Справа пр. № 2-о/756/833/21
У Х В А Л А

30 вересня 2021 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Андрейчук Т.В., розглянувши матеріали заяви та доданих до неї документів ОСОБА_1 , заінтересована особа - ТВБВ № 10026/0144 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва в порядку окремого провадження з заявою про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями заява ОСОБА_1 була передана на розгляд судді Андрейчуку Т.В.

Суддя, дослідивши заяву та додані до неї документи, дійшов такого висновку.

Заява ОСОБА_1 мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_2 . Заявник є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті дружини. ОСОБА_1 стверджував, що він прийняв спадщину шляхом подання державному нотаріусу Одинадцятої київської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у строк, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Заявник зазначив, що за життя спадкодавець уклала з акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" договір про оренду індивідуального банківського сейфу від 10 вересня 2019 року № 509. Державний нотаріус Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Кеда О.В. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке знаходиться в індивідуальному банківському сейфі № НОМЕР_1 у зв`язку з неможливістю встановити склад спадкового майна.

З цих підстав заявник просив суд зобов`язати акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі ТВБВ № 10026/0144 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" надати йому інформацію про вміст (зміст) індивідуального банківського сейфа НОМЕР_1, який використовувала за життя померла ОСОБА_2 на підставі договору про оренду індивідуального банківського сейфу від 10 вересня 2019 року № 509.

Порядок розгляду судами справ про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб, визначений главою 12 розділу IV ЦПК України.

Підсудність розгляду справ цієї категорії визначена ст. 347 ЦПК України, в якій передбачено, що заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи у випадках, встановлених законом, подається до суду за місцезнаходженням банку, що обслуговує таку юридичну або фізичну особу.

Ст. 93 ЦК України визначено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. (ст. 95 ЦК України).

Отже, наведена стаття ЦК України визначає лише два види відокремлених структурних підрозділів юридичних осіб - філії та представництва. Перші здійснюють усі або частину функцій юридичної особи, другі ж здійснюють представництво і захист інтересів юридичної особи.

Ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що банком є юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги.

Банк має право відкривати на території України відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) (ст. 23 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

Порядок діяльності філій, представництв та відділень банків на законодавчому рівні не регламентований.

Проте слід зауважити, що банківська таємниця безпосередньо пов`язана з банківською діяльністю (здійсненням банківських операцій), тому на відміну від філії, представництво не може обслуговувати юридичну та фізичну особу, адже здійснює лише представницькі функції, а відділення банку перебуває або на його балансі, або на балансі філії.

Таким чином, заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, можуть подаватися до суду, крім місцезнаходження банку, також і за місцезнаходженням філії банку, якщо вона обслуговує юридичну чи фізичну особу, стосовно якої вимагається розкриття такої інформації. Проте, враховуючи, що філія не є юридичною особою, особою, яка бере участь у цій справі (заінтересованою особою), може бути лише банк (така позиція суду узгоджується з висновками, викладеними в Узагальненні Верховного Суду України судової практики розгляду справ про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб).

Наведене свідчить, що заявник не може звертатися до суду з заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, за місцезнаходженням територіального відокремленого безбалансового відділення банку, яким є ТВБВ № 10026/0144 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", а вправі пред`явити таку заяву до суду за місцезнаходженням самого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" чи його філії - Головного управління по м. Києву та Київській області.

Інформація про місцезнаходження юридичної особи та її відокремлені підрозділи міститься в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (п. п. 10, 29 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України місцезнаходження акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" - м. Київ, вулиця Госпітальна, 12-Г (Печерський район м. Києва), а його філії - Головного управління по м. Києву та Київській області - м. Київ, вулиця Володимирська, 27 (Шевченківський район м. Києва).

За приписами ч. 1 ст. 378 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції "суд, встановлений законом" викладена Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України". Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію "суд, встановлений законом": організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище вбачається, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Згідно з ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Зважаючи на те, що місцезнаходженням акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", яке заявник просить суд зобов`язати розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, є Печерський район м. Києва, справа згідно зі ст. 347 ЦПК України належить до територіальної юрисдикції (підсудна) Печерського районного суду м. Києва, її слід надіслати на розгляд цьому суду.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 31, ч. 9 ст. 187, 347 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ТВБВ № 10026/0144 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю, - надіслати за підсудністю на розгляд Печерському районному суду м. Києва у зв`язку з тим, що вказана справа не підсудна Оболонському районному суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.В. Андрейчук