Провадження № 6/127/266/21
У Х В А Л А

28 квітня 2021 року м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці заяву ОСОБА_1 , подану його представником, про поворот виконання рішення в цивільній справі №127/25034/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2021 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду із заявою про поворот виконання рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та просив допустити поворот виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 2018 року у справі № 127/25034/18, а саме стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнену суму в розмірі 41207,14 грн.

Заява мотивована тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 2018 року по справі № 127/25034/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох дітей: сина ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_3 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з 03 жовтня 2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При виконанні цього рішення з нього стягнуто на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 41207,14 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28 вересня 2020 року по справі №127/15871/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи - Вінницького міського відділу ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), про оспорювання батьківства, виключено відомості про ОСОБА_1 як батька ОСОБА_3 та ОСОБА_3 з актових записів про народження дитини №2306 від 29 червня 2017 pоку та № 3217 від 20 вересня 2018 pоку.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2020 року по справі № 127/25034/18 за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 2018 року за нововиявленими обставинами, його заяву задоволено та скасовано рішення суду від 29 грудня 2018 року, а в задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовлено. Заявник вказує, що звертався до ОСОБА_1 із вимогою про повернення безпідставно отриманих коштів в сумі 41207,14 грн, однак лист повернувся за адресою відправника у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Оскільки при ухвалені рішення судом першої інстанції 11 грудня 2020 року питання про поворот виконання рішення не вирішувалось, тому і звернувся до суду з цією заявою.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, однак відповідно до положень п.10 ст.444 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

ОСОБА_4 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заяви про поворот виконання рішення, вказуючи на її безпідставність.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасника справи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до частин 3, 5, 9 статті 444 ЦПК України суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин 1-3 цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Отже, поворот виконання - це повернення позивачем відповідачеві всього одержаного ним за скасованим чи зміненим рішенням суду. Таким чином, правом звернення із заявою про поворот виконання рішення наділений лише відповідач, оскільки по суті поворот виконання спрямований на відновлення саме його прав.

Рішенням Конституційного Суду України від 02.11.2011 року у справі №1-25/2011 роз`яснено, що інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

За змістом ст.444 ЦПК України поворот виконання рішення можливий у будь-якому випадку, незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному чи за нововиявленими обставинами) скасоване судове рішення, але умови, що позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші.

Виняток становлять лише випадки, передбачені ст.445 ЦПК України.

Так, відповідно до частини 2 статті 445 ЦПК України у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

З аналізу вищенаведених правових норм слідує, що інститут повороту виконання судових рішень не є абсолютним та має певні обмеження, а саме під час звернення до суду з заявою про поворот виконання рішення про стягнення аліментів окремим предметом доказування є ухвалення судом рішенням на підставі підроблених документів або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Судом установлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 2018 року по справі № 127/25034/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох дітей: сина ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_3 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з 03 жовтня 2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.23-28).

При примусовому виконанні цього рішення Любарським районним ВДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було відкрито виконавче провадження № 58707981(а.с. 74).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28 вересня 2020 року по справі № 127/15871/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи - Вінницького міського відділу ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький), про оспорювання батьківства, виключено відомості про ОСОБА_1 як батька ОСОБА_3 та ОСОБА_3 з актових записів про народження дитини № 2306 від 29 червня 2017 pоку та № 3217 від 20 вересня 2018 pоку.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2020 року по справі № 127/25034/18 за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, за нововиявленими обставинами, скасоване рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 2018 року, в задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовлено (а.с. 64-65).

Враховуючи це рішення виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 127/25034/18, виданого 01 лютого 2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області по справі №127/25034/18 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання двох дітей, закінчене на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (постанова від 13 січня 2021 року, а.с. 79 на звороті).

За час виконання рішення з ОСОБА_1 було стягнуто кошти в сумі 41207,14 грн, що підтверджується довідкою Любарського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) № 19.8-23/2021/1431 від 05 лютого 2021 року (а.с. 74 на звороті).

Як вказувалося, у справах про стягнення аліментів поворот виконання не допускається, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Із змісту рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 2018 року про стягнення аліментів слідує, що воно обґрунтоване перебуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 17 березня 2017 року в зареєстрованому шлюбі, про що був вчинений відповідний актовий запис за № 484 (а.с.3), народженням в період шлюбу дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , про що наявні копії свідоцтв про їх народження серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в яких батьками є сторони по справі, а також проживанням дітей разом з матір`ю (довідки, видані Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради №48770, 48772, 48767 від 29 вересня 2018 року).

Отже рішення суду про стягнення аліментів на утримання дітей було обґрунтоване вказаними доказами.

Дане рішення суду скасоване. Підставою для його скасування стало рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 вересня 2020 року по справі №127/15871/20, яким виключені з актового запису про народження дітей відомості про ОСОБА_1 як батька дітей. При цьому доказів про те, що підставою скасування цього рішення були підроблені чи завідомо неправдиві відомості матеріали справи не містять, не встановлено це і рішенням суду.

Таким чином, рішення суду, яке скасоване, не було обґрунтоване на поданих позивачем підроблених документах чи повідомлених завідомо неправдивих відомостях.

Крім того, заява відповідача про поворот виконання рішення також не містять будь-яких доказів чи відомостей, які подавались позивачем і надалі були визнані завідомо неправдивими чи підробленими.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене та положення ст. 445 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для повороту виконання рішення суду, а тому заява про поворот виконання рішення суду задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 13, 81, 260-261, 444- 445 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої його представником, про поворот виконання рішення у цивільній справі №127/25034/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст ухвали складений 29.04.2021

Суддя: