Справа № 333/5810/21
Провадження № 2-з/333/125/21
УХВАЛА

25 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Холода Р.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову, шляхом накладення арешту та заборони вчиняти певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

20.08.2021 року до суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, шляхом: 1) встановлення заборони всім органам та державним чи приватним особам, що уповноваженні здійснювати державну реєстрацію дій щодо нерухомого майна, переходу права власності, вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 на праві власності, а саме: квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) та 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 23382738), 2) накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 .

Заява мотивована тим, що заявник ОСОБА_1 з 12.07.2002 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . За час шлюбу подружжям було придбано наступне майно: холодильник Beko, телевізор SHARP, комп`ютер (монітор Самсунг), морозильник М7184, відеокамера Panasonic V 210, планшет SUPER PAD, кліматичний комплекс-зволожувач DMS 3 в 1 KL-70, DVD програвач ODEON DVP-300, комп`ютер (монітор PHILIPS), кухня (12 секцій - шафи), гостьовий гарнітур, диван, гостьовий куточок, шафа, 1/2 частина квартири АДРЕСА_3 , автотранспортний засіб ДЕО, земельна ділянка № НОМЕР_1 , що розташована у АДРЕСА_4 , площею 0,0458 га, кадастровий номер :04:037:0363.

Зважаючи на те, що на даний час між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склалися неприязні стосунки, остання без згоди ОСОБА_1 продає спільно набуте майно, заявник має намір звернутись до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна придбаного за час шлюбу, що є об`єктом права спільної сумісної власності.

Заявник вважає, що накладення арешту на майно, а також встановлення заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно нерухомого майна, як вид забезпечення, буде відповідати позовним вимогам про поділ майна подружжя, а тому просить суд забезпечити позов саме таким чином.

Заява про забезпечення позову ОСОБА_1 надійшла до судді 25.08.2021 року.

Дослідивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, суддя дійшов до такого.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149, ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. п. 5, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, згідно роз`яснень, які містяться в п.4 вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, виходячи зі змісту вищенаведених положень законодавства та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в контексті вимог даної заяви, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з`ясувати яким чином обраний заявником захід забезпечення позову буде захищати майнові права під час розгляду справи та у разі можливого задоволення позову до набрання рішенням законної сили.

Зі змісту заяви вбачається, що позивачем, крім іншого, ставиться питання про забезпечення позову шляхом заборони всім органам та державним чи приватним особам, що уповноваженні здійснювати державну реєстрацію дій щодо нерухомого майна, переходу права власності, вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_2 , а саме: квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) та 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 23382738). Разом із тим, в цій частині заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки такий вид забезпечення позову є неконкретизованим, із невизначеним колом адресатів, а тому є таким, що не може бути фактично виконаним. Отже, такий вид забезпечення позову не зможе ефективно забезпечити реальне виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, у своїй заяві ОСОБА_1 просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 .

Із доданих до заяви про забезпечення позову документів вбачається, що ОСОБА_2 належить не вся квартира АДРЕСА_1 , яке це зазначено ОСОБА_1 , а лише 1/2 її частина. Інша 1/2 частина зазначеної квартири належить ОСОБА_3 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, на земельну ділянку № НОМЕР_1 , кадастровий номер :04:037:0363, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , накладено арешт слідчим Пихтюк С.І. у кримінальній справі № 15530901.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.04.2020 року у цивільній справі № 333/1483/20 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_2 постановами про арешт майна боржника виданими:

- головним державним виконавцем Комунарського ВДВС ЗМУЮ Романовою М.О.;

- державним виконавцем Комунарського ВДВС ЗМУЮ Густенко О.Л.;

- старшим державним виконавцем Комунарського ВДВС ЗМУЮ Нєдєльською О.Г.

Крім того, постановою про опис та арешт майна, виданої старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Кіорпе А.О. накладено арешт на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 .

Таким чином, фактично вже накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_2 і обраний заявником захід не буде захищати його майнові права у розумінні заходів забезпечення позову.

Заявником не конкретизовано об`єкти на які повинна поширюватись дія ухвали суду, оскільки накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно може привести до порушення права власності, гарантованого Конституцією України, так як арешт всього майна охоплює і наявність особистого майна ОСОБА_2 , яке не входить до поділу майна подружжя, а є її особистою власністю. При цьому, посилання заявника на те, що ним буде подана позовна заява про поділ майна подружжя, не може бути беззаперечною причиною для накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 , так як необхідно перелічити конкретне майно яке було придбано у шлюбі та на яке необхідно накласти арешт, з метою запобігання порушення права власності відповідача на його особисте майно, яке не підлягає поділу.

Крім того, ОСОБА_1 не надав документи на окреме майно, а саме на автотранспортний засіб ДЕО, холодильник Beko, телевізор SHARP, морозильник М7184, планшет SUPER PAD, кліматичний комплекс-зволожувач DMS 3 в 1 KL-70, комп`ютер (монітор PHILIPS), кухня (12 секцій - шафи), гостьовий гарнітур, диван, гостьовий куточок, шафу.

За таких обставин суд, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав ОСОБА_2 , дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову. Крім того, суддя звертає увагу на те, що вказана відмова не порушує права заявника як особи, зацікавленої у забезпеченні позову, оскільки вона може повторно звернутися із заявою про таке забезпечення до суду за наявності для цього підстав.

Керуючись вимогами ст.ст.149-150,257,260,261, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову, шляхом накладення арешту та заборони вчиняти певні дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому текст ухвали не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.08.2021 року.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя Р.С. Холод