ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року

м. Харків

Справа № 614/156/21

Провадження № 22-ц/818/4697/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Хорошевського О.М.

Суддів Бурлака І.В., Котелевець А.В.,

Учасники справи :

Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк»,

Відповідач: ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Доманової Ірини Федорівни на рішення Борівського районного суду Харківської області від 11 травня 2021 року, постановлене суддею Гуляєвою Г.М., у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У березня 2021 року АТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованістьза кредитним договором про надання банківських послуг «Monobank» від 12.10.2018 в розмірі 119843,03,20 грн та судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Позов мотивований тим, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. 12.10.2018 року ОСОБА_1 підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного Договору відповідач отримала кредит у розмірі встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка складає 119843,03 грн.

Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 11 травня 2021 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 12.10.2018 у розмірі 100 802.35 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1909.34 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Доманова І.Ф. просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що відповідачка не отримувала додатків до позовної заяви а саме копію анкети-заяви та розрахунок заборгованості, що позбавило її можливості перевірити розрахунки Банку а також надати власні розрахунки. Також відповідачка не отримувала смс «ПУШ» від Банку про наявність в неї заборгованості.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 12 жовтня 2018 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (а.с. 40).

Анкета-заява містить паспортні та анкетні дані відповідача. Відображено фотокопію паспорту.

В анкеті відсутні дані про розмір кредитного ліміту, процентну ставку, строк кредитування, наслідки порушення умов кредитування, тощо.

Згідно з наданим банком розрахунком станом на 22 грудня 2020 року заборгованість за кредитним договором становить 119843,03 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що факт отримання та використання підтверджується матеріалами справи, відповідачка користувалась кредитними коштами шляхом оплати товарів в магазинах, зняття грошових коштів в терміналах та інше. Проте, з виписки вбачається що відповідачем вносилися щомісячні пллатежі не в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості за тілом кредиту. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд вважав за необхідне задовольнити позовні вимоги АТ «Універсал Банк» частково, стягнувши з відповідача на користь останнього фактично використане ним тіло кредиту, яке становить 100802.35 грн.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «Універсал банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Із наданих позивачем доказів анкета-заява містить підпис відповідача. Водночас, анкета-заява не містить відповідних істотних умов кредитного договору, в указаній заяві відсутні будь-які відомості стосовно оформлення кредиту, зазначення суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, визначення розміру процентів за користування кредитом та інших істотних умов.

На підтвердження розрахунку заборгованості позивачем надано витяг з «Умов обслуговування рахунків фізичної особи», затвердженої рішенням ПАТ «Універсал Банк» Протокол №33 від 27.09.2017 року. Зі змісту цих «Умов» можливо зробити висновки, що вони регулюють надання споживачам (фізичним особам) різних сервісів, при цьому регламентація сервісу «monobank» ними не передбачена.

У позовній заяви Банк посилається на те, що проект «monobank» було запущено у жовтні 2017 року.

Тобто дія наданих суду «Умов» не розповсюджується на проект «monobank», невиконання умов за яким є підставою для звернення банку до суду.

Додаток 8.1 «Тарифи» наданий банком, не містить ознак приналежності до основного документу, а тому не можна взяти його до уваги. До того ж йдеться лише про визначення форми документу, який повинен бути оформлений за участі споживача.

Так, з розрахунок кредитної заборгованості вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок НОМЕР_1 та встановлено кредитний ліміт у 50000,00 грн.

Вказаними коштами відповідачка користувалась та здійснювала поповнення.

Доказів на підтвердження отримання кредитного ліміту на суму 100000,00 грн суду не надано.

Таким чином, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі, однак невірно визначив розмір заборгованості.

У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої змінити в частині розмірі заборгованості за тілом кредиту, а саме стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі тіла кредиту у сумі 50000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги про неотримання додатків до позовної заяви судова колегія відхиляє, оскільки відповідачка та її представник мали можливість ознайомитися з матеріалами цивільної справи, подати клопотання про надання відповідних копії документів.

За правилами пункту 1 частини першої статті 376ЦПК України неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Згідно частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, за подання позовної заяви з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» підлягає стягненню судовий збір у сумі 1600,00 грн, а з Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1502,00 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Доманової Ірини Федорівни задовольнити частково.

Рішення Борівського районного суду Харківської області від 11 травня 2021 року змінити в частині розміру заборгованості за тілом кредиту, стягнувши з ОСОБА_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» (ідентифікаційний код юридичної особи: 21133352, місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, б. 54/19) заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 12.10.2018 у розмірі 50000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» судовий збір за подання позовної заяви у сумі 1600,00 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1502,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді: І.В.Бурлака

А.В. Котелевець

Повне судове рішення складено 15 вересня 2021 року.