1Справа № 335/9154/21 2-о/335/140/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Апаллонова Ю.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Запорізькі області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя із вказаною заявою.

У заяві заявник звернувся до суду із клопотанням про звільнення від сплати судового збору, яке мотивовано тим, що її матеріальний стан такий, що робить для неї неможливим сплату судового збору.

Розглянувши клопотання та з`ясувавши фактичні підстави, суддя вважає, що у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, слід відмовити з таких підстав.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

На підставі ч. 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може звільнити її від сплати судового збору.

Згідно ізст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тобто фактичною підставою для звільнення від сплати судового збору є такий майновий стан особи, що утруднює виконання цього обов`язку у повному обсязі у встановлений законом строк.

Зазначеними нормами встановлено, що суд, при звільненні від сплати судового збору, повинен врахувати майновий стан заявника.

При розгляді клопотання про звільнення від сплати судового збору суддя не вбачає підстав для його задоволення, оскільки заявник не доведено тверджень його скрутного матеріального стану, що перешкоджає сплати ним судового збору у встановленому законом порядку розмірі. До заяви не додано жодного доказу в обґрунтування наведених обставин.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8Закону №3674-VI та статті 82ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У зв`язку із цим обставини, зазначені заявником у клопотанні про звільнення від сплати судового збору не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Крім того, нормами ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення, зменшення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання про звільнення від судового збору, згідно зі статтею 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, підстави для звільнення від сплати судового збору відсутні.

У зв`язку з відхиленням клопотання заявника про звільнення її від сплати судового збору, подана нею заява не відповідає вимогам статті 177 ЦПК України, тому цю заяву слід залишити без руху, надавши строк для сплати судового збору у розмірі 454,00 грн., про що вона повинна надати відповідний документ.

Окрім того, у відповідності до положень ч.1ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України під місцем проживання фізичної особи розуміється зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання або перебування.

Разом з тим, відповідно до ч.1ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце проживання особи підлягає обов`язковій реєстрації.

Згідно з ч. 10 ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Аналізуючи зазначені норми права, єдиною офіційною адресою місця проживання особи є зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання та відомості про таке місце проживання мають бути відображені в паспорті або іншому документі, що засвідчує право на постійне проживання в Україні.

Суду не надані належні та допустимі докази, які підтверджують зареєстроване місце проживання заявника на території Вознесенівського району м.Запоріжжя.

А тому заявнику пропонується надати докази, які б підтверджували її місце проживання на території саме Вознесенівського району м.Запоріжжя, з метою вирішення питання щодо підсудності даної заяви Орджонікідзевському районному суду м.Запоріжжя.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає залишенню без руху, а заявник в установлений судом термін повинен усунути зазначені недоліки, шляхом надання суду документу, який підтверджує сплату судового збору у розмірі 454,00 грн., в іншому випадку заява буде вважатися неподаною і буде повернута заявнику.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 175,318 ЦПК України суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Заяву ОСОБА_1 , про встановлення факту постійного проживання на території України, заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Запорізькі області, залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк - десять днів з моменту отримання копії ухвали суду для надання суду квитанції про сплату судового збору у розмірі 454,00 грн.

Роз`яснити, що якщо у визначений строк недоліки не будуть усунені, заява на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважаться неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В. Апаллонова