Ухвала

17 вересня 2021 року

місто Київ

справа № 761/18088/18

провадження № 61-7289ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І., дослідив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 вересня 2019 року, постанову Київського апеляційного суду від 11 серпня 2020 року, постанову Київського апеляційного суду від 31 березня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договору іпотеки недійсним, за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») у травні 2018 рокузвернулося до суду із позовом про визнання недійсним договору іпотеки від 19 грудня 2017 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Також ПАТ «Укрсоцбанк» у травні 2018 року звернулося до суду із позовом, у якому просило в рахунок погашення кредитної заборгованості у розмірі 549 733, 31 швейцарських франків, що еквівалентно 14 650 705, 51 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалами Шевченківського районного суду міста Києва від 11 червня 2018 року та від 09 липня 2018 року відкрито провадження у справах, ухвалою цього ж суду від 19 червня 2019 року зазначені позови об`єднано в одне судове провадження.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 19 вересня 2019 року позови задоволено.

Визнано недійсним договір іпотеки квартири від 19 грудня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором від 27 липня 2007 року № 08-038/371, яка складає 549 733, 31 швейцарських франків, що на 19 вересня 2019 року в гривневому еквіваленті складає 13 628 422, 54 грн, та за кредитним договором від 05 жовтня 2007 року

№ 08-038/484, яка складає 207 023, 77 швейцарських франків, що на 19 вересня 2019 року в гривневому еквіваленті складає 5 132 320, 28 грн, - звернуто стягнення на предмет іпотеки, квартиру АДРЕСА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах у виконавчому провадженні, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» за ціною, визначеною незалежним експертом оціночної діяльності на рівні, не нижчому звичайній ціні на цей вид майна.

Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 вересня 2019 року залишено без змін.

Постановою Київського апеляційного суду від 31 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 вересня 2019 року залишено без змін.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 30 квітня 2021 року звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 вересня 2019 року, постанову Київського апеляційного суду від 11 серпня 2020 року, постанову Київського апеляційного суду від 31 березня 2021 року, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовів Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відмовити.

Ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху з метою подання виправленої касаційної скарги, в якій потрібно зазначити обґрунтовані підстави касаційного оскарження відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України; надання доказів на підтвердження сплати судового збору за подання касаційної скарги у визначеному Судом розмірі; подання обґрунтованого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 11 серпня 2020 року та надання доказів поважності причин пропуску такого строку.

Від заявника у липні 2021 року надійшли документи на усунення недоліків касаційної скарги, подано виправлену касаційну скаргу, в якій уточнено підстави касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій, надано докази на підтвердження сплати судового збору у визначеному Судом розмірі.

Ухвалою Верховного Суду від 27 липня 2021 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків у касаційній скарзі щодо оскарження постанови Київського апеляційного суду від 11 серпня 2020 року.

Від заявника у вересні 2021 року надійшли додаткові пояснення до клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 11 серпня 2020 року.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявником як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначено, що:

- оскаржувані судові рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права;

- суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, застосував положення норм статей 509-511, 526, 626, 629, 1054 ЦК України та статті 23 закону України «Про іпотеку», проте підлягали застосуванню положення частини шостої статі 19 Закону України «Про захист прав споживачів», частини другої статті 215, частини першої статті 216, частини першої статті 236, частин першої, другої статті 321 ЦК України. Щодо застосування належних правових норм у наведених правовідносинах відсутній правовий висновок Верховного Суду;

- судами першої та апеляційної інстанцій ухвалені рішення без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених, зокрема у постановах Верховного Суду від 20 квітня 2018 року у справі № 910/8982/17, від 17 жовтня 2018 року у справі № 362/388/15-ц (провадження № 61-7898св18), від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 (провадження № 14-37цс20);

- судами першої та апеляційної інстанцій безпідставно прийнято позов ПАТ «Укрсоцбанк» та не залучено до участі у справі належного позивача Акціонерного товариства «Альфа-Банк», яке є новим кредитором у цій справі, тобто суди не перевірили повноваження ПАТ «Укрсоцбанк»;

- позовні заяви у редакції від 15 травня 2018 року та від 25 травня 2018 року підписані представником ОСОБА_5 , який на час їх підписання не був адвокатом, оскільки отримав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю 19 жовтня 2018 року;

- судами першої та апеляційної інстанцій здійснено розгляд справи за відсутності доказів на підтвердження належного повідомлення про дату, час і місце судового розгляду заявника.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявником зазначені ті підстави, які згадані у пунктах 1, 3 частини другої статті 389, пункті 5 частини першої статті 411 ЦПК України, що свідчить про виконання нею вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

IІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційної інстанції від 11 серпня 2020 року.

Обґрунтовуючи клопотання ОСОБА_1 посилається на те, що апеляційний розгляд справи відбувся без належного її повідомлення, рішення за наслідками розгляду справи засобами поштового зв`язку вона не отримувала.

Додатково зазначає, що під час ознайомлення із матеріалами справи виявила супровідний лист Київського апеляційного суду від 11 серпня 2020 року, яким направлено сторонам копії постанови суду апеляційної інстанції від 11 серпня 2020 року, зокрема ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Втім, зазначена адреса є адресою проживання інших учасників справи, відповідно до копії паспорта вона зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно з частиною першою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини другої наведеної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

Отже, аналіз касаційної скарги, доданих до неї матеріалів та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження дають підстави для висновків, що строк, протягом якого заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 11 серпня 2020 року, пропущено з поважних причин, тому Суд поновлює його.

ІV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Оскільки, вимоги ухвали Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 11 серпня 2020 року.

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Шевченківського районного суду міста Києва цивільну справу № 761/18088/18 за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договору іпотеки недійсним, за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик