22-ц/804/1710/21
242/681/21

Єдиний унікальний номер 242/681/21
Номер провадження 22-ц/804/1710/21
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

08 вересня 2021 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Биліни Т.І.,

суддів Пономарьової О.М., Попової С.А.

за участю секретаря Лазаренко Д.Т.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» Селидівське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» Селидівське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 08 квітня 2021 року у складі суду Черкова В.Г., у цивільній справі про захист прав споживачів, -

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

04 лютого 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про захист прав споживачів до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» Селидівське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства(надалі КП«Компанія «Вода Донбасу»).

Позовна заява мотивована тим, що він є споживачем послуг з водопостачання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 , в якій проживає двоє осіб.

При звіренні до КП«Компанія «Вода Донбасу», позивачу стало відомо, що у зв`язку зі спливом міжповірочного інтервалу лічильник води було знято з експлуатації та нарахування за водопостачання, починаючи з 08.07.2020 року здійснювалося за кількістю зареєстрованих осіб, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 1682,51 грн.

28 грудня 2020 року він звернувся до КП«Компанія «Вода Донбасу» з листом, в якому просив забезпечити проведення планової повірки лічильника холодної води, встановленого в його квартирі та здійснити перерахунок оплати за послуги з водопостачання та водовідведення з урахуванням показань лічильника на що отримав відмову.

З вказаним не згоден, оскільки виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення є КП«Компанія «Вода Донбасу» та відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05 червня 2014 року № 1314-VII саме виконавець несе відповідальність за своєчасну повірку засобу обліку води, його обслуговування і ремонт, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

06.01.2021 року відповідач провів повірку вказаного лічильника, але заборгованість, яка нараховувалась за той період коли лічильник було знято з експлуатації (з 08.07.2020) залишилась. У зв`язку з чим, просив зобов`язати КП«Компанія «Вода Донбасу» здійснити перерахунок заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення з 08 липня 2020 року по 12.01.2021 року, яка складає 1682,51 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 08 квітня 2021 року позов задоволено. Визнано дії КП «Компанія «Вода Донбасу» по нарахуванню боргу незаконними, зобов`язано КП «Компанія «Вода Донбасу» здійснити перерахунок нарахованої оплати послуг з водопостачання і водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 , з 08 липня 2020 року по 12.01.2021 року з урахуванням показників лічильника холодної води, встановленого в його квартирі.

Задовольняючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що КП «Компанія «Вода Донбасу», як виконавець послуг із водопостачання та водовідведення, своєчасно не виконав свій обов`язок щодо своєчасної повірки засобу обліку води, а тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок нарахованої оплати послуг за водопостачання і водовідведення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи

Не погодившись з даним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував положення ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22 червня 2017 року, який набрав чинність 02 серпня 2017 року, а тому помилко послався на позицію ВС у постанові у справі №233/4620/17, яка стосується іншого періоду.

Міжповірочний інтервал і дата повірки обов`язково вказується в паспорті заводу виготовлювача приладу обліку або в свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, який знаходиться в розпорядженні споживача. Вказана дата була зазначена і в акті інвентаризації споживачів мешканців багатоквартирного житлового фонду на 2020 рік. Тобто саме позивач повинен був провести повірку засобу обліку питної води, який знаходиться в його власності до 08.07.2020 року, але своєчасно цього не зробив.

Внаслідок вказаного нарахування за послуги з водопостачання та водовідведення за період з 08.07.2020 року по 12.01.2021 року проводилось за нормами водопостачання, встановленими рішенням Селидівської міської ради від 11.02.2004 року №34 «Про затвердження норм питного водопостачання холодної води і водовідведення».

Доводи і заперечення інших учасників справи

В суд апеляційної інстанції представник відповідача КП «Компанія «Вода Донбасу» та позивач ОСОБА_1 не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Зважаючи на положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення відповідає в повній мірі, обставини судом першої інстанції встановлено повно, висновки зроблено у відповідності до вимог законів, які регулюють спірні відносини.

Відповідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Суб`єктом господарювання, який здійснює господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення до будинку позивача, є КП «Компанія «Вода Донбасу», тому саме це підприємство є виконавцем послуг із водопостачання та водовідведення і на нього покладається обов`язок проводити повірку засобів обліку холодної води.

Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630).

Пунктами 9, 30, 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630) передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обов`язків якого входить контроль міжповіркових інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у той час як обов`язком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства.

Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) покладається на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавцем) та фізичною особою (споживачем), яка отримує послуги з централізованого постачання гарячої води, урегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Законом України «Про теплопостачання».

Згідно положень абзацу третього частини четвертої статті 17 в редакції Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», чинного на час виникнення спірних відносин, відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) покладається на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки.

Звернувшись до суду із позовом, позивач просив суд скасувати нарахований борг у розмірі 1 682,51грн та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення з 08.07.2020 року по 12.01.2021 року з урахуванням показників лічильника.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що оскільки відповідач, як виконавець послуг із водопостачання та водовідведення не виконав свій обов`язок щодо повірки засобу обліку води, тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок нарахованої оплати послуг за водопостачання і водовідведення за показаннями лічильника, який встановлено в квартирі позивача.

Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Суб`єкти господарювання зобов`язані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.

Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 5ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну енергію і газ), що є власністю фізичних осіб, спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро- і газопостачання, якщо інше не встановлено договором, укладеним відповідно до законів, що регулюють відносини у сферах електроенергетики та газопостачання.

Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) покладається на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки.

З огляду на вказане колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення вимог позивача.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно зі статями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За вказаних обставин доводи відповідача про незаконність судового рішення є необґрунтованими. Нових доказів, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції, відповідачем не надано.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Висновки суду першої інстанції в повній мірі узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 11 травня 2021 року у справі № 215/6483/19.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд. та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINAv. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСІІЛ, від 18 липня 2006 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції постановлено згідно вимог чинного законодавства та не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

У відповідності до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повний текст постанови виготовлено 08 вересня 2021 року.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» Селидівське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства - залишити без задоволення.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 08 квітня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду, за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав, протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді: О.М. Пономарьова

С.А. Попова