Дата документу 20.07.2021
ЄУ № 942/979/21
Провадження №2-о/942/204/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Стеценко О.С.,

за участю секретаря судового засідання Стєніної А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новопсков в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа Біловодський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

В С Т А Н О В И В:

Заявник через свого представника адвоката Кладко О.В. звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Хрустальний (Красний Луч), Луганська область, Україна.

В обґрунтування заяви представник заявника посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Хрустальний (Красний Луч) Луганської області на тимчасово окупованій території України помер чоловік заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку з тим, що смерть ОСОБА_2 відбулася на тимчасово окупованій території України, заявник не може зареєструвати його смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану, у зв`язку з чим звертається до суду. Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, так як вона зможе провести державну реєстрацію смерті свого чоловіка.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 15.07.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 20.07.2021.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі заявника.

Представник заінтересованої особи надала заяву про розгляд справи без її участі.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заяву необхідно задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з абз. 2 ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Отже вказаний закон не містить спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на тимчасово не підконтрольній Україні території, що при таких обставинах унеможливлює державну реєстрацію смерті певної особи в позасудовому порядку.

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області 18.01.2000, заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Міллерове Ростовської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області 20.08.1996, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Хрустальний (Красний Луч) Луганської області, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В заяві зазначено, що ОСОБА_2 був чоловіком заявника ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого Відділом ЗАГС м. Красний Луч Ворошиловградської області 19.11.1985, « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 » (мовою оригіналу) та « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 » (мовою оригіналу), уклали шлюб 19.11.1985, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1099. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_5 » (мовою оригіналу).

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 представник заявника надав копію лікарського свідоцтва про смерть № 121 від 23.04.2021, виданого медичною установою, розташованою на тимчасово неконтрольованій українською владою території, згідно з яким ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в м.Хрустальний (Красний Луч) Луганської області, причина смерті гостра недостатність кровообігу, атеросклеротичний кардіосклероз.

Також на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 представником заявника до матеріалів справи додано копію свідоцтва про смерть, виданого установою, що знаходиться на тимчасово не підконтрольній території України.

Оцінюючи надані представником заявника докази, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав.

Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто є окупованою)» (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142). При цьому, за логікою Міжнародного суду ООН і ЄСПЛ, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне вимоги заявника про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , задовольнити, зазначивши, що останній помер в м.Хрустальний (Красний Луч) Луганської області, Україна, оскільки це підтверджується матеріалами справи.

Згідно з ч. 4. ст. 317, ст. 430 ЦПК України ухвалене судом рішення у справі про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 4, 12-13, 81, 258, 263-265, 268, 293-294, 315-319, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа Біловодський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), задовольнити повністю.

Встановити, що ОСОБА_2 , громадянин України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Хрустальний (Красний Луч) Луганської області, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 м. Хрустальний (Красний Луч) Луганської області, Україна, причина смерті: гостра недостатність кровообігу, атеросклеротичний кардіосклероз.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області 18.01.2000, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник заявника: Кладко Олександр Вікторович, який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛГ № 000226 від 01.03.2019, ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВВ № 1013986 від 01.07.2021, проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Біловодський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), який розташований за адресою: вул. П. Біловоди, 9, смт. Біловодськ Луганської області, .

Допустити рішення до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду через Новопсковський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: О.С. Стеценко