ёЄдиний унікальний номер справи 359/6876/20
Провадження №22-ц/824/5619/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення одноразової грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року позивач звернулась до суду із позовом до ДП обслуговування повітряного руху України про стягнення одноразової грошової допомоги, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь одноразову грошову допомогу у розмірі 119 489, 49 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона працювала у регіональному структурному підрозділі Київський районний центр "Київцентраеро" ДП обслуговування повітряного руху України на посаді економіста економічного відділу інженера з організації праці відділу з економічної та договірної роботи з 23.07.2013 року по 19.05.2020 року включно. Зазначала, що з 18.05.2020 року вона приступила до роботи після відпустки по догляду за дитиною по досягненню нею 6-ти річного віку та цього ж дня їй було вручено попередження про скорочення посади та наступне вивільнення листом від 18.05.2020 року №1-23.2/6143/20. Разом з попередженням про скорочення їй було надано список з переліком вакантних посад на підприємстві Украерорух. 19.05.2020 року нею було подано до підприємства заяву про скорочення терміну попередження та звільнення її з роботи 19.05.2020 року за скороченням штату працівників, відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України. Позивач зазначала, що відповідно до диплому про вищу освіту серії НОМЕР_1 вона отримала повну вищу освіту за спеціальністю "Економіка підприємства" та здобула кваліфікацію економіст. В день її звільнення підприємство Украерорух не запропонувало їй працевлаштування за спеціальністю, враховуючи освіту позивача, кваліфікацію, місце проживання, та обмеження за станом здоров`я, а запропоновані Украерорух вакансії не передбачали працевлаштування за спеціальністю, не враховували такі обставини як освіта, кваліфікація, місце проживання та обмеження за станом здоров`я. Також, позивач зазначала, що відповідачем не запропоновано перепідготовку за рахунок коштів Украероруху протягом одного року після втрати можливості виконувати трудові обов`язки у повному обсязі та наступне працевлаштування. Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 зазначала, що відповідачем не виконано зобов`язання щодо виплати їй грошової одноразової допомоги, яка виплачується при звільнені працівника, а тому надала свій розрахунок вказаної допомоги за період роботи з 23.07.2013 року по 19.05.2020 року, відповідно до якого відповідач має сплатити їй 119 489, 49 грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2021 року позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 104 970 грн. та вирішено питання судових витрат. В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач просить апеляційну скаргу задовольнити, а зазначене вище рішення скасувати повністю та ухвалити нове, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що позивач отримала попередження про скорочення штату та наступне вивільнення разом з переліком вакантних посад по підприємству, що підтверджується її особистим підписом. На момент звільнення позивач не зверталась до відповідача щодо працевлаштування. Згідно п. 1.5 програми соціального захисту працівників надаються за черговістю, встановленою у п. 14 Програми. Кожна наступна надається за умови неможливості надати попередню. Позивач не виявила бажання працевлаштуватись, а також не проходила перепідготовку, а отже підстав для виплати їй грошової одноразової допомоги при звільненні не було.

03 березня та 05 березня 2021 року до Київського апеляційного суду від позивача надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в яких вона не погоджуючись із доводами викладеними в апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки у справі ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму, а дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання встановлених законом умов) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав:

В ході розгляду справи судом було встановлено, що між адміністрацією ДП обслуговування повітряного руху України та профспілками було укладено Колективний договір (зі змінами та доповненнями, внесеними протягом 2015-2020 років), який вступив у дію з 01.02.2020 року та зареєстрований Управлінням соціального захисту населення Бориспільської міської ради.

З 23.07.2013 року позивач перебувала у трудових відносинах з Регіональним структурним підрозділом Київського районного центру "Київцентраеро" ДП обслуговування повітряного руху України на посаді економіста економічного відділу та з 01.03.2019 року на посаді інженера з організації праці відділу з економічної та договірної роботи, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією трудової книжки Серії НОМЕР_2 , витягом з наказу від 22.07.2013 року №366/о, витягом з наказу від 30.08.2016 року №465/о, витягом з наказу від 19.03.2019 року №192/о.

18.05.2019 року позивача було повідомлено про скорочення посади, запропоновано вакантні посади та надано список таких посад, з яким вона ознайомилась цього ж дня. Відповідно до протоколу №10 від 18.05.2020 року засідання профспілкового комітету ПС РЗ УПР було надано згоду на звільнення ОСОБА_1 за п. 1 ст. 40 КЗпП з посади інженера організації праці відділу з економічної та договірної роботи, в зв`язку зі змінами в організації виробництва. 19.05.2020 року ОСОБА_1 подала на ім`я в.о. Директора Украероруху заяву з проханням скоротити термін попередження та звільнити її з посади на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП цією ж датою. Наказом №534/о від 19.05.2020 року позивача було звільнено з роботи у зв`язку із скороченням штату працівників на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що відсутність у підприємства можливості працевлаштувати позивача без переведення в іншу місцевість та відсутність пропозицій щодо перепідготовки за рахунок підприємства не позбавляє позивача права на соціальний захист, зокрема на отримання грошової одноразової допомоги, визначеної п.п. в.) п. 1.4 та п. 2.3 Програми гарантії соціального захисту, як і не звільняє відповідача від обов`язку здійснити таку виплату. Не погоджуючись із розміром визначеної позивачем грошової одноразової допомоги, суд першої інстанції визначив, що сума зазначеної допомоги становить 104 970 грн.

Колегія судді погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:

Згідно із статуту Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України №137 06.04.2016 виробничі, трудові і соціальні відносини трудового колективу з адміністрацією підприємства регулюються колективним договором.

Відповідно до ст. 10 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 КЗпП України колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги.

Відповідно до ст. 18 КЗпП України положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов`язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації.

Відповідно до Розділу 5 Колективного договору, укладеного між адміністрацією Державного підприємства обслуговування повітряного руху України та профспілками в редакції від 01.02.2020 р., підприємство самостійно розробляє і встановлює форми й системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розмір надбавок і доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат з дотриманням норм і гарантій, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до пункту 1.4 Програми соціального захисту Додаток 19 до Колективного договору між адміністрацією Украероруху та профспілками, зареєстрованого Управлінням соціального захисту населення Бориспільської міської ради, редакція від 01.02.2020р. гарантіями соціального захисту працівників та інших осіб зазначених у Програмі є:

А) працевлаштування за спеціальністю, враховуючи такі обставини - освіта, кваліфікація, місце проживання та обмеження за станом здоров`я;

Б) перепідготовка за рахунок коштів Украероруху протягом одного року після втрати можливості виконувати трудові обов`язки у повному обсязі (спливу дванадцятого місяця відповідно до пункту 6.9 Колективного Договору) та наступне працевлаштування в Украерорусі;

В) грошова одноразова допомога - при звільненні працівника.

Згідно з пунктом 1.5 Програми гарантії соціального захисту працівників, гарантії надаються за черговістю, встановленою пунктом 1.4 Програми. Кожна наступна гарантія надається за умови неможливості надати попередню, окрім підстав, зазначених у пункті 1.3 (в) Програми, за якою передбачається надання виключно грошової допомоги.

Згідно п. 1.3 (в) Програми підставами виникнення права на соціальний захист є отримання інвалідності (1 аба 2 група).

Згідно підпункту 2.3.1 Програми, грошова одноразова допомога надається працівникові у випадках неможливості підприємством надати гарантії соціального захисту, зазначені у пункті 1.4 (а) та (б) Програми.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами.

Факт звільнення позивача з займаної роботи у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників та факт невиплати їй при цьому одноразової грошової допомоги належним чином підтверджується матеріалами справи та визнається обома сторонами. Стверджуючи про те, що допомога не мала бути виплачена у зв`язку з тим, що позивач відмовилася від отримання двох перших гарантій, а саме: працевлаштування за спеціальністю (враховуючи такі обставини - освіта, кваліфікація, місце проживання та обмеження за станом здоров`я) та перепідготовки за рахунок коштів Украероруху, відповідач мав представити до суду докази того, що запропоновані позивачу при звільненні вільні посади на підприємстві відповідали її спеціальності, освіті, кваліфікації, місцю проживання, а позивач безпідставно відмовилася від таких посад. В той же час належних доказів з цього приводу до суду надано не було. Не було представлено до суду й доказів пропозиції роботодавця позивачу пройти за рахунок підприємства перепідготовку.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що вищевказані твердження апелянта залишилися недоведеними, відтак не можуть бути прийняті судом. В свою чергу це обумовлює відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України залишити без задоволення, рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Т.О. Писана

К.П. Приходько