Справа №265/6416/18
Провадження №2/265/23/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С. С.,

при секретарі Аргунової М.В.,

представника позивача адвоката Худєєвої Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі справу за цивільнимпозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, усунення від спадкування та встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, усунення від спадкування та встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що в 2014 році він був змушений залишити місто Маріуполь та шукати роботу за кордоном. Його мати ОСОБА_3 , залишилась у місті Маріуполі разом із його батьком ОСОБА_4 та братом ОСОБА_5 . Зв`язку з рідними у нього не було і він не міг повідомити їх, що в нього все гаразд. В березні 2018 року від свого товариша, який поїхав до міста Маріуполь, йому стало відомо, що його батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 також помер брат ОСОБА_5 .. Також йому стало відомо, що його донька, відповідачка по справі, скориставшись тим що його мати залишилась сама, повідомила останню про те, що він помер і його тіло знайшли у ОСОБА_6 . Знаходячись у розпачі, в тяжкому моральному стані у зв`язку, як вона вважала, втратою усіх близьких родичів, вона була змушена 15.09.2015 року зробити заповіт на відповідачку ОСОБА_2 . Підтвердженням того, що його мати не могла вірно оцінювати свої діяння свідчить також те, що відповідачка, зі згоди його матері, хитрістю вселилась в його квартиру АДРЕСА_1 , скориставшись брехнею про його смерть і про те, що їй так буде зручніше доглядати за нею. Кожного місяця відповідачка за довіреністю отримувала пенсію його матері, однак не копійкиїй не віддавала, а привласнювала собі.Відповідачка ніяким чином не займалась доглядом його матері, її лікуванням та матеріальним забезпеченням. ІНФОРМАЦІЯ_3 його матір ОСОБА_3 померла. Про її смерть, відповідачку повідомив його представник, який того дня приїхав додому померлої і саме він викликав поліцію та службу «Орфей». Після смерті його матері, відповідачка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. З метою отримання спадщини відповідачка зверталась до суду із заявами про визнання його померлим та заявою про скасування договору купівлі-продажу квартири, яка колись належала його матері. Тільки після скасування рішення суду про визнання його померлим, він отримав змогу захищати свої права і звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Вважає, що відповідачка мала змогу надавати померлій допомогу, догляд, як особі яка знаходиться у безпорадному стані, але вона цього не робила і всі її дії були спрямовані на її скорішу смерть. Забравши паспорт у померлої, відповідачка перешкоджала їй змінити чи скасувати заповіт. Посилаючись на вимоги чинного законодавства, вважав, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, а тому просить визнати заповіт від 15.09.2015 року ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 складений приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу Скоробогатько О.В., недійсним. Усунути від спадкування відповідачку ОСОБА_2 та надати йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду від 09 серпня 2018 року у вказаній справі відкрите провадження та призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 15 листопада 2018 року справа призначена до розгляду.

Представник позивача адвокат Худєєва Н.М. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, усунення від спадкування та встановлення додаткового строку для прийняття спадщинипідтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити. Вважала, щовказані в позові обставини підтверджують показаннями свідків а також документами долученими до позовної заяви, а тому наявні усі підстави для задоволення позову позивача.

Суд, заслухавши представникапозивача, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого повторно 02.05.2018 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Згідно свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 виданого повторно 02.05.2018 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 25 червня 2016 року було складено відповідний актовий запис №1055.

За життя ОСОБА_3 , остання 16.09.2015 року, склала заповіт на випадок її смерті, відповідно до якого усе її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалась вона заповіла ОСОБА_2 .Вказаний заповіт засвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Скоробогатько А.В..

Судом також встановлено та не оспорювалось сторонами, що відповідачка ОСОБА_2 є донькою позивача ОСОБА_1 .

Як вбачається з рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 лютого 2018 року, відповідачка ОСОБА_2 28 грудня 2017 року звернулась до суду із заявою про оголошення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померлим. Згідно вказаного рішення суду заяву ОСОБА_2 було задоволено та позивача ОСОБА_1 було визнано померлим.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 червня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_7 , діючої від імені та в інтересах ОСОБА_1 та скасовано рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 лютого 2018 року, яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 визнано померлим.

Згідно із ст. 1233 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення ЦК) заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1247 ЦК заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст. 1251, 1252 ЦК.

За ч. 2 ст. 1257 ЦК за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Суд зауважує, що воля - це внутрішнє бажання заповідача визначити долю спадщини на випадок своєї смерті шляхом складання особистого розпорядження (заповіту).

Волевиявлення - це зовнішній прояв внутрішньої волі, який знаходить своє втілення в заповіті, складеному та посвідченому відповідно до вимог, передбачених нормами ЦК.

За правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 5 червня 2019 року по справі № 665/1935/16-ц недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником тощо).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5-6 ст. 203 ЦК.

За ч. 3 ст. 203 ЦК волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до вимог ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Допитані в судовому засіданні, за клопотанням представника позивача, свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснили, що з приводу обставин складання померлою ОСОБА_3 заповітуна користь своєї онуки ОСОБА_2 їм нічого не відомо. Остання за довіреністю отримувала пенсію померлої і начебто саме від неї стало відомо, що її батько ОСОБА_1 зник.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В обґрунтування свої вимог позивач та його представник посилаються на показання свідків, а також докази долучені до позовної заяви, які були зазначені судом вище.

Однак доказів, на підтвердження того, що волевиявлення заповідачки ОСОБА_3 не було вільним і не відповідало її волі, на час складання заповіту, суду надані не були.

Покази свідків з цього приводу, не можуть бути єдиною підставою для визнання заповіту недійсним так само як і факт звернення до суду відповідачки із заявою про визнання свого батька ОСОБА_1 померлим, не може сам по собі беззастережно свідчити про її корисний намір заволодіти спадковим майном.

Факти умисного перешкоджання спадкодавцеві ОСОБА_3 скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт, з боку відповідачки ОСОБА_2 , наведені позивачем у своїй позовній заяві, є тільки припущеннями позивача які нічим перед судом не доведені.

Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання заповіту недійсним, усунення від спадкування та встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 1, 2, 4-6, 12, 13, 76-81, 95, 258-259, 263 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, усунення від спадкування та встановлення додаткового строку для прийняття спадщини- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 18 серпня 2021 року.

Суддя С.С. Гноєвой