КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/9896/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2021року місто Київ

справа № 363/1211/20

Київський апеляційний судв складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 травня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Рудюка О.Д., у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2020 року позивач звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з позовом відповідачів, в якому просив стягнути:

з ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» на його користь страхове відшкодування в розмірі 100000 грн., пеню в розмірі 11300,55 грн., 3% річних в розмірі 770,49 грн.;

з ОСОБА_3 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 60427 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що згідно інвойсу №45145720 від 25 листопада 2017 року Bike 24 GmbH, видаткових накладних №139281 від 08 травня 2018 року, №36623 від 23 березня 2019 року, №26004 від 16 вересня 2017 року ФОП ОСОБА_4 він є власником велосипеда SpecializedTarmac CompUltegraRoadbikeвартістю 2549 EURзі встановленим: вимірювачем потужності Quarg DFour Carbon Power Meter Crank-GXP вартістю 849,99 EUR, колесами CL50 Wheelsetsatincarbon/BLKв кількості 2 шт. вартістю 24811,38 грн./шт., покришками 700с Hutchincon Fusion5 PerfomanceTR700х25с в кількості 2 шт., вартістю 1485 грн./шт.; штоком підсідельним LongusAIвартістю 427,96 грн.; педалями Shimano Utegra PD-6800 вартістю 3276 грн., загальною вартістю 147502,50 грн.

Вказував, що 22 листопад 2019 року близько 19.00 год. на 20 км+700м автодороги Київ-Овруч ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи виїзд на нерегульованому перехресті, не надав перевагу в русі велосипедисту ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі та скоїв на нього наїзд, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно постанови Вишгородського районного суду Київської області від 20 січня 2020 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Зазначав, що за результатом проведеної діагностики ФОП ОСОБА_4 від 16 грудня 2019 року велосипед має ряд пошкоджень, що не є ремонтопридатними, рама велосипеду та деякі його компоненти потребують заміні на нові. В поточному стані велосипед не підлягає подальшому використанню за призначенням.

Посилався на те, що внаслідок ДТПбуло також пошкоджено спеціальний одяг в який він був одягнений, а також смартфон Apple iPone 6S.

Вказував, що загальний розмір матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням та фізичним знищенням його майна складає 160427 грн.

Зазначав, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 на час ДТП була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна» за полісом обов`язкового страхування №АО/4048118 строком дії до 14 серпня 2020 року, з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 100000 грн. без франшизи.

Позивач посилався на те, що 29 листопада 2019 року вінповідомив страхову компанію «ЄВРОІНС Україна» про настання страхового випадку, надав для огляду пошкоджене майно та передбачені ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» документи.

Вказував, що також він надав до страхової компанії заяву про виплату страхового відшкодування.

Зазначав, що ПрАТ «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна» не узгодила з ним розмір страхового відшкодування та не здійснила виплату страхового відшкодування у встановлений Законом строк.

Вважає, що у зв`язкуз простроченням виплати страхового відшкодування передбачено виплату пені та 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України.

Посилався на те, що оскільки страхової виплати недостатньо для відшкодування завданої йому шкоди у повному обсязі, а тому різниця між страховим відшкодуванням та завданою шкодою підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 у розмірі 60427 грн.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 11 травня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог посилався на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивач, як водій транспортного засобу (велосипеду) має право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

Вказував, що наявні в матеріалах справи: інвойс №45145720 від 25 листопада 2017 року Bike 24 GmbH, видаткова накладна №139281 від 08 травня 2018 року, видаткова накладна №36623 від 23 березня 2019 року, видаткова накладна №26004 від 16 вересня 2017 року ФОП ОСОБА_4 є правочинами які встановлюють правомірність набуття позивачем права власності на велосипед, а відповідачі не довели незаконність набуття права власності на вказане майно позивачем.

Вважає, що позивач належними та допустимими доказами довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, такі як сам факт заподіяння шкоди, так і право власності на майно, а також розмір заподіяної внаслідок ДТП шкоди, порядок та розмір відповідальності відповідачів, а тому позов підлягає задоволенню.

Відзиву на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надійшло.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його недоведеності та безпідставності.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 листопад 2019 року близько 19.00 год. на 20 км+700м автодороги Київ-Овруч ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи виїзд на нерегульованому перехресті, не надав перевагу в русі велосипедисту ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі та скоїв на нього наїзд, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

25 листопада 2019 року ОСОБА_1 надав до Вишгородського ВП ГУНП в Київській області додаткові пояснення, в яких зазначив перелік елементів, які були пошкоджені на велосипеді та одяг, який був одягнений на ньому під час ДТП. Вказував, що були пошкоджені наступні елементи: колесо переднє Specialized Roval CL-50, колесо заднє Specialized Roval CL-50, перемикачі Shimano Ultegra 6800, руль Shimano pro vibe, гальма задні Shimano Ultegra 6800, передні зірки, рама Specialized Tarmac, велоформа (велоштани, велокуртка, веложилетка, шолом), телефон iPhone 6S.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 20 січня 2020 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мани місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4048118 строком дії до 14 серпня 2020 року, з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну у розмірі 100000 грн., франшиза становить 1000 грн.

29 листопада 2019 року представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» було подано повідомлення №27379 про ДТП за участю транспортного засобу, власник якого може бути визнаний потерпілою особою з додатками та заяву про страхове відшкодування.

У повідомленні №27379 про ДТП та у заяві про страхове відшкодування представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було зазначено, що внаслідок ДТП було пошкоджено: велосипед, велоформу, телефон iPhone 6S.

На замовлення ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 було проведено огляд пошкодженого майна - велосипеда Specialized Tarmac Comp Ultegra Roadbike 2017, складено акт огляду та обстеження майна від 13 грудня 2019 року та звіт №2582 про незалежну оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок ДТП.

Згідно звіту №2582 вартість ремонтно-відновлюваних робіт велосипеда Specialized Tarmac Comp Ultegra Roadbike 2017 з урахуванням фізичного зносу складає 43770,92 грн.

28 лютого 2020 року ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» прийнято рішення про відмову позивачу у виплаті страхового відшкодування про що складено акт №В-27379/20. Підставою відмови у виплаті страхового відшкодування зазначено те, що позивачем не надано документів, що підтверджують право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.35.2 для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно з ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшк одуванням).

Частиною 2 ст.1192 ЦПК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

Відповідно до п.1.10 ПДР України велосипед - транспортний засіб, крім крісел колісних, що приводиться в рух мускульною силою людини, яка знаходиться на ньому.

Документами, що підтверджують право власності на велосипед можуть бути: чек, гарантійний талон, технічний паспорт, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» на підтвердження права власності ОСОБА_1 на велосипед було надано копії: інвойсу №45145720 від 25 листопада 2017 року Bike 24 GmbH, видаткових накладних №139281 від 08 травня 2018 року, №36623 від 23 березня 2019 року, №26004 від 16 вересня 2017 року ФОП ОСОБА_4 .

А відтак, зазначені документи підтверджують правомірність набуття позивачем ОСОБА_1 права власності на велосипед Specialized Tarmac Comp Ultegra Roadbike 2017.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що стороною позивача на виконання вимог п.п.35.2 г) Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» були надані документи, що підтверджують право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну.

Отже, відповідачем ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» неправомірно відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлю наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував, на те, що внаслідок ДТП, яка відбулася 22 листопада 2019 року йому було завдано шкоду пошкодженням та фізичним знищенням його майна, а саме: велосипеда Specialized Tarmac Comp Ultegra Road bike з додатковими деталями, велоформи (велоштани, велокуртка, веложилетка, шолом), телефона iPhone 6S на загальну суму 160427 грн.

На підтвердження вартості велосипеда та додаткових деталей стороною позивача надано інвойс №45145720 від 25 листопада 2017 року Bike 24 GmbH, видаткові накладні №139281 від 08 травня 2018 року, №36623 від 23 березня 2019 року, №26004 від 16 вересня 2017 року ФОП ОСОБА_4 .

Також сторона позивача на підтвердження своїх вимог надала результати проведеної діагностики велосипеда Specialized Tarmac Comp Ultegra Roadbike 2017, здійсненої ФОП ОСОБА_4 від 16 грудня 2019 року, відповідно до якої велосипед має ряд пошкоджень, що не є ремонтопридатними. Рама велосипеду та деякі його компоненти потребують заміні на нові. В поточному стані велосипед не підлягає подальшому використанню за призначенням.

Разом з тим, враховуючи, що ДТП сталася за участю двох транспортних засобів: автомобіля «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та велосипеда «Specialized Tarmac Comp Ultegra Roadbike 2017», під керуванням ОСОБА_1 , отже, визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику велосипеда повинно здійснюватися на підставі положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ч.5 ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Згідно з ст.5 зазначеного Закону, суб`єктами оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання, зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Статтею 7 Закону передбачено, що проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Частиною 1 ст.12 Закону встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до п.п. д) п.1.4 Наказу МЮУ фонду державного майна України «Про затвердження методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 встановлено, що методика застосовується з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

Пунктом 4.3 Методики передбачено, що за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ.

Таким чином, аналіз даної норми права дає можливим дійти до висновку про те, що належним підтвердженням розміру оціненої шкоди є звіт або акт оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності.

Отже, колегія суддів бере до уваги звіт №2582 про незалежну оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок ДТП, складений СОД ОСОБА_5 , який було зроблено на замовлення ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна», відповідно до якого вартість ремонтно-відновлюваних робіт велосипеда Specialized Tarmac Comp Ultegra Roadbike 2017 з урахуванням фізичного зносу складає 43770,92 грн.

Разом з тим, стороною позивача не надано належних доказів, які б свідчили про інший розмір спричиненої шкоди велосипеду.

Звертаючись до суду з позовом, позивач також просив відшкодувати йому вартість спеціального одягу, в який він був одягнений під час ДТП (велокуртки, веложилетки, шолому) та який зазнав пошкоджень та вартість смартфону Apple iPone 6S 32GB, який також був пошкоджений.

Як вбачається з фототаблиць №№8-10 під час ДТП велокуртка, веложилетка та шолом, у які був одягнений ОСОБА_1 зазнали пошкоджень.

Згідно видаткових накладних №35455 від 05 грудня 2018 року та №35811 від 12 лютого 2019 року ФОП ОСОБА_6 вартість джерсі становить 3448,50 грн., вартість жилету велосипедного становить 2725,50 грн., вартість шолому велосипедного становить 3699 грн.

Виходячи з того, що одяг, в який був одягнений ОСОБА_1 під час ДТП був пошкоджений внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_3 , відповідальність якого на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» з лімітом відповідальності у розмірі 100000 грн., колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для покладення відповідальності за завдані позивачу збитки за пошкодження велокуртки, веложилетки та шолому на відповідача ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна».

Що стосується відшкодування вартості смартфону Apple iPone 6S 32GB у розмірі 6500 грн., то колегія суддів вважає, що вказані вимоги позивачем не доведені, оскільки останнім не надано доказів на підтвердження наявності пошкоджень смартфона, що виключали можливість його ремонту та використання, отже вказані вимоги задоволенню не підлягають.

Пунктом 12.1 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» на користь позивача підлягає

стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 52643,92 грн. (43770,92 грн. - 1000 грн. франшизи) + 9873 грн. (вартість джерсі 3448,50 грн. + вартість жилету велосипедного 2725,50 грн. + вартість шолому велосипедного 3699 грн.).

Відповідно розмір збитку франшизи у розмірі 1000 грн. підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 з відповідача ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: - у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Згідно з ст.36.5 цього Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Частиною 1 ст.509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим необхідно вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.

Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, заяву про страхове відшкодування представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було подано до ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» 29 листопада 2019 року.

Оскільки ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» у виплаті страхового відшкодування позивачу було відмовлено безпідставно, враховуючи положення п.36.2 ст.36 Закону 1961/IV, відповідно до якого граничний строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплати складає 90 днів, починаючи з 91 дня після звернення позивача з необхідними документами про виплату страхового відшкодування у страховика виникло прострочення виконання грошового зобов`язання, та відповідно у позивача виникло право на отримання страхового відшкодування з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми та пені відповідно до пункту 36.5 ст.36 Закону 1961/IV з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування.

Колегія суддів погоджується з визначенням періоду, наданим позивачем для обрахунку часу прострочення, починаючи з 28 лютого 2020 року.

Відповідно до позовних вимог ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» 3% річних від простроченої суми та пеню за період з 28 лютого 2020 року по 31 травня 2020 року.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу та в межах заявлених нею вимог.

Колегія суддів виходячи з принципу диспозитивності цивільного процесу бере за основу розрахунку 3% річних та пені суму страхового відшкодування, яку страхова повинна була сплатити на користь позивача у розмірі 52643,92 грн. та період з 28 лютого 2020 року по 31 травня 2020 року.

Отже, з ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню 3% річних в розмірі 405,61 грн. та пеня, з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 2525,71 грн.

На вищевикладене суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову, а відтак рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 травня 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Крім того, позивач просив стягнути з відповідачів на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 16401,51 грн.

Згідно з ч.ч.2-4 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Статтею 29 Закону України «Про адвокатуру» визначено, що дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов'язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об'єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язаний (зобов'язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов'язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.

Згідно з ст.30 вказаного Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 листопада 2019 року між адвокатом Пустовим Б.В. та Хилько М.В. було укладено договір №103 про надання правової допомоги, згідно умов якого виконавець зобов`язався надати клієнту правову допомогу.

У п.п.3.1, 3.8 договору визначено, що за надання правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені цим договором клієнт сплачує адвокату гонорар (винагороду), який складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та визначені в додатку 1 до цього договору.

Факт надання адвокатом клієнту послуг підтверджується, підписаним сторонами актом прийому-передачі послуг, що є невід`ємною частиною даного договору.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем було надано: копію договору №103 про надання правової допомоги від 25 листопада 2019 року, вартість послуг (додаток №1 до договору), акт приймання-передачі послуг за договором №103 від 17 березня 2020 року (додаток №2 до договору), квитанцію до прибуткового касового ордеру №043/20 від 17 березня 2020 року на суму 16401,51 грн.

Як вбачається з акту приймання-передачі послуг за договором №103 від 17 березня 2020 року (додаток №2 до договору) адвокатом були надані наступні послуги:

консультація клієнта, узгодження правової позиції - 25 листопада 2019 року, 2 години, 1261,20 грн.;

складання письмового пояснення від імені клієнта - 25 жовтня 2019 року, 1,5 години, 2207,10 грн.;

збір доказів необхідних для формування вимог - 05 січня 2020 року, 1 година, 1057 грн.;

ознайомлення з матеріалами справи №363/50/76/19 - 13 березня 2020 року, 2,5 годин, 3678,50 грн.;

складання та подання позовної заяви - 17 березня 2020 року, 3 години, 4414,20 грн.;

представництво та захист інтересів в суді (участь в судових засіданнях по мірі виконання), 3 години, 3153 грн.;

ознайомлення з матеріалами справи (по мірі виконання), 1 година, 630,60 грн.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи в суді першої інстанції було проведено 3 судові засідання, загальною тривалістю 1 год. 12 хв.

Доказів ознайомлення з матеріалами справи надано не було.

Крім того, позивач просив стягнути витрати за складання письмового пояснення від 25 жовтня 2019 року, 1,5 години, 2207,10 грн., разом з тим як вбачається з договору №103 про надання правової допомоги він був укладений 25 листопада 2019 року, тобто після надання пояснень від 25 жовтня 2019 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачем доведено надання йому правової допомоги на суму 7783,40 грн.

Відповідачі будь-яких заперечень щодо обсягу наданих послуг та розміру витрат на правову допомогу не надали.

Згідно з ч.ч.1, 2, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Виходячи з положень ст.141 ЦПК України, колегія суддів вважає необхідним пропорційно до задоволеної частини позовних вимог стягнути з:

відповідача ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» на користь позивача судовий збір, сплачений за подачу позову та апеляційної скарги у загальному розмірі 1389,12 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3859 грн.;

відповідача ОСОБА_3 на користь позивача судовий збір, сплачений за подачу позову та апеляційної скарги у загальному розмірі 9,97 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 128,43 грн.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 травня 2021 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкодизадовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», місцезнаходження: місто Київ, вул. Велика Васильківська, 102, на користь ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 страхове відшкодування у розмірі 52643 грн. 92 коп., 3% річних в розмірі 405 грн. 61 коп., пеню в розмірі 2525 грн. 71 коп., судовий збір у розмірі 1389 грн. 12 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3859 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на відшкодування майнової шкоди 1000 грн., судовий збір у розмірі 9 грн. 97 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 128 грн. 43 коп.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: