РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/801/21

Провадження № 2/293/574/2021

08 липня 2021 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Збаражського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Крисюк О.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

1.1. ОСОБА_1 звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області із позовом, вимоги якого було уточнено під час розгляду справи, в якому просила поновити строк звернення до суду; стягнути з ОСОБА_2 на її користь 3350,33 грн заборгованості по сплаті аліментів; стягнути з ОСОБА_2 на її користь 3350,33 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що з 03.09.2002 по 21.07.2005 позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 , яка після розірвання шлюбу проживала з позивачем та знаходилась на її утриманні. На підставі рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 03.12.2008 відповідача зобов`язано виплачувати на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн, починаючи з дня вступу рішення в законну силу і до повноліття дитини. ІНФОРМАЦІЯ_2 донька сторін померла. Посилаючись на те, що відповідач не виконував рішення суду від 03.12.2008, внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів у сумі 3350,33 грн та 3350,33 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, просила позов задовольнити.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 02.04.2021, справа № 293/801/21 передана на розгляд судді Збаражського О.М.

2.2. На виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України судом направлено запит до органу реєстрації Черняхівської селищної ради для отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача.

2.3. Відповідно до відповіді, яка надійшла з Черняхівської селищної ради від 13.04.2021, місце проживання відповідача ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

2.4. Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 14.04.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

2.5. 16.04.2021 на виконання вимог ухвали Черняхівського районного суду Житомирської області від 14.04.2021 позивачем подано заяву з оригіналом квитанції про сплату судового збору.

2.6. 19.04.2021 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

2.7. 12.05.2021 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області відкладено підготовче засідання по справі на 02.06.2021.

2.8. 01.06.2021 відповідачем ОСОБА_2 подано до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив позов задовольнити частково, посилаючись на те, що не погоджується із сумою заборгованості зазначеній в розрахунку, оскільки ним було сплачено 32 250 грн. заборгованості по аліментам. Причиною розбіжності в розрахунках є те, що відповідачем не надано у Черняхівський РВ ДВС платіжних квитанцій на суму 6100 грн. Вказує, що неодноразово звертався до Черняхівського РВ ДВС з проханням зробити перерахунок заборгованості, надіславши їм відскановані копії додаткових квитанцій, але відповіді не отримав. Таким чином, заборгованість по сплаті аліментів станом на 06.06.2017 становить 3350,33 грн (9450,33 грн - 6100 грн), яку відповідач визнає. Щодо позовних вимог про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, то позивач вважає їх безпідставними та необґрунтованими (а.с.44-45).

2.9. 03.06.2021 позивачем ОСОБА_1 подано до суду відповідь на відзив. Позивач зазначила, що відповідно до довідки-розрахунку Черняхівського РВ ДВС станом на 06.06.2017 заборгованість по аліментам становила 9450,33 грн та дана заборгованість утворилась за весь період сплати аліментів, починаючи з 14.12.2008 по 06.06.2017. Останній платіж відповідач здійснив 07.03.2017. Донька померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і аліменти нараховувались по 06.06.2017. Відповідач не мав наміру сплачувати заборгованість по аліментам, що доводить його вину у прострочені сплати заборгованості. Оскільки відповідач належним чином не виконав покладені на нього зобов`язання, то повинен нести цивільну відповідальність, встановлену законом, а саме з відповідача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів з 14 грудня 2008 року по 06.06.2017 року у розмірі 9450,33 грн (а.с.63-64).

2.10. 11.06.2021 відповідачем ОСОБА_2 подано до суду заперечення на відповідь на відзив. Зазначає, що заборгованість зі сплати аліментів за період з 14.12.2008 по 06.06.2017 визнає в сумі 3350,33 грн. Із нарахуванням пені не погоджується, оскільки після смерті дитини виконавче провадження було закрите, відповідача не повідомили, що потрібно робити перерахунки до повного погашення заборгованості. Вказує, що до вимог по сплаті неустойки застосовується позовна давність один рік. Вказує, що єдиним джерелом доходу для його сім`ї є його заробітна плата, якої вистачає лише для задоволення першочергових потреб. Просить суд врахувати його скрутне матеріальне становище (а.с.65-67).

2.11. Ухвалою суду від 11.06.2021 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с.80-81).

2.12. Позивач в судовому засідання 08.07.2021 уточнила позовні вимоги, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 3350,33 грн заборгованості по сплаті аліментів; стягнути з ОСОБА_2 на її користь 3350,33 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, з викладених у позовній заяві підстав.

2.13. Відповідач просив відмовити у задоволені позову в повному обсязі щодо стягнення неустойки (пені) зі сплати заборгованості по аліментах та не заперечував проти стягнення з нього заборгованості по аліментам в розмірі 3350,33 грн. з підстав, викладених у відзиві.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 03 грудня 2008 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, в твердій грошовій сумі 350 гривень, починаючи з дня вступу рішення в законну силу та до повноліття дитини; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на лікування доньки ОСОБА_3 за період з 21.12.2007 по 20.06.2008 в сумі 1881 гривень (а.с.8).

3.2. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.7).

3.3. Відповідно до довідки Черняхівської селищної ради №220 від 17.03.2021 ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_2 разом з чоловіком ОСОБА_5 , сином ОСОБА_6 , донькою ОСОБА_7 (а.с.5).

3.4. Постановою Черняхівського районного відділу державної виконавчої служби виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-589 виданого 22.12.2008 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 350 грн щомісячно, починаючи з 14.12.2008 та до повноліття дитини, закінчено (а.с.11).

ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. Відносини щодо обов`язків батьків з утримання своїх дітей регулюються положеннями СК України.

4.2. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

4.3. Згідно з ч.4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

4.4. Статтею 196 СК України передбачена, зокрема, відповідальність за прострочення сплати аліментів. У частині 1 зазначеної статті зазначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

4.5. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

4.6. Частиною 3статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

4.7. При цьому частиною 1статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

5.1. Між сторонами виникли правовідносини з приводу стягнення заборгованості та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

5.2. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. У разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів.

Обов`язок утримувати дитину не залежить від звернення до суду, адже відповідач був обізнаний про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на дитину, тому повинен був прийняти міри для своєчасного перерахування аліментів.

5.3. Згідно з прецендентною практикою Європейського суду з прав людини, право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

5.4. Свої зобов`язання по сплаті аліментів відповідач виконував неналежним чином. Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, наданого державним виконавцем 11.06.2021, заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 станом на 06.06.2017 становить 3350,33 грн. Зазначений розрахунок сторонами не оспорюється та є чинним.

5.5. Оскільки відповідач ухилявся від сплати аліментів на утримання дочки, яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, у зв`язку з чим стягнення аліментів припинилося та відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Судом також встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 3350,33 грн. не погашена на день ухвалення рішення, що не заперечується відповідачем.

5.6. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

5.7. Крім того, обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами СК України.

5.8. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 3350,33 грн, оскільки його вина як платника аліментів в утворенні заборгованості не спростована. Зокрема, посилання відповідача на скрутний матеріальний стан через стягнення аліментів за рішенням суду на користь позивача, будь-якими доказами не підтверджено. Судом враховуються положення статті 182 Сімейного Кодексу України та те, що відповідач працездатна особа, виплат по іншим виконавчим документам не встановлено, на даний час заборгованість по сплаті аліментів ним не виплачується.

5.9. Щодо позовних вимог про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів суд зазначає наступне.

5.10. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць помножена на кількість днів заборгованості помножена на 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.

5.11. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5.12. Ураховуючи вказане, суд приймає розрахунок розміру пені за період прострочення сплати аліментів з 14 грудня 2008 року по 06 червня 2017 року, виконаний позивачем, згідно якого загальна сума пені за порушення ОСОБА_2 аліментних зобов`язань становить 155477 грн. 48 коп.

5.13. Разом з тим відповідно до частини першої статті 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відтак, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів у розмірі загальної суми заборгованості по аліментам, що складає 3350,33 грн.

5.14. Що стосується вимог позивача поновити пропущений строк звернення до суду, та вимог відповідача щодо застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

За приписами ч. 1 ст.20 СК України, до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 20 СК України, у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, позовна давність застосовується судом відповідно до Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З огляду на зазначене, ст.20 СК України є спеціальною нормою, яка регламентує застосування позовної давності саме до вимог, які виникають із сімейних відносин.

Статтею 196 СК України визначено порядок та підстави нарахування пені за прострочення сплати аліментів. Таким чином вимога про стягнення пені - це вимога, яка пред`являється відповідно до норм саме Сімейного кодексу України, що свідчить про те, що на зазначені правовідносини поширюється дія ст.20 СК України, яка прямо встановлює винятки, за яких позовна давність застосовується в порядку, який визначено Цивільним кодексом України, якщо інше не передбачено Сімейним кодексом України (ч.2 ст.20 СК України).

Таким чином, для застосування норм Цивільного кодексу України, які регламентують строки та порядок застосування позовної давності, правовідносини повинні підпадати під винятки, які визначені ч.1 ст.20 СК України.

Правовідносини, регламентовані ст.196 СК України, не підпадають під винятки, які прямо зазначені у ч.1 ст.20 СК України, тому позовна давність до них не може бути застосована.

З огляду на викладене, вимоги позивача поновити строк звернення до суду та вимоги відповідача щодо застосування строків позовної давності не ґрунтуються на законі, а тому не приймаються судом до уваги.

5.15. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (Проніна проти України, N 63566/00, пр. 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

VI . РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимогу про стягнення пені за несплату аліментів на дитину у розмірі 908 грн, оскільки позивач у силу статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від його сплати при зверненні до суду з вказаною позовною вимогою, а також 454 грн. на користь позивача за вимогу про стягнення заборгованості по сплаті аліментів.

Керуючись ст.ст. 4, 81, 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 3350 (три тисячі триста п`ятдесят) грн 33 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 3350 (три тисячі триста п`ятдесят) грн 33 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_2 ,

РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

РНОКПП НОМЕР_3

Повне рішення складено 19 липня 2021 року.

Суддя О.М. Збаражський