Провадження № 2-о/752/530/21
У Х В А Л А

23 серпня 2021 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Центральне міжрегіональне Управління Державної міграційної служби в м. Києві та Київській області, Голосіївський районний відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби в м. Києві та Київській області про встановлення факту постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з вказаною заявою, відповідно до вимог якої просить встановити факт постійного проживання на території України дідуся заявниці - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 24 серпня 1991 року з метою набуття ОСОБА_1 , громадянкою Республіки Узбекистан, ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до статей 255, 271 (ст. 293-350-8) Цивільного процесуального Кодексу України (ЦПК) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування. Встановлення судом певного факту в порядку непозовного провадження можливо лише тоді, коли це не призведе до виникнення спору про право, тобто коли цей факт не торкнеться прав інших осіб.

Разом з цим, з даної заяви та характеру правовідносин вбачається спір про право, оскільки даний факт згідно змісту заяви може оспорюватись, а тому має бути доведений в порядку позовного провадження.

Згідно із ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 258-260, 315ЦПК України, суддя,-, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Центральне міжрегіональне Управління Державної міграційної служби в м. Києві та Київській області, Голосіївський районний відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби в м. Києві та Київській області про встановлення факту постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення відповідно до вимог, встановлених ст. ст. 353-356 ЦПК України.

Суддя: В.С. Хоменко