Номер провадження 2-н/754/1133/21
СУДОВИЙ НАКАЗ
Постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015 затверджено «Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам»
Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником та є однаковими для всіх побутових споживачів України.
Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642, ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ та/або фактичне споживання природного газу споживачем.
Між ДП «КиївГазЕнерджи» та ОСОБА_1 укладений договір шляхом підписання Заяви-приєднання до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Відповідно до умов Договору ДП «КиївГазЕнерджи» забезпечує постачання газу за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У зв`язку з неналежним виконанням Боржником своїх зобов`язань за Договором у Боржника виникла перед Заявником заборгованість у сумі 5 541, 39 грн.
Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до розрахунку 3 % річних становить 448,00 грн., інфляційне збільшення заборгованості становить - 1 195, 81 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з боржників понесені заявником судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 227, 00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 141, 160, 161, 162, 167, 168, 172 ЦПК України, ст. 525, 526, 625, ЦК України, ст.64, 162 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги»,-
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України суд під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Частиною 1 статті 172 ЦПК України передбачено, що у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання, судовий наказ набирає законної сили.
Суддя: