ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2416/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Сердюковй Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду в частині вирішення питання про понесені витрати на професійну правничу допомогу по цивільній справі за його позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходилась справа за позовом ОСОБА_1 до МТСБУ, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25.08.2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до МТСБУ, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовлено.

Цим же рішенням суд, зважаючи на надані стороною відповідача докази про понесені витрати на правову допомогу, вирішено стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 25 500 грн. 00 коп. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення суду по вказаній справі щодо вирішення питання про розподіл витрат на правничу допомогу, яка йому надавалась адвокатом Дегтяренком Я.Г. відповідно до укладеного договору про надання правової допомоги № 001/07 від 01.07.2019 року в сумі 23 000 грн. 00 коп., які ним будуть понесені у майбутньому. Такі витрати, що буть понесені, підтверджує договором про надання правової допомоги № 001/07 від 01.07.2019 року, додатком № 1 до такого договору, яким визначені вартісні показники правничої допомоги та актами виконаних робіт.

Позивач в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити, вирішити питання про розподіл судових витрат - витрат на професійну правничу допомогу, які ним будуть понесені в сумі 23 000 грн. 00 коп. Підтвердив, що такі витрати на даний час ним не понесені, але будуть понесені у майбітньому.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 , діючий на підставі ордера адвоката про надання правової допомоги, заяву позивача про розподіл витрат на професійну правничу не визнав та просив відмовити у її задоволенні, зважаючи на наслідки розгляду справи - рішення суду, яким у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, положення ст. 141 ЦПК України.

Відповідач в особі МСТБУ в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, проте його неявка відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає розглядові питання про ухвалення додаткового рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»).

За таких підстав суд визнав за можливе розглядати заяву за відсутності відповідача МТСБУ, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Суд, вислухавши пояснення позивача за поданою ним заявою, відповідача, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали заяви, вивчивши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких заява ґрунтується, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, зважаючи на наслідки розгляду справи, ухваленого рішення Дарницьким районним судом м. Києва від 25.08.2021 року, яким у задовленні позовних вимог позивачу відмовлено, положення ч.1, п.1 ч.3 ст. 133, п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку, що заява підлягає відмові у задоволенні із наступних підстав.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу (ч.1 ст. 270 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.2-5 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Вирішуючи дану заяву, судом встановлено, що в провадженні суду перебувала вищезазначена справа й рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25.08.2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до МТСБУ, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовлено.

Зважаючи на наслідки розгляду справи, суд застосував положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України й понесений позивачем судовий збір 1 093 грн. 79 коп., а також витрати, які позивач очікував понести на правову допомогу в сумі 20 000 грн. відповідно до поданої ним заяви від 10.03.2020 року (а.с. 225 - 226 том 1), поклав на позивача.

Після постановленого рішення позивачем подано заяву від 28.08.2021 року про витрати на правничу допомогу в сумі 23 000 грн. 00 коп., які ним будуть понесені.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст. 133 ЦПК України).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України).

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України).

Так, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1 ст. 137 ЦПК України).

За результатами розгляду справи, відповідно до п. 2 ч.2 ст. 137 ЦПК України, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог . У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Зважаючи на зазначені процесуальні норми, з урахуванням наслідків розгляду справи, положення п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, яке передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (на професійну правничу допомогу), покладаються у разі відмови в позові на позивача, наявні підстави для відмови у задоволенні заяви про витрати на професійну правничу допомогу, які будуть позивачем понесені.

На підставі вищевикладеного, п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України та, керуючись ч.1, п.1 ч.3 ст. 133, ч.1 ст. 137, п.2 ч.2 ст. 137, п.2 ч.2 ст. 141, ч.ч.1, 3 ст. 246 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду в частині вирішення питання про понесені витрати на професійну правничу допомогу по цивільній справі за його позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Однак відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Отже, строки оскарження судових рішень в апеляційному порядку складають 30 календарних днів - для рішень і 15 календарних днів - для ухвал, однак апеляційна скарга подається за старими правилами - через суд першої інстанції.

СУДДЯ: