КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
У х в а л а

м. Київ Справа № 758/1737/19

07 вересня 2021 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кулікової С.В., перевіривши виконання вимог ст. 354, ст. 356 ЦПК України за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» адвоката Дуднік Марини Артурівни на рішення Подільського районного суду міста Києва від 31 травня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Якимець О.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_2 про припинення поруки,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 31 травня 2021 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_2 про припинення поруки задоволено.

Припинено поруку за договором поруки № 98042 від 22 липня 2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

Стягнуто з Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768,40 грн.

Повне судове рішення складено 07 червня 2021 року.

Не погоджуючись з таким рішення суду, 30 серпня 2021 року представник Акціонерного товариства «УкрСиббанк» адвокат Дуднік Марина Артурівна надіслала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Також в апеляційній скарзі просила поновити строк на апеляційне провадження, посилаючись на те, що копію рішення суду представник відповідача отримав 04 серпня 2021 року.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, приходжу до наступних висновків.

Стаття 354 ЦПК України передбачає, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або оспорюються, створено перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Проте, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року.

Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні 31 серпня 2021 року судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення суду. Під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення представник відповідача Акціонерного товариства «УкрСиббанк» адвокат Дуднік М.А. була присутня.

Повне судове рішення складено 07 червня 2021 року та 10 червня 2021 року було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Апеляційна скарга надіслана представником відповідача 30 серпня 2021 року, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини також у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, №17160/06 та №35548/06, § 34 від 21 грудня 2010 року).

Як зазначає представник відповідача в апеляційній скарзі, строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки копію рішення суду отримано лише 04 серпня 2021 року.

Однак, підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, на які посилається апелянт не можуть бути визнані апеляційним судом поважними, оскільки вони не є об`єктивно непереборними, а лише залежали від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, оскільки представник відповідача був присутній під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення від 31 травня 2021 року, повне рішення складено 07 червня 2021 року та у реєстрі було оприлюднене 10 червня 2021 року, що не позбавляло сторону відповідача в межах строку звернутися з апеляційною скаргою на рішення суду. Крім того, слід зазначити, що представник відповідача звернувся до суду із заявою про отримання копії рішення суду лише 04 серпня 2021 року, та будь-яких інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду представник відповідачане вказав.

Враховуючи наведене, вважаю, що апеляційна скарга представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» адвоката Дуднік Марини Артурівни на рішення Подільського районного суду міста Києва від 31 травня 2021 року подана з пропуском встановленого законом строку без поважних причин.

Згідно з ч.3 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Тому апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, а саме для зазначення інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Подільського районного суду міста Києва від 31 травня 2021 року та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини.

Керуючись ст.357 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» адвоката Дуднік Марини Артурівни на рішення Подільського районного суду міста Києва від 31 травня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Якимець О.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_2 про припинення поруки - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом семиднів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити, що у разі не виконання вимог даної ухвали, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: