10.09.2021 Суддя Попова В. О.
Справа № 644/7463/20
Провадження № 2/644/650/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2021 м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Попової В.О.,

за участю секретаря - Луценко К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович,

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 25208 від 31.10.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 811АІ1 від 27 вересня 2013 року у розмірі 79 503 гривень 11 копійок.

Позовна заява вмотивована тим, що приватним нотаріусом порушено порядок вчинення виконавчого напису, на момент вчинення виконавчого напису нотаріус не досліджував первинні документи щодо видачі кредиту, у нотаріуса не було підстав вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому записі, є безспірними. Позивачу не відомо, які суми кредиту взято відповідачем за основу для нарахування сум, що стягуються за виконавчим написом. Виконавчий напис містить тільки загальний розмір заборгованості без зазначення її складових. Позивач зазначає, що банком було пропущено строки позовної давності. Крім того, виконавчий напис нотаріусом вчинено на документах, за якими у кредитора з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Крім того, не дотримано форми вчинення виконавчого напису, а саме виконавчий напис роздрукований на окремому бланку нотаріуса, замість вчинення виконавчого напису на документі, який встановлює заборгованість, як того вимагає ст. 87 Закону України «Про нотаріат». Зазначає, що кредитний договір нотаріально не посвідчувався, тому у нотаріуса не було повноважень на вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, який не відноситься до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Приватний нотаріус мав можливість вчинити виконавчий напис лише на підставі нотаріально посвідчених угод, відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса».

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.11.2020 заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису від 31.10.2017, зареєстрованого в реєстрі за №25208, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловськиим В.А. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 79 503 гривень 11 копійок.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.11.2020 року відкрито провадження за вищезазначеною позовною заявою, розгляд справи призначено у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

На виконання ухвали в частині витребування доказів від третьої особи - приватного нотаріуса Чуловського В.А. надійшли належним чином посвідчені документи, на підставі яких був вчинений виконавчий напис № 25208 від 31.10.2017 року.

В судове засідання позивач та його представник - адвокат Соляник О.О. не з`явились, надавши відповідну заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги просили задовольнити з підстав, викладених позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином; надав клопотання про розгляд справи без участі представника АТ «Альфа Банк»,(а.с.121-122).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського нотаріального округу Чуловський В.А. в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся, надав належним чином завірені копії виконавчого напису від 31.10.2017, зареєстрованого в реєстрі за №25208, та матеріалів , на підставі яких вчинявся вищезазначений виконавчий напис, (а.с.91-110).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Д.В. в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» 27.09.2013 року було укладено кредитний договір №811АІ1.

31.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було видано виконавчий напис № 25208 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 79 503 грн 11 копійок за кредитним договором №811АІ1, укладеним 27 вересня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого на підставі рішення єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» з 15.10.2019 року є АТ "Альфа-Банк".

У виконавчому написі зазначено, що строк платежу за кредитним договором №811АІ1 від 27 вересня 2013 року настав; стягнення заборгованості проводиться за період з 10.05.2015 року по 30.10.2017 року, (а.с.92).

Вказаний виконавчий напис було пред`явлено для примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Кудряшову Д.В., яким 07.05.2019 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України(стаття 87 Закону України «Про нотаріат»).

Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Відповідно до п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (ділі - Перелік) в редакції, що діяв на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, для одержання виконавчого напису щодо стягнення за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку ) подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

П. 1.1. Глави 16 розділу ІІ Порядку встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п.1.2. цієї Глави перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документів згідно з Переліком, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум, витребування майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

В обґрунтування вчинення виконавчого напису, нотаріус посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року (далі - Постанова).

Однак, вказана Постанова не відносить кредитний договір до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідні зміни до Постанови та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», яку в свою чергу Київським апеляційним адміністративним судом постановою від 22.02.2017, визнано незаконною та не чинною, зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів.

Таким чином до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001.

Згідно документів, які надавались приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відповідач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису від 31.10.2017 року за вих. №б/н, до якої долучено оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; документи стягувача, (а.с.93).

При цьому відповідачем не надано первинних документів, відомості з яких було використано для складення документа під назвою «Довідка-розрахунок заборгованості на 30.10.2017», (а.с.104).

Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки.

Матеріали справи свідчать про те, що приватному нотаріусу при подачі заяви про вчинення виконавчого напису відповідачем було надано Виписку з рахунку позивача, яка містила загальний розмір заборгованості по кредиту та процентах. Однак надана нотаріусу виписка не дає можливості зробити висновок на дату та період виникнення та нарахування заборгованості по кредиту та відсоткам, неможливо відслідкувати дати внесення платежів ОСОБА_1 , їх зарахування в рахунок погашення заборгованості, період за який виникла заборгованість.

Відповідачем взагалі не надано до суду жодних документів з приводу вказаної справи, у тому числі і розрахунок заборгованості.

Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

Однак приватному нотаріусу не було надано доказів того, що позивачу в загалі направлялась письмова вимога про погашення заборгованості, оскільки матеріали справи не містять підтвердження отримання ОСОБА_1 такої письмової вимоги з попередженням про вчинення виконавчого напису у випадку непогашення заборгованості.

Отже, приватним нотаріусом не було отримано перелік передбачених законодавством документів і не перевірено інформацію, необхідну для вчинення відповідної нотаріальної дії.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не спростовано позовних вимог позивача, тому, з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про необхідність визнання виконавчого напису нотаріуса № 25208 від 31.10.2017 таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання розподілу між сторонами понесених у справі судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Судом встановлено, що позивач поніс витрати пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 840 грн. 80 коп. - за подання позовної заяви та 420 грн. 40 коп. - за подання заяви про забезпечення позову.

За таких обставин, зважаючи на задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі, зазначені витрати позивача з оплати судового збору та подання заяви про забезпечення позову підлягають відшкодуванню на його користь за рахунок відповідача у повному обсязі.

Разом із тим, відповідно ч. 2ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, як встановлено ч. 4 ст. 137 ЦПК України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, на підтвердження витрат на правову допомогу позивачем було надано завірену копію договору про надання правової допомоги №С16/20 від 14.09.2020р., рахунок №19/20 від 14.09.2020р. про перерахування грошових коштів адвокату 7000 грн., рахунок №20/20 від 14.09.2020р. про перерахування грошових коштів адвокату 7000 грн., квитанція №102 від 18.09.2020р., квитанція №37 від 12.10.2020р.

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з письмових пояснень відповідача, з відповідною заявою АТ «Альфа-Банк» чи його представник до суду не зверталися.

Зважаючи на те, що стороною відповідача в ході судового розгляду справи не заявлено клопотання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу, понесених позивачем, суд не ставить під сумнів співмірність даних витрат критеріям, наведеним у ч. 4 ст. 137 ЦПК України.

Відтак, зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, зазначені витрати позивача на оплату правничої допомоги підлягають відшкодуванню на його користь за рахунок відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 11-13,137,141,258,259,263,268,ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити .

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №25208 від 31.10.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 811АІ1 від 27 вересня 2013 року у розмірі 79 503,11 гривень.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (, адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 ) витрати по оплаті судового збору за подання позову в розмірі 840,80 грн та судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 420,40 грн , в загальному розмірі 1 262 (одна тисяча двісті шістдесят дві), 20 копійок

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (, адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 ) судові витрати на правничу допомогу в розмірі 18 000 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 ).

відповідач Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (, адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) .

третя особа приватний нотаріус Київського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович ( АДРЕСА_2 ),

третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович (61003, Харківська область, м.Харків, вул. Університетська, 33 , офіс 7).

Повний текст рішення складено 10.09.2021.

Суддя: Попова В.О.