Справа № 738/1741/20
№ провадження 2/738/103/2021
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

05 липня 2021 року м. Мена

Менський pайонний суд Чеpнiгiвської областi в складi:

судді - Волошиної Н.В.,

з участю секретаря судового засідання -Донець Г.В.,

розглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - служба у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації, служба у справах дітей Менської міської ради Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки

В С Т А Н О В И В :

І. Зміст позовних вимог.

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи - служба у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації, служба у справах дітей виконавчого комітету Менського міської ради Менського району Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів.

Свою позовну заяву мотивує тим, що малолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його двоюрідними онуками, які проживають разом з ним по АДРЕСА_1 , та знаходяться на його повному утриманні. Мати дітей - ОСОБА_5 , яка була його племінницею, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 померла бабуся дітей, його рідна сестра, ОСОБА_6 . Батько дітей - ОСОБА_2 проживає окремо, не бере участі у вихованні дітей, не спілкується з ними, не цікавиться їх навчанням, життям та здоров`ям, не відвідує батьківські збори, не бере участі у матеріальному забезпеченні дітей, тобто свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повністю знаходяться на його утриманні, він разом з дружиною займаються їх вихованням та навчанням, піклуються про їх життя та здоров`я, тобто фактично виконують по відношенню до них батьківські обов`язки.

Позивач просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно малолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , встановити над ними опіку, призначити його опікуном та стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення їх повноліття.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 14 січня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 09 лютого 2021 року.

04 лютого 2021 року органом опіки та піклування подано до суду подання про призначення ОСОБА_1 опікуном над малолітніми дітьми, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 09 лютого 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 березня 2021 року.

Судовий розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку з витребуванням доказів у справі та за клопотаннями позивача та третіх осіб, останній раз на 05 липня 2021 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 05 липня 2021 року за заявою позивача позовну заяву до ОСОБА_2 в частині позовних вимог про стягнення аліментів залишено без розгляду.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив позовну заяву задовольнити та додатково пояснив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є його двоюрідними онуками, а їх мати - ОСОБА_5 доводилась йому рідною племінницею. Остання в зареєстрованому шлюбі не перебувала, ОСОБА_2 визнав своє батьківство, в результаті чого був записаний батьком дітей. В 2013 році померла матір дітей - ОСОБА_7 , після її смерті діти проживали з бабусею - ОСОБА_6 .. В 2018 році ОСОБА_6 у зв`язку з тяжкою хворобою разом з дітьми переїхала до нього, у вересні 2018 року вона померла, діти залишилися проживати з ним, проживають і на даний час у його сім`ї, в якій їх дуже люблять та піклуються про них, між ними склались дружні, теплі відносини, він разом з дружиною створюють належні умови для розвитку та виховання, як своїх рідних дітей, так і для ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , останні повністю знаходяться на їх утриманні, навчаються у школі. Зазначає, що батько дівчат - ОСОБА_2 після смерті їх матері періодично спілкувався з ними, не заперечував проти переїзду дітей до нього, для отримання грошових коштів на дітей, а саме пенсії по втраті годувальника, відкрив банківську карту, яку згодом сам і заблокував, вони жодного разу не користувалися цими грошима, заощаджували для дітей на майбутнє, а згодом припинив спілкування з дітьми, не цікавиться їх життям, здоров`ям та навчанням, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, діти повністю знаходяться на його утриманні, він разом з дружиною люблять їх як рідних, займаються їх вихованням та розвитком. На даний час місце знаходження відповідача їм невідоме, його рідні також ніяких відносин з дітьми не підтримують та їх життям не цікавляться.

Позивач в судове засідання, 05 липня 2021 року, не з`явився, просив розгляд справи завершити без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, через оголошення, розміщене на офіційній сторінці веб-порталу Судової влади України, в судове засідання жодного разу не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його участю, відзиву на позовну заяву суду не надав.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 09 березня 2021 року, з урахуванням думки позивача, постановлено провести заочний розгляд справи.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - служби у справах дітей Менської міської ради Чернігівської області та служби у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, від представника останнього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно Новоукраїнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 16 червня 2021 року, ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с.170).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області 08 січня 2014 року, ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_4 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого повторно Менським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 22 вересня 2020 року (а.с.13).

Як вбачається з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, сформованого 16 березня 2021 року за № НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 народилась ОСОБА_10 , матір`ю якої зазначена ОСОБА_6 . 27 лютого 1995 року у зв`язку із визнанням ОСОБА_11 батьківства до актового запису внесені виправлення, прізвище дитини з ІНФОРМАЦІЯ_11 змінено на ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с.85, 86).

Копією свідоцтва про народження ОСОБА_14 , серії НОМЕР_5 , виданого повторно 07 лютого 2003 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 12 жовтня 1989 року між ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , серії НОМЕР_7 , виданого повторно 10 липня 2002 року, копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 від 02 грудня 2006 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_17 , підтверджується родинні стосунки між позивачем у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , як між рідним братом та сестрою (а.с.9, 14, 70).

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_6 була бабусею малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та рідною сестрою позивача ОСОБА_1 , останній в свою чергу доводиться малолітнім ОСОБА_3 та ОСОБА_4 двоюрідним дідом.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 від 12 вересня 2018 року, ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт. Макошине Менського району Чернігівської області померла ОСОБА_6 (а.с.12).

З довідок №171 та №172 від 22 жовтня 2020 року, виданих виконавчим комітетом Малопомічнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, вбачається, що малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на території села не зареєстровані та не проживають, в червні 2018 року останні вибули із села до смт. Макошине Менського району Чернігівської області (а.с.23, 24).

Судом встановлено, що батько дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - ОСОБА_2 зареєстрований по АДРЕСА_2 , проте з 2019 року за вказаною адресою не проживає, про що свідчить довідка Малопомічнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.34), як і не проживає разом зі своїми малолітніми доньками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , останні проживають в сім`ї позивача, ОСОБА_1 , який займається їх вихованням, діти перебувають на утриманні останнього.

Зокрема, з акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 та актів обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 вбачається, що за вказаною адресою зареєстровані та проживають: ОСОБА_1 , його дружина - ОСОБА_17 , його пасинок - ОСОБА_19 , син - ОСОБА_20 , донька ОСОБА_21 , за вказаною адресою зареєстрований ОСОБА_22 , проте не проживає, фактично проживають ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , проте не зареєстровані. Вказаний житловий будинок має загальну площу - 45,5 м2, житлову площу - 36 м2, складається з трьох кімнат, має пічне опалення, є електро та водопостачання, в будинку наявні газовий балон, який використовується для приготування їжі, побутові прилади та меблі, створені всі необхідні умови для розвитку та виховання малолітніх дітей, для ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є окрема кімната в будинку, діти забезпечені одягом, ліжками, предметами особистої гігієни. Після смерті матері дітей ОСОБА_5 та бабусі ОСОБА_6 малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 01 червня 2018 року проживають в сім`ї ОСОБА_1 , які їх повністю матеріально забезпечують. Зі слів сусідів, вчителів навчального закладу, де навчаються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , біологічний батько дітей жодного разу їх не відвідував, у їх вихованні та навчанні участі не бере. За результатами проведення обстеження умов проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 комісією дано висновок про те, що останні, проживаючи в сім`ї ОСОБА_1 , матеріально забезпечені всім необхідним для повноцінного розвитку, їх життю та здоров`ю нічого не загрожує, діти можуть проживати у вказаній сім`ї (а.с.15-17).

З інформаційних довідок, наданих Макошинським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів, вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 навчаються у школі з 2018 року, проживають в сім`ї свого дідуся ОСОБА_1 , який забезпечує їх одягом, взуттям та шкільним приладдям, дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_17 цікавиться навчальним процесом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відвідує батьківські збори, бере активну участь у шкільних заходах, натомість рідний батько дівчат жодного разу не з`являвся до школи та не цікавився їх справами. За час навчання у школі ОСОБА_3 проявила себе, як здібна, вихована, дисциплінована учениця, яка має високий рівень знань, за високі досягнення у навчаннінагороджена похвальним листом, бере участь у шкільних та районних конкурсах, за рисами характеру є товариською та доброю дитиною. ОСОБА_4 за час навчання у школі проявила себе, як спокійна, урівноважена дисциплінована учениця, яка не порушує норм і правил поведінки та з відповідальністю ставиться до виконання навчально-трудових завдань, має середній рівень знань, бере активну участь у житті класу. Сім`я ОСОБА_1 , в якій проживають ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , приділяє належну увагу у вихованні та розвитку дітей (а.с.20, 25).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Менської міської ради від 04 листопада 2020 року орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , стосовно його малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

Позивач ОСОБА_1 є матеріально забезпеченим, працює вантажником у ТОВ «Вторсплав», за місцем роботи характеризується позитивно, як сумлінний та відповідальний працівник, що підтверджується довідкою-характеристикою №03-12/20 від 03 грудня 2020 року та довідками про доходи, наданими ТОВ «Вторсплав» (а.с.26-28).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Менської міської ради від 28 січня 2021 року орган опіки та піклування вважає доцільним призначити ОСОБА_1 опікуном над малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.54, 55).

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага.

У справах «Савіни проти України», «МакМайкл проти Сполученого Королівства», «Ньяоре проти Франції», Європейським судом з прав людини зазначається, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя» і що «заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані: піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч.1 ст.152 СК України).

При цьому, відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо вихованню дитини та/або за забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Згідно зі ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У п. п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» дані роз`яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Врахування обставин, які підпадають під визначення дій особи, як «ухилення від виконання батьківських обов`язків», на думку суду, не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації.

Частинами 4 та 5 ст. 19 Сімейного кодексу України визначено, при розгляді судом спорів щодо позбавлення та поновлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Виходячи з встановлених обставин у справі, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 свідомо нехтує своїми обов`язками по вихованню своїх малолітніх дітей, самоусунувшись від виконання батьківських обов`язків, проживає окремо від дітей,не спілкується з ними, за час проживання дітей у сім`ї позивача жодного разу не відвідав їх, не цікавиться їх життям та навчанням, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу.

Доказів, які б свідчили про те, що відповідач в силу певних поважних причин або інших обставин не може здійснювати свої батьківські обов`язки щодо cвоїх дітей, останнім суду не надано.

Вищевказані фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення батька від виховання дітей, що свідчить про відсутність у нього інтересу до дітей, приходить до висновку про позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав стосовно його малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2

У відповідності до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

У відповідності до ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Частиною 3 статті 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Зі змісту ст. 18 Конвенції про права дитини вбачається, що батьки у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до положень статей 243, 244 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Відповідно до ст. 244 Сімейного Кодексу України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Відповідно до ст. 249 Сімейного Кодексу України опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування.

Таким чином, виходячи з норм цивільного та сімейного законодавства, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

З огляду на те, що відповідач не приділяє належної уваги своїм малолітнім дочкам та свідомо нехтує своїми обов`язками по їх вихованню, суд вважає, що малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійсно позбавлені батьківського піклування, враховуючи родинні відносини ОСОБА_1 з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також те, що він матеріально та житлом забезпечений, має дохід, діти тривалий час проживають разом з ним, останній забезпечує їх всі належні умови для розвитку та займається їх вихованням, суд вважає можливим призначити ОСОБА_1 опікуном над малолітніми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

VI. Вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Враховуючи положення ч.1, 2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Кеpуючись статтями 150-152, 155, 164-166, 244 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», статтями 58, 60 ЦК України, статтями 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280, 284, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - служба у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації, служба у справах дітей Менської міської ради Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , батьківських прав стосовно малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити над малолітніми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опіку та призначити їх опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвали суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_10 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

Служба у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації, місцезнаходження: вул. Соборна, 59 м. Новоукраїнка Кіровоградська область.

Служба у справах дітей Менської міської ради Чернігівської області, місцезнаходження: вул. Титаренка Сергія, 7 м. Мена Чернігівська область.

Повний текст рішення складено 12 липня 2021 року.

Суддя Н.В. Волошина