Справа № 199/6794/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Авраменко А.М., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, поданою до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2021 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 із вищевказаною заявою про забезпечення позову до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про зміну розміру часток, який (позов) вона має намір подати у строк, передбачений ч.4 ст.152 ЦПК України. Заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу ДМНО Лавріщєву О.А. вчиняти будь-які нотаріальні дії щодо спадкового майна після смерті ОСОБА_3 , а саме домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 . В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська було затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та її колишнім чоловіком ОСОБА_3 , якою визначено розмір часток у праві власності на зазначене домоволодіння за заявником 25/100. Право власності на свою частку заявник не реєструвала, а після смерті ОСОБА_3 випадково дізналась, що між останнім та ОСОБА_4 30 березня 2016 року укладено нотаріально посвідчений договір про зміну розміру часток АДРЕСА_2 , яким, як вважає заявник, сторони договору розпорядились і належною їй часткою (25/100), а тому вона готує позов до суду з метою оскарження такого договору. Натомість, 09 вересня 2021 року закінчується шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , спадкоємцями якого є також двоє спільних із заявником дітей спадкодавця. Оскільки за таких обставин спадкоємцям померлого може бути видано свідоцтво про право на спадщину, і такі спадкоємці отримають можливість розпорядитись спадковим майном, до якого, як стверджує заявник, входить і її частка у спірному домоволодінні, остання просила суд задовольнити її заяву про забезпечення позову.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2008 року по справі №2-319/08 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя було затверджено мирову угоду, за умовами якої між сторонами поділено домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 . Зокрема, за позивачем визнано право власності на 25/100 частин домоволодіння. Ухвала набрала законної сили 22 вересня 2008 року.

Відповідно до наданої заявником копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 30 червня 2016 року за ОСОБА_2 в тому числі на підставі договору про зміну розміру часток №262, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Іщенко Н.Д., зареєстровано право власності на Ѕ частку у праві спільної часткової власності на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 . Тією ж датою в тому числі на підставі того ж договору про зміну розміру часток зареєстровано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частку у праві спільної часткової власності на спірне домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , в зв`язку із чим відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на частку у праві власності на спірне домоволодіння. Спадкова справа заведена приватним нотаріусом ДМНО Лавріщєвим О.А.

Відповідно до ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Згідно ст.150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Нормою ст.152 ч.1 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову до подання позовної заяви подається за правилами підсудності, встановленими ЦПК України для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Частиною 4 ст.152 ЦПК України визначено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Положеннями ст.153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між зазначеними у заяві про забезпечення позову в якості сторін особами дійсно існує цивільно-правовий спір, обраний заявником вид забезпечення позову передбачений чинним ЦПК України, є співмірним із позовними вимогами, які заявник має намір заявити при подальшій подачі позову до суду, та доцільним, а заявлене заявником забезпечення позову та його вид не охоплюються визначеними ч.ч.4-10 ст.150 ЦПК України випадками, коли забезпечення позову не допускається. Необхідність застосування обраного позивачем виду забезпечення позову є обґрунтованою, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що не застосування такого забезпечення позову може призвести до подальшого відчуження спірного нерухомого майна, що ускладнить визначення складу відповідачів за позовом, який має намір подати заявник, а отже ускладнить ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав заявника, зокрема у випадку ухвалення позитивного для заявника рішення суду за майбутнім його позовом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою, а викладені в ній в її обґрунтування обставини доведеними, а отже така заява підлягає задоволенню.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд також враховує практику Європейського суду з прав людини у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Так, згідно п.43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя в аспекті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, враховуючи, що застосування обраного заявником виду забезпечення позову не спричинить невідновлюваної шкоди відповідачам та/або тертім особам, а також приймаючи до уваги відсутність передбачених ч.3 ст.154 ЦПК України обставин для обов`язкового застосування судом зустрічного забезпечення, суд приходить до висновку про відсутність потреби у застосуванні зустрічного забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149-154, 258, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, поданою до подання позовної заяви, задовольнити.

В порядку забезпечення позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання недійсним договору про зміну розміру часток, який має бути поданий в установлені законом строки, заборонити приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Лавріщєву Олегу Анатолійовичу ( АДРЕСА_4 , свідоцтво №1546) вчиняти нотаріальні дії з видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на нерухоме майно домоволодіння, розташоване за адресою АДРЕСА_1 .

Зустрічне забезпечення позову не застосовувати.

Копію ухвали суду направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки з дня постановлення ухвали суду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя А.М. Авраменко