Дата документу 06.04.2021 Справа № 2-4828/11
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 2-4828/11 Головуючий у 1 інстанції: Троценко Т.А.
№ 22-ц/807/1110/21 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Бєлова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про приведення ідеальної частки в праві спільної часткової власності у відповідності до реальної, виділ частки майна із спільної часткової власності,

ВСТАНОВИВ

В листопаді 2011 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про приведення ідеальної частки в праві спільної часткової власності у відповідності до реальної, виділ частки майна із спільної часткової власності.

В обґрунтування позову зазначали, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Мягченко С.Г. 13 квітня 1978 року ( р. № 2077) ОСОБА_2 на праві власності належать 7/24 частки житлового будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28.09.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Чуєвою Т.Т. (р. № 2381), належать на праві власності 3/16 частки житлового будинку АДРЕСА_1 . Загальний розмір належних їм часток в житловому будинку складає 23/48. Відповідачі у справі є співвласниками вказаного житлового будинку в наступних частинах: ОСОБА_3 належать 3/16 частки; ОСОБА_4 - 1/9, ОСОБА_5 - 1/9, ОСОБА_6 - 1/9, що разом складає 1/3 частку.

На земельній ділянці АДРЕСА_1 відповідно до даних технічного паспорту на домоволодіння станом на 28.12.2012 року розташовані: жилий будинок літ. "А" вартістю 39 471 грн., сіни літ. "а1" вартістю 8 754 грн. з ґанком вартістю 96 грн. та козирком вартістю 215грн., сіни літ. "а2" вартістю 8 497 грн. з козирком вартістю 246 грн., жилий будинок "Б" вартістю 70 105грн. з сіньми "б2" вартістю 15 709 грн., сіни "б" вартістю 6 142грн. з ґанком вартістю 96 грн., сіни "б1" вартістю 11 059 грн., сіни "б3" вартістю 107 162 грн., літня кухня літ. "В" вартістю 5 215 грн., літня кухня "Д" вартістю 9 155грн. з підвалом вартістю 5 469 грн., альтанка "Е" вартістю 1 370 грн., альтанка літ. "С" вартістю 2 683 грн., альтанка літ. "Ш" вартістю 52 398 грн. зі сходами вартістю 1 605 грн., балкон до "Ш" вартістю 17 458 грн., сарай "X" вартістю 7 088 грн., гараж "П" вартістю 9 218 грн., надбудова "Ю" вартістю 54 338 грн., гараж "Ч" вартістю 19 626 грн. з підвалом під "Ч" вартістю 7 419 грн., душ "У" вартістю 849 грн., душ "Ф" вартістю 979 грн., вбиральня "З" вартістю 1 239 грн., вбиральня-душ "Ц" вартістю 1 570 грн., сарай-альтанка "Н" вартістю 898 грн., сарай "М" вартістю 1 995 грн., ворота № 1 вартістю 589 грн., паркан № 2 площею 15,4 кв .м вартістю 3 683 грн., паркан № НОМЕР_1 площею 15,3 кв. м вартістю 1 417 грн., паркан № НОМЕР_2 площею 28,4 кв. м вартістю 6 792 грн., паркан № НОМЕР_3 площею 42,9 кв. м вартістю 10 260 грн., хвіртка № 5 вартістю 215 грн., хвіртка № 6 вартістю 699 грн., замощення "І" площею 89,6 кв. м вартістю 2 426 грн., замощення "II" площею 118,1 кв. м вартістю 14 679 грн. Зазначений склад домоволодіння підтверджено судовим експертом під час візуального дослідження на місці при проведенні судової будівельно-технічної експертизи № 144/12-17 від 12.12.2017 року. Вартість житлового будинку та належних до нього господарчих будівель і споруд складає 510 964грн.

Фактично житлові будинки літ. "А", літ. "Б" складаються з ізольованих квартир, а саме квартир № 1, АДРЕСА_2 , № 3, № 4, які належать сторонам у справі.

Згідно Протоколу № 1 засідання виконавчого комітету Осипенківської міської Ради депутатів трудящих № 6 від 07.01.1954р. у рішення виконкому № 526 від 11.09.1953р. внесено наступні зміни: "встановити площу земельної ділянки по АДРЕСА_3 - 804,0 кв. м".

Рішенням місцевої Ради депутатів працівників від 30.05.1968р. внесено зміни в найменування та нумерацію вулиць і будинків по місту, у зв`язку з чим будинку замість АДРЕСА_3 присвоєно адресу АДРЕСА_4 . Рішенням виконкому міськради депутатів працівників від 15.12.1976р. "Про впорядкування нумерації будинків та найменувань вулиць" адреса будинку змінилась з АДРЕСА_5 .

У період з 1979р. по 2001р. ОСОБА_2 на території земельної ділянки вказаного будинку був збудуваний житловий будинок літ "Б1", сіні літ. "б3", гараж літ. "П". Пунктом 1.2 Рішення міськвиконкому № 319 від 08.06.2000р. дозволено оформити гараж літ. "П", альтанку літ. "С".

Пунктом 1.1 Рішення № 693 від 08.12.2010р. виконавчого комітету Бердянської міської ради ОСОБА_2 надано дозвіл на виробництво проектно-вишукувальних робіт для будівництва майстерні над гаражем "П". На підставі вказано рішення ним побудовано надбудову літ. "Ю".

Оскільки будівництво здійснювалось ним за згодою усіх співвласників та у встановленому законом порядку, позивачі вважають, що підлягають приведенню їх ідеальні у відповідність з реальними частками.

Відповідно до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 031/04-13 від 02.04.2013р. фактична частка ОСОБА_2 по відношенню до домоволодіння АДРЕСА_1 з урахуванням технічного паспорту на домоволодіння станом на 28.12.2012р. без врахування самовільно зведених об`єктів, складає 63,70% або 7/11 частки домоволодіння.

Відповідно до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 031/04-13 від 02.04.2013 року фактична частка ОСОБА_1 по відношенню до домоволодіння АДРЕСА_1 , з урахування технічного паспорту на домоволодіння станом на 28.12.2012р. та без урахування самовільно зведених об`єктів, складає 12,54% або 1/8 частку домоволодіння.

Висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 144/12-17 від 12.12.2017 року встановлено, що на час обстеження співвласник ОСОБА_2 в рахунок 7/24 частки фактично користується: частиною житлового будинку літ. "Б", а саме: кімнатою № 4-3-4 площею 12,4 кв. м вартістю 9 778 грн., кімнатою № 4-7 площею 14,1 кв. м вартістю 11 119 грн., кімнатою № 4-8 площею 10,7 кв. м вартістю 8 438 грн.; прибудовою "б2" вартістю 15 709 грн.; прибудовою "б3" вартістю 107 162 грн.; гаражем "П" вартістю 9 218 грн.; альтанкою літ. "Ш" вартістю 52 398 грн.; сходами до "Ш", балконом до "Ш" вартістю 17 458 грн.; альтанкою літ. "С" вартістю 4 783 грн.; надбудовою "Ю" вартістю 54 338 грн.; часткою замощення II площею 47,6 кв. м вартістю 5 916 грн.; часткою паркану № 8 довжиною 21,23 м площею 27,6 кв. м вартістю 6 601грн.

Загальна вартість частини житлового будинку, господарських будівель та споруд в рахунок 7/24 ідеальних часток складає 304 523 грн. Частка в загальній власності на домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами), яка належить ОСОБА_2 , складає 59,60 % або 59/99 частки домоволодіння.

Співвласник ОСОБА_1 в рахунок 3/16 частки фактично користується: частиною житлового будинку літ. "А", а саме: кімнатою № 1-5 площею 19,3 кв. м вартістю 13 952 грн., кімнатою № 1-6 площею 6,1 кв. м вартістю 4 410 грн., коридором № 1-7 площею 4,5 кв. м вартістю 3 253 грн.; прибудовою "а2" вартістю 8 497 грн.; козирком "до а2" вартістю 246 грн.; душем "Ф" вартістю 979 грн.; сараєм-альтанкою "Н" вартістю 898 грн.; альтанкою "Е" вартістю 1 370 грн.; літньою кухнею "Д" вартістю 9 155 грн.; підвалом "під Д" вартістю 5 469 грн.; парканом № 7 вартістю 6 792 грн.; парканом № 4 вартістю 1 417 грн.; воротами № 1 вартістю 589 грн.; часткою замощення "І" площею 20,5 кв. м вартістю 555 грн.; часткою паркану № 2 довжиною 5,06 м і площею 8,1 кв. м вартістю 1 937 грн.

Загальна вартість частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, якою фактично користується ОСОБА_1 в рахунок 3/16 часток, складає 59 519 грн. Частка в загальній власності на домоволодіння, яка їй належить, складає 11,65 % або 5/43 частки домоволодіння.

У висновках додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 014/07-12 від 09.07.2012р., додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 029/03-13 від 05.03.2013р., експертом встановлено технічну можливість виділити ОСОБА_2 в рахунок належної йому частки: у житловому будинку літ. "Б" кімнату № 4-3-4 площею 12,4 кв. м, кімнату № 4-7 площею 14,1 кв. м, кімнату № НОМЕР_4 , площею 10,7 кв. м, прибудову (сіни) літ. "б2" вартістю 15 709 грн., прибудову (сіни) літ. "б3" вартістю 107 162 грн., гараж "П" вартістю 9 218 грн., альтанку літ. "Ш" вартістю 52 839 грн. зі сходами до "ПІ" вартістю 1 605 грн., балконом до "Ш" вартістю 17 458 грн., альтанкою літ. "С" вартістю 4 783 грн., надбудовою "Ю" вартістю 54 338 грн., часткою замощення "II" площею 47,6 кв. м вартістю 5 916 грн., часткою паркану № 8 довжиною 21,23 м і площею 27,6 кв. м, вартістю 6 601 грн.

Експертом також встановлено технічну можливість виділити ОСОБА_1 в натурі в рахунок належної їй частки в праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 : у житловому будинку літ. "А" кімнату № 1-5 площею 19,3 кв. м вартістю 13 952 грн., кімнату № 1-6 площею 6,1 кв. м вартістю 4 410 грн., коридор № 1-7 площею 4,5 кв. м вартістю 3 253 грн., прибудову (сіни) літ. "а2" вартістю 8 497 грн. з козирком до "а2" вартістю 246 грн., душ літ. "Ф" вартістю 979 грн., сарай-альтанку літ. "Н" вартістю 898 грн., альтанку "Е" вартістю 1 370 грн., літню кухню літ. "Д" вартістю 9 155 грн., погріб (підвал) під "Д" вартістю 5 469 грн., парканом № 7 вартістю 6 792 грн., парканом № НОМЕР_1 вартістю 1 417 грн., воротами № 1 вартістю 589 грн., часткою замощення "І" площею 20,5 кв. м вартістю 555 грн., часткою паркану № 2 довжиною 5,06 м і площею 8,1 кв. м вартістю 1 937 грн.

Посилаючись на зазначені обставини просили суд, просили привести у відповідність з реальними ідеальні частки співвласників у праві спільної часткової власності на вказаний житловий будинок, визнавши за ОСОБА_2 право власності на 59/99 часток, за ОСОБА_1 - на 5/43 часток та виділити кожному з них в натурі на належні їм реальні частки ті приміщення у будинках та ті будівлі і споруди у спільному дворі, які знаходяться в їх фактичному користуванні, згідно із зазначеним висновком судової будівельно-технічної експертизи та додаткових експертиз.

Протягом розгляду справи ОСОБА_2 помер. Апеляційним судом витребувана спадкова справа, за якою спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , яка залучена до участі в справі та підтримує апеляційну скаргу.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 січня 2018 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального та матеріального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності.

Так на підставі договору купівлі-продажу, засвідченого державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Мягченко С.Г. 13 квітня 1978 року, р. №2077 ОСОБА_2 на праві власності належать 7/24 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28.09.2007 року, засвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Чуєвой Т.Т., реєстраційний номер 2381 належать на праві власності 3/16 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Загальний розмір належних позивачам часток в житловому будинку складає 23/48 (7/24+3/16=23/48).

ОСОБА_3 як спадкоємцю ОСОБА_7 належить 3/16 часток.

ОСОБА_4 на праві власності належить 1/9 частка, ОСОБА_5 - 1/9, ОСОБА_6 - 1/9, що разом складає 1/3 частку, що підтверджено договором купівлі продажу від 21. 08. 1999 року, реєстраційним посвідченням БПТІ та рішенням Бердянського міськрайонного суду від 26. 08. 2005 року, та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, 3 витягу 8677029 від 19. 10. 2005 року.

Рішенням виконавчого комітету Бердянської міської ради № 56 від 18.02.2016 року вул. Дюміна в м. Бердянську перейменовано на вул. Італійську.

Позивачі вказували на те, що у період з 1979 року по 2001 рік ОСОБА_2 на території земельної ділянки АДРЕСА_1 було збудовано житловий будинок літ «Б1», сіні літ. «63», гараж літ. «П».

Пунктом 1.2 Рішення міськвиконкому № 319 від 08.06.2000 року дозволено оформити ОСОБА_2 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 -гараж літ. «П», альтанку літ. «С».

Пунктом 1.1 Рішення № 693 від 08.12.2010 року виконавчого комітету Бердянської міської ради надано дозвіл ОСОБА_2 на виробництво проектно-вишукувальних робіт для будівництва майстерні над гаражем «П». На підставі вказано рішення ОСОБА_2 побудовано надбудову літ. «Ю».

Таким чином суд першої інстанції встановив, що співвласник ОСОБА_2 в рахунок 7/24 часток фактично користувався: частиною житлового будинку літ. «Б», а саме кімнатою № 4-3-4 площею 12,4 кв. м., кімнатою № 4-7 площею 14,1кв.м., кімнатою № 4-8 площею 10,7кв.м.; прибудовою «б2»; прибудовою «63»; гаражем «П»; альтанкою літ. «Ш»; сходами до «Ш», балконом до «Ш»; альтанкою літ. «С»; надбудовою «Ю»; часткою замощення II площею 47,6 кв.м.; часткою паркану № 8 довжиною 21,23м площею 27,6кв.м. Загальна вартість частини житлового будинку, господарських будівель та споруд якою фактично користується ОСОБА_2 в рахунок 7/24 ідеальної частки складає 304 523грн.

Частка в загальній власності на домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами), яка належить ОСОБА_2 складає 59,60% або 59/99 частки домоволодіння.

Співвласник ОСОБА_1 в рахунок 3/16 частки фактично користується: частиною житлового будинку літ. «А», а саме: кімнатою № 1-5 площею 19,3кв.м., кімнатою № 1-6 площею 6,1кв.м., коридором № 1-7 площею 4,5 кв.м.; прибудовою «а2»; козирком «до а2»; душем «Ф»; сараєм-альтанкою «Н»; альтанкою «Е»; літньою кухнею «Д»; підвалом під «Д»; парканом № 7; парканом № 4; воротами № 1; часткою замощення «І» площею 20,5 кв. м.; часткою паркану № 2 довжиною 5,0.6м і площею 8,1кв.м. Загальна вартість частини житлового будинку, господарських будівель та споруд якою фактично користується ОСОБА_1 в рахунок 3/16 частки, складає 59 519грн.

Частка в загальній власності на домоволодіння, яка належить ОСОБА_1 складає 11,65% або 5/43 частка домоволодіння.

Судом першої інстанції призначалася та була проведена будівельно-технічна експертиза.

У висновках додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 014/07-12 від 09.07.2012 року, додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 029/03-13 від 05.03.2013 року експертом встановлено технічну можливість виділити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 їх часток.

Разом з тим, суд першої інстанції врахував, що проти приведення ідеальних часток у відповідність до реальних заперечують співвласники домоволодіння ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , мотивуючи це тим, що своєї згоди на будівництво не давали, що підтверджено висновком судової почеркознавчої експертизи, збільшення частки позивачів порушує їх право на володіння належною їм часткою, яка в подальшому може бути зменшена у зв`язку зі збільшенням часток позивачів і призведе до зменшення частки земельної ділянки при її приватизації.

Також заперечуючи проти позову, відповідачі як при розгляді справи у суді першої інстанції так і при апеляційному розгляді зазначали про те, що кожен зі співвласників користується земельною ділянкою за усталеним порядком, який склався та існує тривалий час, земельні ділянки, які знаходяться у володінні кожного співвласника, як і будівлі також, всі відокремлені, співвласники не мають претензій один до одного щодо визначення порядку користування землею та будівлями.

Одночасно, заперечуючи проти позову, відповідачі зазначали, що у за експертним висновком у користування позивачів надаються ворота № 1, хоча згідно договору купівлі продажу від 21. 08. 1999 року, який ніким не оспорений, ворота № НОМЕР_5 перейшли їм у власність від попереднього власника ОСОБА_8 .

Відмовляючи у позові про зміну ідеальних часток у спільній власності, суд першої інстанції виходив з того, саме по собі збільшення вартості та кількості будівель не впливає на розмір часток у спілній власності на домоволодіння , позаяк відповідно до ст. 119 ЦК України, в редакції 1963 року, що діяв на час будівництва, зміна часток можлива лише якщо учасник спільної часткової власності на житловий будинок збільшив у ньому за свій рахунок корисну площу шляхом прибудови, надбудови або перебудови, здійсненної за згодою інших учасників і у встановленому порядку. Лише зміна житлової площі будинку та тягне зміну часток у праві спільної власності.

При цьому судом першої інстанції встановлено, що після проведення будівельних робіт розмір частки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 збільшився, але виключно за рахунок господарських будівель.

.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» зі змінами та доповненнями, при розгляді спорів між учасниками спільної часткової власності на жилий будинок про зміну часток суди повинні враховувати, що такі вимоги можуть бути задоволені, якщо учасник спільної власності збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку (жилих і підсобних його приміщень) шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної з дозволу виконкому місцевої Ради і за згодою решти учасників спільної власності.

Спорудження господарських будівель (сараїв, гаражів тощо) не є підставою для збільшення встановленого раніше розміру частки в праві власності на будинок.

Також як вже зазначалося, суд першої інстанції послався на положення ч.3 статті 357 ЦК України 2004 року, за якими співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Тож чином, для зміни (збільшення) часток у праві спільної часткової власності необхідна безумовна згода усіх співвласників, які були такими на час будівництва кожної споруди, при цьому ця згода повинна бути належним чином оформлена.

Надання позивачами копії заяви на ім`я головного архітектора м. Бердянська від 12.04.2000 року та висновком судової почеркознавчої експертизи, відповідно до якої підпис від імені ОСОБА_5 в заяві від 12.04.2000р. на ім`я головного архітектора м. Бердянська от гр. ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про то, що вони не заперечують проти того, щоб гр. ОСОБА_2 і ОСОБА_7 оформили будівлі, виконана ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , не доводить у повній мірі факту надання ними згоди на будівництво усіх будівель та споруд, які позивачі просять виділити.

Також суд першої інстанції врахував, що позивачі посилаються на те, що представник ОСОБА_7 підтверджував суду те, що вона надавала згоду на будівництво, проте в матеріалах справи містяться декілька власноручних заяв ОСОБА_7 , у яких вона заперечує цей факт, навпаки, просить захистити права інших співвласників будинку від неправомірних дій ОСОБА_10 .

В матеріалах справи міститься висновок експерта № 88 від 03. 09. 2012 року, з якого вбачається, що у заяві на ім`я головного архітектора м. Бердянська від 05. 04. 2000 року з проханням узаконити самовільні будівлі виконані не ОСОБА_5 , не ОСОБА_4 , а іншою особою.

За таких обставин суд першої інстанції правомірно вважав, що немає підстав вважати, що існувала згода співвласників на зведення господарських будівель у спільному домоволодінні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення, позаяк суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог .

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 січня 2018 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 8 квітня 2021 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков