РІШЕННЯ

іменем України

15 вересня 2021 рокуСправа №451/123/21
Провадження № 2/451/472/21

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Сахаревич М.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/123/21 за позовом ОСОБА_1 до Радехівської міської ради Львівської області про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

28 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Радехівської міської ради Львівської області про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 05.01.2021 р. Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), відповідний актовий запис №04. Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 2,65 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що розташована на території Немилівської сільської ради Радехівського району Львівської області та належала йому згідно сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №13-137875, зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №169.

Вищевказану земельну ділянку розміром 2,65 га ОСОБА_2 заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_1 , що підтверджується заповітом, посвідченим секретарем виконкому Немилівської сільської ради Радехівського району Львівської області 11.05.2018 р., зареєстрованим в реєстрі за №30.

На підставі звернення позивача до приватного нотаріуса Радехівського районного нотаріального округу Львівської області з метою прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , відкрита спадкова справа №67090509 від 21.01.2021 р., що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №63252493 від 21.01.2021 р. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.01.2021 р. нотаріус відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, мотивуючи це тим, що долучений до заяви сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку пай) серії ЛВ 13-137875 від 30.05.2002 року виданий Немилівською сільською радою, а не районною державною адміністрацією, що порушило норму ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». В постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.01.2021 р. нотаріус керується п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», тобто не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Факт видачі спадкодавцю вищезгаданого сертифіката підтверджується наданим відділом у Радехівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Витягом із книги записів реєстрації сертифікатів на право приватної власності на земельну частку (пай) №1/0/239-21 від 12.01.2021 р., в якому зазначено, що власником сертифікату ЛВ №13-137875, зареєстрованого 30.05.2002 р. за реєстраційним номером 169, є житель села Немилів Радехівського району Львівської області ОСОБА_2 ; земельна ділянка площею 2,65 кадастрових га (в т.ч. ріллі - 1,92 га., кормові угіддя - 0,73 га) та знаходиться на території Немилівської сільської ради Радехівського району Львівської області; підставою для видачі сертифікату є рішення Немилівської сільської ради Радехівського району Львівської області від 14.02.2001 року.

Також, позивач не може реалізувати своє право на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 через виявлену помилку у правовстановлюючому документі, а саме, в сертифікаті на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №13-137875 від 30.05.2002 р. прізвище спадкодавця записано з помилкою - « ОСОБА_3 », а правильним є прізвище « ОСОБА_4 ».

На даний момент позивач бажає прийняти спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_2 , однак з вищезазначених причин не може це реалізувати в позасудовому порядку.

Просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №13-137875 від 30.05.2002 р., виданого ОСОБА_2 , зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №169; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право на земельну ділянку площею 2,65 га (в тому числі 1,92 га ріллі, 0,73 га кормових угідь) згідно сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №13-137875, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.4-9).

Сторони в підготовче засідання не з`явилися.

Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить постановити рішення про задоволення позовних вимог (а.с.31).

Представник відповідача Радехівської міської ради Львівської області також подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Радехівської міської ради Львівської області. Позовні вимоги визнає (а.с.32).

Із врахуванням наведеного, на підставі ч.4 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів.

У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом ч.ч.1-2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, а також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 05 січня 2021 року Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (а.с.12).

З копії сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку), серії ЛВ №13-137875 від 30.05.2002 р., зареєстровано у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (СЗЧ) за №169, вбачається, що ОСОБА_2 , який мешкає в с.Немилів Радехівського району Львівської області на підставі рішення Немилівської сільської ради народних депутатів від 14 лютого 2001 року, передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,65 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що розташована на території Немилівської сільської ради (а.с.13-13 зворот).

Вищезазначене також підтверджується копією Витягу із книги записів реєстрації сертифікатів на право приватної власності на земельну частку (пай) №1/0/239-21 від 12.01.2021 року (а.с.14).

З копії заповіту, посвідченого 11 травня 2018 року секретарем виконкому Немилівської сільської ради Радехівського району Львівської області, вбачається, що ОСОБА_2 заповів сертифікат на право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, серії ЛВ №13-137875, виданий 20.05.2002 року в розмірі 2,65 га, заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає: АДРЕСА_1 (а.с.15).

Згідно даних, викладених у довідці №19, виданій 13.01.2021 року старостою сіл Немилів, Пиратин, Синьків Радехівської міської ради, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 (а.с.18).

З довідки №17 від 13.01.2021 року, виданої старостою сіл Немилів, Пиратин, Синьків Радехівської міської ради, констатовано, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є однією і тією ж особою, інших осіб з таким прізвищем, ім`ям, по батькові на території села Немилів Радехівського району Львівської області немає (а.с.19).

Окрім цього, з довідки №18 від 13.01.2021 року, виданої старостою сіл Немилів, Пиратин, Синьків Радехівської міської ради, вбачається, що ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 був зареєстрований та проживав: АДРЕСА_2 . Інших зареєстрованих осіб за даною адресою не було. Був не одружений, дітей не мав. Від імені померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 посвідчувався заповіт на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.20).

Після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом Радехівського районного нотаріального округу Луців І.П. 21.01.2021 року заведено спадкову справу №3/2021, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №63252493 від 21.01.2021 року (а.с.16).

26 січня 2021 року приватним нотаріусом Радехівського районного нотаріального округу Луців І.П. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) площею 2,65 га, передану для ведення селянського (фермерського)господарства, яка розташована на території Немилівської сільської ради Радехівського району Львівської області, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що наявна помилка в написанні прізвища спадкодавця у правовстановлюючому документі, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування за заповітом.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

У зв`язку з клопотанням представника позивача суд не вирішує питання розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,200,206, 247,258-259,263-265,315 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №13-137875 від 30.05.2002 р., виданого ОСОБА_2 , зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №169.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право на земельну ділянку площею 2,65 га (в тому числі 1,92 га ріллі, 0,73 га кормових угідь) згідно сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №13-137875, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті 15 вересня 2021 року.