Справа № 496/1131/20
Провадження № 2-с/496/17/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого 07 квітня 2020 року Біляївським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» заборгованості за послуги водопостачання,

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу та скасування судового наказу, виданого 07 квітня 2020 року Біляївським районним судом Одеської області про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» заборгованості за послуги водопостачання у розмірі 19882,42 грн. та судового збору у розмірі 210.20 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що про існування вказаного наказу він не знав, а дізнався лише після арешту державною виконавчою службою його рахунку в АТ КБ «Приватбанк», на який він отримує пенсію. 20 січня 2021 року він під підпис ознайомився з матеріалами справи та отримав копію судового наказу від 07 квітня 2020 року у зв`язку з чим просить суд поновити йому строк на подання заяви про скасування судового наказу.

ОСОБА_2 вважає судовий наказ необґрунтованим з огляду на те, що ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» звернулось до суду з вимогою про стягнення заборгованості за період, що перевищує строк позовної давності у три роки. Крім цього, до суми заборгованості заявником було включено штрафні санкції. Посилається на те, що жодних правил водопостачання та водовідведення він не порушував та з розрахунком заборгованості не згоден, а тому просить суд скасувати судовий наказ.

Ухвалою суду від 22 лютого 2021 року заяву ОСОБА_1 було повернуто заявнику.

Постановою Одеського апеляційного суду від 02 серпня 2021 року вказану ухвалу суду було скасовано та направлено справу для продовження розгляду справи.

Дослідивши заяву, вважаю, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до нього документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

З матеріалів справи вбачається, що 07 квітня 2020 року Біляївським районним судом Одеської області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» заборгованості за послуги водопостачання у розмірі 19882,42 грн та судового збору у розмірі 210.20 грн (а.с.37).

09 квітня 2020 року Біляївським районним судом Одеської області на адресу ОСОБА_1 було надіслано зазначений судовий наказ (а.с.38).

З поштового повідомлення про вручення судового наказу вбачається, що судовий наказ було отримано 15 квітня 2020 року, проте в графі підпис не зазначено ким. (а.с.39).

Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення, а ч. 3 вказаної статті передбачено, що якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

З заяви ОСОБА_1 про видачу копію судового наказу та ознайомлення з матеріалами справи вбачається, що він отримав копію судового наказу та ознайомився з матеріалами справи 20.01.2021 року та 25.01.2021 року звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу та поновлення строку на подачу вказаної заяви.

Отже, ОСОБА_1 пропустив строк подачі заяви про скасування судового наказу від 07 квітня 2020 року, з поважних причин, а тому вказаний строк підлягає поновленню.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Враховуючи відсутність підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, а тому судовий наказ від 07.04.2020 року підлягає скасуванню.

Скасування судового наказу не позбавляє права Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 127, 170, 171, 260-261 ЦПК України суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу, виданого 07 квітня 2020 року Біляївським районним судом Одеської області та про скасування судового наказу задовольнити.

ОСОБА_1 поновити строк на подання заяви про скасування судового наказу, виданого 07 квітня 2020 року Біляївським районним судом Одеської області.

Скасувати судовий наказ по справі №496/1131/20, виданий 07 квітня 2020 року Біляївським районним судом Одеської області, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» заборгованості за послуги водопостачання у розмірі 19882 грн. 42 коп.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ», що воно має право звернутись до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Л.О. Пендюра