Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4573/21 Головуючий у 1-й інст. Перекупка І. Г.
Категорія 29 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу судді Богунського районного суду м. Житомира, постановлену 15 квітня 2021 року суддею Перекупкою І.Г. у м. Житомирі,

у справі №295/4573/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оксі Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про захист прав споживача та визнання частково недійсним договору відступлення права вимоги,

в с т а н о в и в :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Оксі Банк» (далі Банк, АТ «Оксі Банк»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (далі Товариство, ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал»), у якому просив визнати недійсним договір про відступлення права вимоги №114/2-28-1 від 18 грудня 2019 року, укладений між ПАТ «Оксі Банк» та Товариством в частині передачі прав щодо кредитного договору №014/4708/73/135938 від 01 липня 2008 року, який укладено в м.Житомирі між ним, ОСОБА_1 , та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», яке перейменоване в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», а у подальшому на АТ «Райффайзен Банк Аваль», з моменту його укладення.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 15 квітня 2021 року матеріали цивільної справи №295/4573/21 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Оксі Банк», ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про захист прав споживача та визнання частково недійсним договору відступлення права вимоги, передано за територіальною підсудністю до Подільського районного суду м.Києва на підставі п.1 ч.1, ч.3 ст. 31 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вказав, що він є споживачем кредитних та фінансових послуг, спір стосується захисту його прав, а тому вважає, що правильно пред`явив позов за зареєстрованим місцем свого проживання. Окрім того, позов виник із діяльності філії юридичної особи, яка розташована в Богунському районі м.Житомира, місцем виконання кредитного договору також є Богунський район м.Житомира. Тому, на його думку, суд дійшов помилкового висновку про передачу справи до іншого суду.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 01 липня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №014/4708/73/135938, згідно з яким позичальнику надано кредит на споживчі цілі в розмірі 28480 доларів США строком до 01 липня 2015 року.

Відповідно до договору відступлення права вимоги №2612-01 від 26 грудня 2019 року ТОВ ФК «Профіт Капітал» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» свої права вимоги, набуті на підставі договору відступлення права вимоги № 114/2-28-1 від 18 грудня 2019 року, що укладено з АТ «Оксі Банк» та договору відступлення права вимоги № 114/2-28 від 18 грудня 2019 року, що укладено з АТ «Райффайзен Банк Аваль» в тому числі свої права вимоги за кредитним договором № 014/4708/73/135938.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 у позовній заяві просить визнати недійсним, зокрема, договір відступлення прав вимоги №114/2-28-1 від 18 грудня 2019 року, укладений між ПАТ «Оксі Банк» та Товариством в частині передачі прав по кредитному договору № 014/4708/73/135938 від 01 липня 2008 року, укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ним.

Зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 на час пред`явлення позову була адреса: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Богунського районного суду міста Житомира.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 у справі щодо офіційного тлумачення положень пп. 22, 23 ст.1, ст.11, ч. 8 ст.18, ч.3 ст. 22 Закону у взаємозв`язку з положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг), дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Також, Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 дійшов висновку, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

З дати набрання чинності спеціального Закону України "Про споживче кредитування", а саме з 17 червня 2008 року, відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування регулюються спеціальним Законом України "Про споживче кредитування".

Положеннями ст.3 Закону України "Про споживче кредитування" визначено, що він регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування.

Між тим, згідно з преамбулою Закону України "Про захист прав споживачів" цей закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

На час укладення оспорюваного договору стаття 11 Закону викладена в такій редакції: цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" відносини, що виникають у зв`язку з функціонуванням фінансових ринків та наданням фінансових послуг клієнтам, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України з питань регулювання ринків фінансових послуг, а також прийнятими згідно з цими законами нормативно-правовими актами. Відносини, що виникають у зв`язку із захистом прав споживачів фінансових послуг, регулюються законодавством про захист прав споживачів з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Оскільки спірні правовідносини виникли на стадії виконання договору про надання споживчого кредиту, зокрема щодо відступлення прав вимоги за ним, ОСОБА_1 , мав право на пред`явлення позову за зареєстрованим місцем проживання чи перебування (частина п`ята статті 28 ЦПК України).

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції на зазначене не звернув уваги та дійшов помилкового висновку про передачу позовної заяви до Подільського районного суду м. Києва для розгляду за підсудністю у зв`язку з непідсудністю справи Богунському районному суду м.Житомира.

Підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до п. п. 1, 4 ст. 379 ЦПК України є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи вищевикладене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 375, 379, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Богунського районного суду м. Житомира від 15 квітня 2021 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 08 вересня 2021 року.