ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4489/21 Справа № 179/1300/20 Головуючий у першій інстанції: Ковальчук Т. А. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 у віці 60 років, яка працювала в колективно-дольовому сільськогосподарському підприємстві «Нива» Магдалинівського району Дніпропетровської області. Внаслідок смерті відкрилася спадщина та позивач як донька ОСОБА_2 є спадкоємцем по закону за першою чергою. Відповідно до рішення Жданівської сільської ради народних депутатів від 13 квітня 1995 року № 20 сесія XXII скликання було передано у колективну власність 2950,1 гектарів землі для ведення сільськогосподарського виробництва колективно-дольовому сільськогосподарському підприємству «Нива» Магдалинівського району Дніпропетровської області. 23 червня 1995 року колективно-дольовому сільськогосподарському підприємству «Нива» Магдалинівського району Дніпропетровської області було видано державний акт на право колективної власності на землю, і в додатку до нього (список членів КДСП «Нива») була внесена ОСОБА_2 під № 169. Проте, в період з 1995 по 2011 роки сертифікат на право на земельну частку (пай) не видавався. Земельна частка (пай) в натурі ОСОБА_2 не відводилася. 07 липня 2020 року позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено на підставі того, що пропущено шестимісячний строк для такого звернення. Мати позивача не мала майна на момент смерті, окрім особистих речей, що не становили цінність, проживала у будинку, що належав позивачу, а тому ніхто не звертався до нотаріуса з приводу прийняття спадщини. Лише із листа-відповіді Відділу у Магдалинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 02.03.2020 року позивач достеменно дізналася про те, що за час життя ОСОБА_2 мала право на земельну частку (пай) на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. Позивач зазначає, що вона не знала і не могла знати про те, що за час життя спадкодавець мала право на земельну частку (пай), у зв`язку з чим вона і не зверталася до нотаріусів із заявою про прийняття спадщини чи із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Тому, позивач просила визначити додатковий строк шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується, рекомендованими повідомленнями про вручення судової повістки ОСОБА_1 та Жданівській сільській раді Магдалинівського району Дніпропетровської області, які долучено до матеріалів справи, а також заявою ОСОБА_1 про розгляд апеляційної скарги без участі позивача чи його представника від 26.07.2021.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що згідно свідоцтва про народження від 17 січня 1976 року, у батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька ОСОБА_4 , яка згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 змінила прізвище на ОСОБА_5 (а.с.8-9).

Згідно довідки про смерть № 347-14 від 16.05.2011 року, виданої виконкомом Жданівської сільської ради, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 18).

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 24.09.2019 за № 29-4-0.221-7177/2-19, ОСОБА_2 внесена до списку державного акту на право колективної власності на землю по кол. КДСП «НИВА», про що свідчить запис №169. Відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на земельний пай членів КДСП «НИВА» Магдалинівського району Дніпропетровської області сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_2 не виготовлявся та не видавався. Земельна частка (пай) в натурі ОСОБА_2 не відводилася (а.с.13).

З відповіді Магдалинівської державної нотаріальної контори від 14 вересня 2020 року вбачається, що відсутня спадкова справа після померлої ОСОБА_2 (а.с.28).

07 липня 2020 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Магдалинівського РНО щодо оформлення спадкових прав на спадщину, залишену після смерті ОСОБА_2 , та нотаріусом роз`яснено, що нею (позивачкою) пропущено строк для прийняття спадщини (а.с.15).

За загальним правилом положення про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220 Цивільний кодекс України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за життя їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ст. 1266 ЦК України; спадкування за правом представлення).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298 св 18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

Досліджуючи поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини, суд першої інстанції належним чином перевірив доводи позивача, якими вона обґрунтовувала вимоги про надання додаткового строку для прийняття спадщини, та дійшов правильного висновку про відсутність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для прийняття позивачем спадщини після смерті спадкодавця; судом не встановлено обставин, які позбавляли позивача можливості вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи позивача, що про початок оформлення прав на земельну частку (пай) вона не була обізнана, у зв`язку з чим не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, не доводять факту поважності причин пропущення строку на прийняття спадщини.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши недоведеність наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк; встановивши, що ОСОБА_1 суттєво порушено шестимісячний строк для прийняття спадщини, а саме протягом дев`яти років позивач не вчиняла дій щодо її прийняття, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, тому рішення місцевого суду, яке є правильним по суті, підлягає залишенню без змін.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова