позивач оцінює у 90000 гривень.

Вирішуючи питання щодо судових витрат,суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру, крім того позивачем подавалась заява про забезпечення позову і також було сплачено судовий збір.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 80, 81, ч.1 ст. 141, 263, 265, 279 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з відповідача, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , грошові кошти в сумі 128840 гривень 02 коп., та в рахунок відшкодування понесених збитків 5801 гривню 74 коп., сплачений судовий збір 3997 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 1 вересня 2021 року.

Позивач ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: Ю. А. Тананайська