Справа № 487/4908/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 вересня 2021 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Харечко С.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Каса» про визнання недійсним договору,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 22.07.2021 року справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Каса» про визнання недійсним договору передано за підсудністю до Рівненського міського суду.

31 серпня 2021 року справу передано судді Харечку С.П. для розгляду.

В позовній заяві позивач, обґрунтовуючи підсудність вказаної справи за Заводським районним судом м. Миколаєва, посилається на ч. 5ст. 28 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Крім того, згідно зст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечитьЗакону України «Про споживче кредитування».

Згідно з п. 11 ч. 1ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування»споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Але, предметом цього позову є визнання недійсним договору займу, яка зазначає сама позивач, а не договору споживчого кредиту, а отже на вказаний спір не розповсюджуються вимогиЗакону України «Про захист прав споживачів»таЗакону України «Про споживче кредитування».

Окрім цього, відповідно до п.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно рішення Конституційного Суду від 10.11.2011 року № 15-рп/2011 положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 згаданого Закону у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України слід розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Таким чином, застосування ЗУ «Про захист прав споживачів» у певних випадках, про що викладено у вищенаведеному рішенні Конституційного Суду України не є допустимим.

До того ж, позивачем до позову не додано копію договору, що унеможливлює встановлення чи є цей договір споживчого кредитування.

В зв`язку із наведеним, суд вважає, що позивачем не надано доказів того, що вона є споживачем послуг у договорі займу, а тому норми Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть бути застосовані при вирішенні спорів, які, хоча і випливають із кредитних правовідносин, проте не є відносинами, що виникають між кредитодавцем та позичальником (споживачем).

Вказана позиція зазначена судом в ухвалі суді Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.07.2021 року, викладені в ній обставини вказують, що позивач звертається до суду з позовом не про захист прав споживачів, і тому справу направлено за підсудністю до Рівненського міського суду, вказана ухвала не була оскаржена позивачкою, а тому немає підстави для звільнення її від сплати судового збору

Згідно ч.4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір»: ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається із матеріалів справи, судовий збір позивачкою не сплачений, а тому її необхідно здійснити оплату судового збору в розмірі 908,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтею 185 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Каса» про визнання недійсним договору - залишити без руху.

Надати позивачу строк для виправлення вказаних у даній ухвалі недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали, а саме:

- здійснити оплату судового збору в розмірі 908 грн.

Роз`яснити, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Харечко С.П.