Справа № 390/614/20
Провадження № 2/390/46/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"28" серпня 2021 р.Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої - судді Бойко І.А.,

при секретарі Шматковій А.І.,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Кропивницький цивільну, в заочному порядку, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовом, у якому після уточнень позовних вимог, просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок та земельну ділянку, площею 0,45 га, для обслуговування будинку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10 вересня 2008 року відповідно до договору, укладеного з ОСОБА_2 , вона придбала у останнього домоволодіння, що знаходиться за вищевказаною адресою. З вказаного часу вона постійно, відкрито та добросовісно володіє зазначеним будинком. В свою чергу відповідач не дотримався домовленості щодо нотаріального оформлення укладеного між ними договору. Відповідачем ОСОБА_2 порушено права позивача, оскільки вона протягом десяти років проживає у спірному будинку, за який повністю розрахувалась, а через ухилення ОСОБА_2 від нотаріального оформлення договору, вона позбавлена можливості володіти та розпоряджатись вказаним будинком та земельною ділянкою, як власник на власний розсуд. Вважає наявними достатні підстави для визнання за нею права власності на будинок та земельну ділянку за набувальною давністю.

Позивач в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява, в якій вона позовну заяву підтримала в повному обсязі, просила розгляд справи провести без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про місце, дату і час розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку за зареєстрованими адресами проживання, правом подання відзиву вони не скористались, причини своєї неявки суд не повідомили, тому розгляд справи проведено без їх участі.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши всі перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до архівної довідки № 64415 від 20.07.2020 року право власності на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 11.06.1991 року № 1752, виданого Другою Кіровоградською державною нотаріальною конторою (а.с.36).

Право власності ОСОБА_4 зареєстровано ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» реєстрова книга № 1 запис № 161, що також підтверджується технічним паспортом, виданим ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації». Згідно примітки до архівної довідки № 64415 від 20.07.2020 року адреса: АДРЕСА_1 , відповідає адресі: АДРЕСА_1 (а.с.31зв.-33, 104).

З відповіді заступника голови Кропивницької районної державної адміністрації № 01-22/13/2 від 19.01.2021 року вбачається, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про реєстрацію права власності на житловий будинок, який розташований за вищевказаною адресою (а.с.96).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 204/4 від 21.10.2020 року, згідно погосподарської книги, земельно-кадастрової документації житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належав ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до рішення народного суду Ленінського району м.Кіровограда ОСОБА_5 є рідною матір`ю ОСОБА_4 та згідно поданої заяви від 08.05.1990 року вона свій будинок заповіла своєму сину ОСОБА_4 (а.с.58, 105, 106).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.57).

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №197/4 від 21.10.2020 року на момент смерті ОСОБА_4 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с.54).

Згідно договору купівлі-продажу будинку від 10.09.2008 року, підписаного в присутності свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_2 продав ОСОБА_1 будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому в п.3 вказаного договору зазначено, що продавець має повне право, передбачене чинним законодавством на розпорядження будинком, який підлягає відчуженню (а.с.6, 56).

На запит суду Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 1 надано інформаційну довідку зі Спадкового реєстру № 64730145 від 17.05.2021 року, а також спадкову справу № 799/2008, заведену до майна померлого ОСОБА_4 , з яких вбачається, що він з 11.10.1977 року по день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_3 , яка оформила спадкові права відносно вказаної квартири після смерті ОСОБА_4 . Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини або про відмову у прийняття спадщини до нотаріуса не звертались, інші свідоцтва не видавались (а.с. 128-148).

З довідки виконавчого комітету Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 196/4 від 21.10.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 дійсно проживає без реєстрації в будинку за номером АДРЕСА_1 з 2008 року (а.с.53)

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім цього, ст.16 цього ж Кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить на праві власності іншій особі.

Згідно ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 14.05.2019 року у справі № 910/17274/17, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності у сукупності наступних умов: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю.

Судом встановлені перша і друга обов`язкова умова з наведеного вище переліку, оскільки позивач згідно ст.2 ЦК України, здатен набути у власність спірний житловий будинок. Спірний будинок не вилучений з цивільного обороту та зареєстрований в бюро технічної інвентаризації, що підтверджує його законність.

Позивач стверджує, що володіє зазначеним будинком зі згоди колишнього власника ОСОБА_2 , який продав їй вказаний будинок і передав наявні правовстановлюючі документи, що підтверджує добросовісність ОСОБА_1 на час заволодіння вказаним будинком, оскільки підстав вважати позивача недобросовісним володільцем на час заволодіння спірним майном судом не встановлено. Презумпція добросовісності відповідачами не спростована.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи позивач проживає у вказаному житловому будинку з вересня 2008 року, що підтверджує відкритість та безперервність володіння будинком, в якому вона проживає.

З даним позовом ОСОБА_1 звернулась до суду в травні 2020 року, з урахуванням того, що початковим моментом добросовісного заволодіння спірним житловим будинком є вересень 2008 року, тому тривалість та безперервність такого володіння становить понад десять років.

Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище обставини, які підтверджують, що позивач з 2008 року відкрито, добросовісно та безперервно користується житловим будинком, будь-які претензії з боку інших осіб щодо такого володіння позивача відсутні, визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку, що позовна вимога в частині визнання за позивачем права власності на спірний будинок за набувальною давністю є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Вирішуючи позовну вимогу щодо набуття права власності позивачем за набувальною давністю на земельну ділянку, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.344 ЦК України набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом.

Відповідно до приписів ст.119 ЗК України, яка унормовує набуття права на земельну ділянку за давністю користування (набувальна давність), громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно протягом п`ятнадцяти років користуються земельною ділянкою, але не мають документів, що засвідчують наявність у них прав на зазначену земельну ділянку, можуть звернутися до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу такої земельної ділянки у їхню власність. Набуття громадянами права власності на земельну ділянку за давністю користування здійснюється в порядку безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами згідно із статтею 118 цього Кодексу в межах норм, визначених статтею 121 цього Кодексу.

Отже вирішення питання щодо набуття позивачем права на земельну ділянку за давністю користування в даному випадку віднесено до компетенції органу місцевого самоврядування.

З огляду на положення ЗК України щодо розмежування компетенції, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу

Даний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, зазначеного в постанові від 28.01.2021 року № 922/1865/20, який згідно ч.4 ст.263 ЦПК України враховуються судом під час розгляду даної справи.

Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст.ст.15, 16, 328, 344 ЦК України, ст.119 ЗК України, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 89, 95, 258, 259, 265, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності, - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності за набувальною давністю на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через суд першої інстанції.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідачі:

ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 ;

ОСОБА_3 , АДРЕСА_5 .

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.А. Бойко