Справа № 643/3319/20
Провадження № 2-с/643/128/21
УХВАЛА

17.09.2021 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В., розглянувши

заяву ОСОБА_1

про скасування судового наказу від 28.02.2020, виданого Московським районним судом м. Харкова у справі № 643/3319/20

за заявою Акціонерного товариства «Харківобленерго»

до ОСОБА_1

про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію за період з 30.04.2017 року по 30.04.2018 року в сумі 4 897, 62 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Судовим наказом Московського районного суду м. Харкова від 28.02.2020 року стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Харківобленерго» заборгованість за спожиту електроенергію за період з 30.04.2017 року по 30.04.2018 року в сумі 4 897, 62 грн., судовий збір у сумі 210, 20 грн.

15.09.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з заявою про скасування судового наказу від 28.02.2020 року, виданого Московським районним судом м. Харкова у справі № 643/3319/20.

Означена заява обґрунтована тим, що за вказаною адресою він не проживає більше п`яти років і відповідно не користується комунальними послугами, про що він письмово повідомляв Акціонерне товариство «Харківобленерго», також він заперечує правильність та безспірність розрахунків заборгованості за надані послуги. Вважає, що заява Акціонерного товариства «Харківобленерго» про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію за період з 30.04.2017 року по 30.04.2018 року в сумі 4 897, 62 грн. має бути розглянута у позовному провадженні.

Крім того, просив поновити пропущений строк для подання заяви про скасування судового наказу від 28.02.2020 року, виданого Московським районним судом м. Харкова у справі № 643/3319/20, оскільки про існування означеного наказу йому стало відомо лише під час виконавчого провадження № 66419196, також зазначив, що судовий наказ він не отримував, а поштове відправлення повернулось до суду через закінчення встановленого строку зберігання.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає наступне.

Частина 1 статті 160 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 Цивільного процесуального кодексу України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 170 Цивільного процесуального кодексу України до заяви про скасування судового наказу додаються, зокрема, клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Порядок розгляду заяви про скасування судового наказу регламентовано ст. 171 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 171 Цивільного процесуального кодексу України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Із викладеного вбачається, що нормами процесуального закону передбачено повернення заяви про скасування судового наказу у двох випадках: подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу (ч. 6 ст. 170 Цивільного процесуального кодексу України) та подання заяви про скасування судового наказу після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 2 ст. 171 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має.

Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами (ч. 2 ст. ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України).

Приписами ч. 4 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України перебачено, що днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 272 Цивільного процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

За змістом цих вимог закону підставою повернення заяви про скасування судового наказу є недотримання боржником процесуального строку на її подання, а початком перебігу цього строку є дата, зазначена у поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Підставами для поновлення строку є поважні причини, які унеможливлювали подання відповідної заяви протягом вищезазначеного у процесуальній нормі строку.

При цьому, поважними причинами пропуску строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

У заяві про скасування судового наказу заявник посилається на те, що він не отримував копію судового наказу, а про його існування дізнався лише під час виконавчого провадження № 66419196, яке було відкрито саме за цим судовим наказом.

Згідно зі ст. ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, заявником не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вищевказаних обставин, як і не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для подання заяви про скасування судового наказу від 28.02.2020 року, виданого Московським районним судом м. Харкова у справі № 643/3319/20.

Крім того, посилання заявника на те, що за вказаною у судовому наказі адресою він не проживає більше п`яти років, суд до уваги не приймає, оскільки на підтвердження цього факту заявником не надано суду жодного доказу. Натомість, як вбачається із копії паспорту, яку долучено до заяви про скасування судового наказу, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на яку судом і було відправлено копію судового наказу.

Крім того, саме цю адресу заявник вказує у своїй заяві про скасування судового наказу від 28.02.2020 року, виданого Московським районним судом м. Харкова у справі № 643/3319/20.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що огляду на положення ст. ст. 123 та 124 Цивільного процесуального кодексу України, заявником пропущений строк для звернення до суду з даною заявою, а доводи, наведені у заяві, щодо причин поважності пропуску строку для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу не підтверджені належними доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 171 Цивільного процесуального кодексу України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 Цивільного процесуального кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Враховуючи, що суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного заявником строку для подання до суду заяви про скасування судового наказу, який пропущений без поважних причин, суд доходить висновку, що заяву про скасування судового наказу слід повернути ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 170, 171, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу від 28.02.2020, виданого Московським районним судом м. Харкова у справі № 643/3319/20.

2. Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 28.02.2020, виданого Московським районним судом м. Харкова у справі № 643/3319/20 повернути заявнику.

3. Відповідно до статті 261 Цивільного процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання, та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання у відповідності до п. 15.5. ч. 1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Цивільного процесуального кодексу України апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду або через Московський районний суд м. Харкова.

Суддя Н.В. Новіченко