КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9679/2021
Справа 761/3647/19
П О С Т А Н О ВА

Іменем України

26 серпня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

розглянув в порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва, ухвалене у складі судді Макаренко І.О. в м. Київ 26 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» про стягнення суми страхового відшкодування,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

У січні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про стягнення суми страхового відшкодування, просила стягнути із ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» на свою користь суму страхового відшкодування в розмірі 84410 грн. та судові витрати.

Заявлені вимоги мотивувала тим, що 21 серпня 2017 року уклала з відповідачем договір № 006-0469485/01НТ добровільного страхування наземного транспорту, за умовами якого застрахувала транспортний засіб BMW модель М4 д.н.з. НОМЕР_1 . 29 червня 2018 року на застрахованому транспортному засобі було встановлено додаткове обладнання, а саме антигравійна захисна плівка, про що відповідно до п. 12.3.2 договору, було повідомлено страховика. 03 липня 2018 року сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору, відповідно до якого антигравійна захисна плівка на кузов була додатково застрахована як додаткове обладнання транспортного засобу. В період дії договору відбулась страхова подія, а саме 02 серпня 2018 року приблизно о 19:45 ОСОБА_2 , допущений до експлуатації застрахованого транспортного засобу, залишив застрахований автомобіль біля будинку № 26 по проспекту Голосіївському в м. Києві, а наступного дня 03 серпня 2018 року ним було виявлено пошкодження застрахованого транспортного засобу, а саме порізи антигравійної захисної плівки (подряпини). Цього ж дня, 03 серпня 2018 року, страховик був письмово повідомлений про страхову подію. Після настання страхового випадку ОСОБА_2 виконав усі дії, передбачені умовами договору, в тому числі викликано поліцію, повідомлено страховика, надано страховику всі необхідні документи та виконано інші дії, передбачені умовами договору. Разом із тим, 12 грудня 2018 року позивач отримав від страховика рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, обґрунтоване нібито неповідомленням ОСОБА_2 з місця події цілодобову інформаційну сервісну службу відповідача та наданням недостовірних відомостей щодо дати виявлених пошкоджень, однак вказане не відповідає дійсності.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 лютого 2021 року позов задоволено, стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 84410 грн. та судовий збір 844,11 грн.

Відповідач ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес», не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 лютого 2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що суд першої інстанції не надав оцінку і не дослідив докази, в яких зафіксовано пояснення ОСОБА_2 , що він виявив пошкодження на автомобілі 02 серпня 2018 року о 19:45, в тому числі в телефонному повідомленні від 03 серпня 2018 року, та письмових доказах. Таким чином, ОСОБА_2 не дзвонив негайно з місця події до страховика, оскільки пошкодження ним виявлено попереднього дня 02 серпня 2018 року. Таким чином, ОСОБА_2 порушив умови п. 13.1.3 п. 13.1 договору добровільного страхування наземного транспорту, які судом першої інстанції враховано не було.

Наголошував, що судом першої інстанції зроблено необґрунтовані висновки, які не відповідають обставинам справи і суперечать доказам, що містяться у справі та зроблені без повного і всебічного з`ясування обставин, щодо виявлення ОСОБА_2 пошкоджень на транспортному засобі 03 серпня 2018 року. Усі пояснення ОСОБА_2 щодо дати виявлення пошкоджень суперечать наявним в матеріалах справи письмовим доказам і телефонному повідомленню, є недостовірними і неспроможними припущеннями, в зв`язку з чим в оскаржуваному рішенні судом першої інстанції не застосовано умови п. 16.1.2 договору страхування та ст. 26 Закону України «Про страхування», згідно яких подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей у визначенні причин чи обставин події є безумовними підставами для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Зазначив, що висновки суду першої інстанції суперечать обставинам справи та є суперечними між собою, оскільки, правильно вказавши, що ОСОБА_2 подав заяву про виплату страхового відшкодування, в подальшому робить інший висновок, що таку заяву подав позивач, тобто ОСОБА_1 . При цьому в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 підписувати від її імені заяву про виплату страхового відшкодування, таким чином, суд першої інстанції помилково припустив факт наявності таких повноважень у ОСОБА_2 .

Вказував, що суд першої інстанції безпідставно не застосував п. 1 ч. 1 ст. 998 ЦК України, згідно якого договір страхування визнається судом недійсним, якщо його укладено після настання страхового випадку, а відповідно до матеріалів справи антигравійна плівка була пошкоджена до моменту укладення додаткової угоди до договору страхування.

Наводив правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 521/12198/15-ц.

Від позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу 11 серпня 2021 року поза межами строку на подання відзиву, встановленого апеляційним судом,та заявлено клопотання про поновлення цього строку, обґрунтоване тим, що матеріали апеляційної скарги представником відповідача отримано після спливу строку, зазначеного в ухвалі суду.

Враховуючи, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, а також приймаючи до уваги, що право на захист може вважатися ефективним тільки тоді, якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином судом вивчені усі їх доводи, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити клопотання та продовжити відповідачу процесуальний строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі позивач просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а апеляційна скарга є необґрунтованою.

Повторно викладала аргументи і обставини справи, зазначені в позовній заяві, та наводила власні спростування доводів апеляційної скарги.

Повідомляла, що всі викладені обставини ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_4 та вона особисто готові підтвердити як свідки, проте відповідного клопотання до апеляційного суду у відзиві не заявила.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої інстанції даним вимогам закону не відповідає.

Із матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що ОСОБА_1 є власником автомобіля BMW M4 д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію від 15 серпня 2017 року НОМЕР_2 .

21 серпня 2017 року ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» уклали договір добровільного страхування наземного транспорту № 006-0469485/01НТ, за умовами якого застрахованим транспортним засобом є BMW M4 д.н.з. НОМЕР_1 , водії, допущені до керування транспортним засобом за договором - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , строк дії договору - з 23 серпня 2017 року по 22 серпня 2018 року, порядок відшкодування у разі пошкоджень транспортного засобу -на підставі рахунків СТО (а. с. 75).

Згідно п 9.1 договору страховим випадком є протиправні дії третіх осіб.

Згідно п. 12.4 договору обов`язки страхувальника, передбачені п. 13.1 договору, розповсюджуються на його довірених осіб та представників, допущених до керування застрахованим транспортним засобом.

Згідно п. 12.2.5 договору страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадках, передбачених цим договором та чинним законодавством України.

Згідно п 13 договору у разі настання події, яку можна кваліфікувати як страховий випадок, страхувальник зобов`язаний негайно повідомити про подію державні органи Міністерства внутрішніх справ України (п. 13.1.2), негайно повідомити з місця події цілодобову інформаційну сервісну службу страховика; неможливість виконання страхувальником даної вимоги має бути підтверджена ним документально (п. 13.1.3); після настання події, що може бути визнана страховим випадком, страхувальник зобов`язаний впродовж 2 робочих днів письмово повідомити про це страховика шляхом подання повідомлення (заяви) встановленої страховиком форми особисто або його довіреною особою (представником) п. 13.1.5).

Згідно п. 15.25 договору страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування та складає страховий акт, або приймає рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування впродовж 10 робочих днів після отримання останнього з документів, що підтверджують факт настання страхового випадку, його обставини і розмір збитку.

Згідно п. 16 договору страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування у повному обсязі у разі несвоєчасного повідомлення страховика про настання страхового випадку без поважних на це причин, підтверджених документально, або створення страхувальником або його довіреною особою, представником перешкод у визначенні обставин та причин настання страхового випадку та/або розміру завданих збитків (п. 16.1.6).

На а. с. 82 - 83 знаходяться копія платіжного доручення та квитанції від 22 серпня 2017 року, згідно яких ОСОБА_2 та ОСОБА_1 здійснено сплату страхового платежу за договором № 006-0469485/01НТ від 21 серпня 2017 року в розмірі 51000 грн. та 14286 грн.

На а. с. 84 знаходиться копія наряду-замовлення № Нзк-104421 від 29 червня 2018 року вартістю 32000 грн., складеного ФОП ОСОБА_5 , замовник - ОСОБА_6 , автомобіль BMW M4 д.н.з. НОМЕР_1 , найменування робіт - оклейка автомобіля плівкою.

03 червня 2018 року ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» уклали додаткову угоду № 1 до договору добровільного страхування наземного транспорту № 006-0469485/01НТ, за умовами якого сторони домовились додатково застрахувати додаткове обладнання вартістю 32000 грн., і доповнити пункт «Додаткове обладнання» заяви до договору страхування наступним: антигравійна захисна плівка на кузов 32000 грн.; дана угода набирає чинності 03 липня 2018 року, але не раніше дня сплати страхувальником платежу в розмірі 167 грн. за цією угодою (а. с. 85).

На а. с. 86 знаходиться копія квитанції від 12 липня 2018 року про сплату ОСОБА_7 страхового платежу в розмірі 167 грн.

На а. с. 145 знаходиться CD-R диск з записом повідомлення по телефону ОСОБА_2 контакт-центру страхової компанії.

На а. с. 146 - 149 знаходиться копія повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку, поданого до ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» ОСОБА_2 03 серпня 2018 року; дата події зазначена 02 серпня 2018 року, 19:45, дата повідомлення страховика з місця події по телефону - 03 серпня 2018 року о 14:35; в детальному описі події зазначено, що ОСОБА_2 поставив автомобіль на стоянку, після мийки виявив порізи на автомобілі, викликав ДАІ, звернувся з заявою до поліції; дата повідомлення про подію поліції - 03 серпня 2018 року о 10:02.

На а. с. 150 знаходиться копія заяви щодо напрямку виплати та/або доплати страхового відшкодування від 03 серпня 2018 року, поданої ОСОБА_2 , дата події зазначена 02 серпня 2018 року.

На а. с. 124 знаходиться копія деталізації по локальним і роумінговим дзвінкам за 03 серпня 2018 року.

На а. с. 87 - 88 знаходиться копія протоколу заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03 серпня 2018 року, згідно якого прийнято усну заяву від ОСОБА_2 про те, що 02 серпня 2018 року о 19:45 за адресою м. Київ проспект Голосіївський 26 виявив пошкодження автомобіля BMW M4 д.н.з. НОМЕР_1 .

На а. с. 90 знаходиться копія пояснення ОСОБА_2 від 03 серпня 2018 року, наданих відділу поліції, згідно яких він користується автомобілем BMW M4 д.н.з. НОМЕР_1 , належним його дружині ОСОБА_1 ; після мийки 02 серпня 2018 року о 19:45 виявив пошкодження вказаного автомобіля, а саме порізи на лівому передньому крилі, бампері зліва, та порізи на лівій двері, причому автомобіль поклеєний броньованою плівкою, яка внаслідок порізів прийшла в негідність.

На а. с. 187 наявна копія довідки, виданої Голосіївським управлінням поліції ГУ НП у м. Києві, згідно якої ОСОБА_2 звернувся до управління з приводу того, що 02 серпня 2018 року виявив пошкодження власного автомобіля.

На а. с. 153 - 154 наявна копія акту огляду транспортного засобу (дефектної відомості), складеного 03 серпня 2018 року ОСОБА_8 .

На а. с. 91 - 94 знаходиться копія рахунку-фактури від 08 серпня 2018 року, складеного АВТ Баварія Київ на загальну суму 108528,02 грн.

На а. с. 95 знаходиться копія рахунку на оплату № 102 від 13 серпня 2018 року, складеного ТОВ «Десна» на загальну суму 25631 грн. щодо робіт з поклейки захисною плівкою переднього та заднього бампера, лівого крила та лівої фари автомобіля BMW M4 д.н.з. НОМЕР_1 .

На а. с. 96 знаходиться копія рахунку № 45 від 16 серпня 2018 року, складеного ФОП ОСОБА_4 на загальну суму 84410 грн., платник ОСОБА_2 , автомобіль BMW M4 д.н.з. НОМЕР_1 .

На а. с. 158 знаходиться копія рахунку № 25 від 17 травня 2018 року, складеного ФОП ОСОБА_4 на загальну суму 103710 грн., платник ОСОБА_2 , автомобіль BMW M4 д.н.з. НОМЕР_1 .

На а. с. 160 знаходиться знаходиться копія листа ФОП ОСОБА_4 від 21 серпня 2018 року на ім`я ПрАТ «СК «Брокбізнес», згідно якого 17 травня 2018 року до нього звертався ОСОБА_2 з проханням провести оцінку вартості ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля, за результатами чого складено рахунок № 25 від 17 травня 2018 року.

На а. с. 107 знаходиться копія пояснення ОСОБА_1 на адресу СК «Брокбізнес» від 22 жовтня 2018 року про помилковість дати рахунку ФОП ОСОБА_4 при оцінці збитку 17 травня 2018 року.

На а. с. 97 знаходиться копія листа ФОП ОСОБА_4 від 28 серпня 2018 року на ім`я ПрАТ «СК «Брокбізнес», згідно якого власник автомобіля BMW M4 д.н.з. НОМЕР_1 в травні 2018 року з приводу пошкоджень свого автомобіля до нього не звертався, а звернувся 10 серпня 2018 року, з приводу чого його було видано рахунок на суму 103710 грн., в якому помилково була залишена дата і номер рахунку, які ніяк не відносяться до даного автомобіля.

На а. с. 175 - 177 знаходиться копія пояснення ОСОБА_2 на адресу СК «Брокбізнес» від 18 жовтня 2018 року, згідно якого 02 (виправлено з 03) серпня 2018 року приблизно о 09:00 він приїхав на автомобілі до будівлі № 26 по проспекту Голосіївському в м. Києві, де припаркував автомобіль. Припаркувавши автомобіль, він відлучився у своїх справах; протягом деякого часу у той же день також вранці він повернувся до автомобіля та оглянувши транспортний засіб, помітив на його передній частині пошкодження. 03 серпня 2018 року він зателефонував у поліцію та до страхової компанії; коли 02 серпня або 03 серпня він залишив автомобіль, він міг не знати про наявність порізів на автомобілі.

На а. с. 110 знаходиться копія пояснення ОСОБА_2 на адресу СК «Брокбізнес» від 05 листопада 2018 року, згідно якого 02 серпня 2018 року у післяробочий час він залишив автомобіль біля будинку, порізу (подряпини), який є об`єктом страхового випадку, на автомобілі ним виявлено не було; наступного дня 03 серпня 2018 року ним о першій половині дня було виявлено порізи (подряпини) на автомобілі, у зв`язку з чим він одразу зателефонував до поліції та в страхову компанію.

Листом від 07 грудня 2018 року ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» повідомила ОСОБА_1 про відмову у виплаті страхового відшкодування з підстав, передбачених п. 12.4, 16.1.2, 16.1.6, 16.1.7 договору страхування (а. с. 122 - 123).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 звернувся до відповідача негайно після виявлення страхової події, що підтверджується матеріалами справи та наданими сторонами доказами, відтак виходячи з норм ст. 26 Закону України «Про страхування», умов договору страхування, встановлених обставин та наданих на їх підтвердження доказів, відмова ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» у виплаті страхового відшкодування є неправомірною.

Апеляційний суд не може погодитися із такими висновками, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 979 ЦК України (тут і в подальшому статті наведено в редакції, чинній на момент укладення договору страхування) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Згідно зі статтею 982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Договір страхування повинен містити, зокрема, права та обов`язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору; інші умови за згодою сторін.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про страхування» та ч. 2 ст. 991 ЦК України умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону. Рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Тобто страховик та страхувальник як сторони договору страхування за взаємною згодою самостійно визначають предмет договору страхування, права та обов`язки сторін, підстави для виплати/відмови у виплаті страхового відшкодування тощо.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Уклавши з відповідачем договір добровільного страхування, позивач ОСОБА_1 підтвердила свою згоду, що у разі настання події, яку можна кваліфікувати як страховий випадок, страхувальник зобов`язаний негайно повідомити з місця події цілодобову інформаційну сервісну службу страховика, і що неможливість виконання страхувальником даної вимоги має бути підтверджена ним документально.

Встановлюючи обставини справи щодо часу виявлення пошкодження (настання страхового випадку) ОСОБА_2 як водієм, допущеним до керування застрахованим транспортним засобом, судом першої інстанції всупереч ст. 89, 263 ЦПК України не було надано належної оцінки наявним в матераілах справи доказам - повідомленню про подію, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу від 03 серпня 2018 року, довідці Голосіївського управління поліції НП у м. Києві від 04 грудня 2018 року, поясненням ОСОБА_2 від 03 серпня 2018 року працівникам поліції, протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 03 серпня 2018 року та усному повідомленню ОСОБА_2 по телефону в контакт центр ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» від 03 серпня 2018 року, із яких вбачається, що ОСОБА_2 особисто повідомив в зазначених зверненнях про виявлення ним пошкоджень на автомобілі 02 серпня 2018 року о 19:45.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 виявив пошкодження на автомобілі 03 серпня 2018 року, після чого одразу звернувся на цілодобову інформаційну службу страховика для повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку, є передчасними, помилковими і такими, що не відповідають обставинам справи.

Несвоєчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку без поважних на те причин, підтверджених документально, або створення страхувальником або його довіреною особою, представником перешкод у визначенні обставин та причин настання страхового випадку та/або розміру завданих збитків, є підставою для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування у повному обсязі, передбаченою п. 16.1.6 договору добровільного страхування наземного транспорту.

Крім того, за умовами договору добровільного страхування наземного транспорту страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування в повному обсязі у разі подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про причини, факт, обставини чи наслідки настання страхового випадку (п. 16.1.2)

Згідно п. 12.4 договору добровільного страхування наземного транспорту обов`язки страхувальника, передбачені п. 13.1 договору, розповсюджуються на його довірених осіб та представників, допущених до керування застрахованим транспортним засобом.

Судом першої інстанції не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи поясненням ОСОБА_2 , в яких він повідомляє про виявлення ним пошкоджень застрахованого транспортного засобу 03 серпня 2018 року, які суперечать попередньо наданим ним поясненням, в яких зазначається інша дата 02 серпня 2018 року, що свідчить про подання завідомо неправдивих відомостей про обставини настання страхового випадку і є самостійною підставою для відмови у виплаті страховиком страхового відшкодування, передбаченою п. 16.1.2 договору.

Апеляційний суд враховує, що позивачем в апеляційній скарзі зазначені розбіжності пояснювалися як технічна помилка працівника поліції, який зі слів ОСОБА_2 записував пояснення та складав протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Разом із тим, наведені обставини спростовуються звукозаписом повідомлення ОСОБА_2 цілодобової інформаційної сервісної служби страховика від 03 серпня 2018 року о 14:39, наявним на СD-R диску (а. с. 145), із прослуховування якого чітко вбачається, що ОСОБА_2 повідомив, що його машину порізали ножем, а саме бампер, крило і фару, і зокрема додав (мовою оригіналу) «причём через плёнку даже прошли насквозь и порезали», тобто пошкодження захисної плівки було виявлено одночасно з іншими пошкодженнями, а відповідаючи на запитання оператора щодо часу виявлення пошкоджень, ОСОБА_2 зазначив «В 19:45 вчера вечером после мойки»; на уточнююче запитання оператора погодився, що виявив пошкодження саме 02 числа.

Аналізуючи умови договору добровільного страхування наземного транспорту та належність виконання його страхувальником, суд першої інстанції приходить до висновку, що повідомлення цілодобової інформаційної сервісної служби страховика 03 серпня 2018 року про настання страхового випадку наступного дня після його виявлення 02 серпня 2018 року не може вважатись негайним, з місця події повідомленням, що чітко погоджено сторонами п. 13.1.3 договору.

Оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як водій, допущений до керування застрахованим транспортним засобом за договором, не виконали вимоги п. 13.1.3 укладеного між сторонами договору добровільного страхування, і ОСОБА_2 в подальшому повідомляв страховику суперечливу інформацію щодо обставин виявлення страхового випадку, зокрема різні дати виявлення ним пошкоджень, то дії відповідача по наданню обґрунтованої відмови від здійснення страхової виплати з посиланням на п. 12.4, 16.1.2, 16.1.6, 16.1.7 договору узгоджуються з положеннями ч. 2 ст. 991 ЦК України, ст. 26 Закону України «Про страхування» і не суперечать умовам договору страхування.

При цьому апеляційним судом враховуються правові висновки, до яких Верховний Суд приходив в подальшому, зазначаючи, що страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо підстави для такої відмови погоджені сторонами в договорі добровільного страхування і не суперечать закону. Зокрема, таких висновків Верховний Суд дійшов в постановах від 24 жовтня 2018 року в справі № 361/9156/15, від 13 березня 2019 року в справі № 757/11947/15-ц, від 21 серпня 2019 року в справі № 758/9969/17, від 11 вересня 2019 року в справі № 335/12270/16-ц, від 24 червня 2020 року в справі № 640/8214/15, від 21 січня 2021 року в справі № 759/5377/17.

За таких обставин, вимоги ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування є необґрунтованими і задоволені судом першої інстанції безпідставно.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду.

Разом із тим, апеляційний суд не приймає доводи апеляційної скарги, що в матеріалах справи відсутні докази наявності у ОСОБА_2 повноважень підписувати від імені ОСОБА_1 заяву про виплату страхового відшкодування, оскільки із заяви щодо виплати страхового відшкодування вбачається, що вона підписана від імені ОСОБА_1 особисто нею (а. с. 150), а доводи відповідача щодо належності підпису ОСОБА_2 є припущеннями, які не підтверджуються жодними доказами, зокрема висновком почеркознавчої експертизи, та відхиляються апеляційним судом.

Також апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги щодо взаємної суперечності висновків суду першої інстанції щодо особи, якою підписано заяву про виплату страхового відшкодування ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ), оскільки про те, що відповідну заяву подано ОСОБА_2 , суд першої інстанції зазначив в описовій частині рішення, викладаючи зміст відзиву відповідача на позовну заяву; крім того, подання заяви про виплату страхового відшкодування не є тотожним її складанню та підписанню.

Крім того, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги в частині незастосування судом першої інстанції п. 1 ч. 1 ст. 998 ЦК України, відповідно до якого договір страхування визнається судом недійсним, якщо його укладено після настання страхового випадку, з огляду на те, що дійсність договору страхування не є предметом даного спору і з зустрічним позовом про визнання недійсною додаткової угоди до договору страхування від 03 червня 2018 року ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» не звертався.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи,неправильного застосування норм матеріального права та із порушенням норм процесуального права, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування із прийняттям нової постанови про відмову в позові.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України апеляційний суд здійснює перерозподіл судових витрат та стягує із позивача на користь відповідача судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 1266,17 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 лютого 2021 року скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити ОСОБА_1 в позові до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» про стягнення суми страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» (м. Київ вул. Білоруська 3 ) судові витрати в розмірі 1266,17 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді : Кашперська Т.Ц.

Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.