Справа №521/5359/21
Провадження №2-з/521/195/21
УХВАЛА

26 серпня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Черненко Я.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участью третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання майна подружжя особистою приватною власністю,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участью третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання майна подружжя особистою приватною власністю.

21 липня 2021 року ОСОБА_1 до канцелярії суду подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 ; паркомісце № 102, загальною площею 47,1 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; на рухоме майно: автомобіль SKODA OCTAVIA А5, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; мотоцикл SUZUKI SKYWAVE, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Дослідивши подану заяву, матеріали справи та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних заходів, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та застосовуються з метою недопущення вчинення відповідачем дій, направлених на фактичну неможливість виконання судового рішення.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При застосуванні відповідних заходів забезпечення позову слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов`язані із втручанням у внутрішню господарську діяльність юридичних осіб.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення доказів позивач зазначає, що до складу спірного майна входять об`єкти нерухомості та транспортні засоби, зареєстровані на ім`я відповідача, хоча і придбані у шлюбі за її особисті кошти. Наразі, в рамках виконавчого провадження приватним виконавцем постановою від 23.06.2020 року накладено арешт на все майно ОСОБА_4 , постановою від 12.11.2020 року оголошено в розшук автомобіль SKODA OCTAVIA А5, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , постановою від 16.04.2021 року проведено опис та арешт паркомісця № 102. Позивач зазначає, що вказані дії виконавця проведені незважаючи на той факт, що спірне майно перебуває у спільній власності, та щодо якого наявний спір у суді щодо його поділу. На думку позивача, приватним виконавцем проігноровані вимоги ст. 366 ЦК України, яким визначено звернення стягнення на частку у майні, що є у спільній частковій власності.

Суд вважає, що доводи викладені у заяві про забезпечення позову є необґрунтованими, адже суду не надано належних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, а також, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі невжиття заходів забезпечення даного позову.

Вимоги до змісту та форми заяви про забезпечення позову містяться в ст. 151 ЦПК України.

Всупереч положень ч. 6 ст. 151 ЦПК України в заяві відсутня пропозиція щодо зустрічного забезпечення.

Щодо доводів позивача стосовно відсутності підстав для застосування зустрічного забезпечення, суд вважає, що вони не заслуговують на увагу, адже норми ст. 154 ЦПК України врегульовано обов`язок суду застосувати заходи зустрічного забезпечення позову у визначених випадках, що ніяким чином не відноситься до обов`язку позивача зазначати у заяві про забезпечення позову пропозицію щодо зустрічного забезпечення, відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК.

За таких обставин, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участью третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання майна подружжя особистою приватною власністю відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на протязі п`ятнадцяти днів з дня її повного складення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Ю.В. Тополева

26.08.21