04.03.2021 Єдиний унікальний номер 205/8470/14-ц
Єдиний унікальний номер судової справи 205/8470/14-ц
Провадження номер 6/205/352/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ?

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» 11 грудня 2020 року звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви представник зазначив, що 31 березня 2020 року між ПАТ «Імексбанк» та заявником було укладено договір про відступлення прав вимоги, ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2020 року замінено стягувача по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ПАТ «Імексбанк» на ТОВ «ФК «Фінрайт». Ухвала набрала законної сили 04 вересня 2020 року. Однак, строк повторного пред`явлення виконавчих листів до виконання закінчився 14 червня 2020 року. Таким чином, заявником було пропущено строк пред`явлення виконавчих листів до виконання з об`єктивних причин. На підставі викладеного, просить поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів № 205/8470/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 25 811,43 грн., а також судових витрат в сумі 258,11 грн.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2021 року заяву прийнято до розгляду.

Від представника заявника ТОВ «ФК «Фінрайт» Погорєлова Ю.А. надійшла заява, в якій просив розглянути заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання за відсутності представника.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились. Про день, час і місце судового розгляду сповіщені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом в ході розгляду даної заяви, заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованість за кредитним договором № 999-00071418/1 від 22 серпня 2013 року в розмірі 25 811,43 грн., судові витрати в сумі 258,11 грн. (а.с. 41-43).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення 31 липня 2015 року видано виконавчі листи (а.с.86,90).

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (в редакції, чинній станом на день видачі виконавчого листа ) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року.

Відповідно до ст. 23 цього Закону строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

З матеріалів справи вбачається, що за виконавчими листами, виданими 28 січня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь «Імексбанк» заборгованості державним виконавцем Новокодацького відділу виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ в Дніпропетровській області 14 червня 2017 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачуу зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення.

Постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Між тим, 05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404, статтею 12 якого встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Згідно з ч. 4 ст. 12 Закону №1404 строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

При цьому, ч.5 ст. 12 Закону №1404 визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Частина 6 статті 12 Закону №1404 передбачає, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з п. 5 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення цього Закону виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Отже, тлумачення вищезазначеної норми свідчить про те, що визначені в Законі №1404 строки застосовуються і до виконавчих документів, які були видані до набрання ним чинності.

Таким чином, оскільки передбачене ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року переривання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання мало місце у зв`язку із пред`явленням такого виконавчого листа до виконання у межах встановленого законом річного строку, при цьому, після його повернення набрав чинності Закон 1404, в якому містяться аналогічні норми щодо переривання строку пред`явлення, то строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлювався з дня його повернення і становить три роки, тобто строк пред`явлення виконавчих листів по даній справі закінчився 14 червня 2020 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2020 року по справі № 205/8470/14-ц-ц було замінено стягувача ПАТ «Імексбанк» правонаступником ТОВ «ФК «Фінрайт» (а.с. 78).

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Статтею 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Стягувач, який просить суд поновити пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого документа, повинен довести, що такий строк пропущено ним з поважних причин, оскільки саме таку умову містить процесуальне законодавство.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Узагальненні «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 роз`яснив, що перелік причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено. А тому суддя дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Враховуючи викладене, а також те, що строк пред`явлення виконавчих листів до виконання було пропущено через об`єктивні та не залежні від заявника причини, суд визнає причини пропуску строку пред`явлення виконавчих листів по цивільній справі № 205/8470/14-ц до виконання поважними.

Застосовуючи процедуру «пілотного рішення» у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (рішення від 15.10.2009, остаточне від 15.01.2010) Європейський суд з прав людини знову констатував, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), (GC), №22774/93, п. 66, ECHR 1999-V). У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачене першим реченням першого пункту статті 1 Протоколу №1 (рішення у справі Войтенка, п. 53).

Отже, виконання судового рішення - це остаточна стадія цивільного судочинства у процесі реалізації захисту цивільних прав, тому невиконання судових рішень, що є остаточними, обов`язковими для виконання, є порушенням права на справедливий суд, яке захищено ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Оскільки рішення суду на теперішній час не виконано, причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання визнані судом поважними, заява ТОВ ««ФК «Фінрайт» підлягає задоволенню, а пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором поновленню.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст. 247, 433 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВиВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» строк пред`явлення до виконання виконавчих листів у справі № 205/8470/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» заборгованості за кредитним договором № 999-00071418/1 від 22 серпня 2013 року в розмірі 25 811,43 грн. та судових витрат в сумі 258,11 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку в п`ятнадцятиденний строк.

Суддя Н.Г. Остапенко

.