Постанова

Іменем України

21 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 216/4979/19

провадження № 61-17040св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду

від 16 жовтня 2020 року в складі судді Городничої В. С.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, повернення відповідачу дошлюбного прізвища.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2020 року позов задоволено. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03 грудня 1983 року Гурівською сільською радою Долинського району Кіровоградської області, актовий запис № 18, розірвано.

Після розірвання шлюбу відповідачу залишено набуте у шлюбі прізвище « ОСОБА_2 ».

Додатковим рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384, 20 грн.

Зобов`язано Управління Державної казначейської служби України у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір у розмірі 384,20 грн згідно з квитанцією № 33597

від 13 серпня 2019 року.

У задоволенні вимоги ОСОБА_1 про повернення відповідачу

її дошлюбного прізвища « ОСОБА_2 » відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (для сплати судового збору).

15 жовтня 2020 року від ОСОБА_1 на адресу апеляційного суду надійшло клопотання про звільнення його від сплати судового збору, обґрунтоване тим, що предметом спору є захист його сімейних прав, а карантинні обмеження, запроваджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року

№ 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», впливають на його діяльність та зменшують його доходи. Крім того, ОСОБА_1 зазначав,

що питання сплати судових витрат не повинно перешкоджати доступу до суду.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали апеляційного суду

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року відмовлено

в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору через недоведеність мотивів, з яких його подано, апеляційну скаргу визнано неподаною і повернено.

Аргументи учасників справи

Короткий зміст касаційної скарги та її узагальнені доводи

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду у листопаді 2020 року, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить ухвалу Дніпровського апеляційного суду

від 16 жовтня 2020 року скасувати, а справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції мав усі підстави для задоволення клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору у зв`язку з тяжким майновим станом. Постановлена апеляційним судом ухвала

є передчасною, необґрунтованою, неправосудною і перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особа, яка подає касаційну скаргу, вважає, що апеляційний суд, вирішуючи питання про визнання апеляційної скарги неподаною, застосував норми процесуального права без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 503/1904/16-ц.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу

до касаційного суду не направили.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 29 січня 2021 року відкрито касаційне провадження, матеріали справи витребувано з Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвалою Верховного Суду від 29 березня 2021 року справу призначено

до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження

без повідомлення учасників справи в складі колегії з п`яти суддів.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд встановив, що у серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду

з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 та повернення відповідачу дошлюбного прізвища « ОСОБА_2 ».

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2020 року позов задоволено. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірвано. Вирішено залишити відповідачу прізвище, набуте у шлюбі, - « ОСОБА_2 ».

Додатковим рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 20 серпня 2020 року вирішено питання щодо судових витрат та відмовлено у задоволенні вимоги ОСОБА_1 про повернення відповідачу її дошлюбного прізвища « ОСОБА_2 » відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, - сплати судового збору.

15 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду

із клопотанням про звільнення від сплати судового збору, обґрунтувавши його тим, що предметом спору є захист його сімейних прав, а через карантинні обмеження суттєво зменшились його доходи, що не дає йому можливості сплатити судовий збір. Крім того, ОСОБА_1 зазначав, що питання сплати судових витрат не повинно перешкоджати доступу до суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року

ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення

від сплати судового збору, апеляційну скаргу визнано неподаною і повернено.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того,

що заявник не виконав вимоги ухвали Дніпровського апеляційного суду

від 17 вересня 2020 року, а саме - не сплатив судовий збір.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частинами першою, другою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України в редакції, чинній на дату подання касаційної скарги (далі -

ЦПК України), завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод

чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, а також матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволеннюз огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Статтею 356 ЦПК України встановлені вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши,

що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно

до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175

і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною

і повертається позивачеві.

З огляду на те, що, подаючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, особа вправі очікувати задоволення судом такого клопотання, що, очевидно, надає їй підстави не сплачувати судовий збір, то одночасна відмова

у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та визнання неподаною і повернення апеляційної скарги, чи іншого процесуального звернення є невиправданим, оскільки в разі відмови у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору суд може продовжити заявнику строк для сплати судового збору. Реалізація особою процесуального права на подання клопотання про звільнення від сплати судового збору не може оцінюватись судом як невиконання вимог ухвали суду про сплату судового збору та мати наслідком повернення апеляційної скарги, оскільки це за процедурою порушує право на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Касаційний суд вважає, що апеляційний суд, розглядаючи клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору і відмовляючи в його задоволенні, повинен був діяти відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України і продовжити заявнику строк на усунення недоліків з таким розрахунком, щоб заявник мав можливість усунути зазначені недоліки і сплатити судовий збір з урахуванням відмови у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, а не одразу повертати апеляційну скаргу.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Частинами третьою, четвертою статті 406 ЦПК України визначено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

За таких обставин Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а постановлена у справі ухвала суду апеляційної інстанції - скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

З огляду на те що суд касаційної інстанції рішення не змінює та не ухвалює нове, підстав для перерозподілу судових витрат, понесених у зв`язку

з розглядом справи в судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 409, 414, 415, 416, 419 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу направити на новий апеляційний розгляд.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту

її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:М. Є. Червинська С. Ю. Бурлаков В. С. Жданова А. Ю. Зайцев
В. М. Коротун