Єдиний унікальний номер справи 752/5684/20
Провадження №22-ц/824/1025/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 липня 2020 року в справі за позовом приватного підприємства «Київ-ресурс» до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та франшизи внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2020 року ПП «Київ-Ресурс» звернулося до суду з позовом до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування та франшизи внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 30.08.2019 року в м. Києві по вул. Пирогівський шлях мала місце дорожньо-транспортна пригода (надалі ДТП), в якій було пошкоджено належний позивачу автомобіль «Даф», д.н.з. НОМЕР_1 .

Вказана ДТП сталася з вини водія автомобіля «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , що підтверджено постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04.10.2019 року, яка набрала законної сили 16.10.2019 року.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Шкода», яким є ОСОБА_1 , була застрахована ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР/119927499. Розмір франшизи за вказаним полісом складає 2000,00 грн.

Згідно звіту №218471 про оцінку вартості (розмір) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу «Даф», д.н.з. НОМЕР_1 , складеного 22.09.2019 року ФОП ОСОБА_3 , вартість відновлюваного ремонту КТЗ склала 23 631, 59 грн., а вартість матеріального збитку - 9 067, 86 грн.

Позивач вказує, що ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» без узгодження з ним виплатило страхове відшкодування у розмірі 7 067, 86 грн., проте на ремонт автомобіля було витрачено 14 300, 00 грн.

У зв`язку із зазначеним позивач звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути з відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» у примусовому порядку недоплачену суму майнової шкоди в розмірі 5 232, 14 грн., а з відповідача ОСОБА_1 - франшизу у розмірі 2000,00 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 22 липня 2020 року зазначений вище позов задоволено; вирішене питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильно встановлених судом обставин та відповідно неправильного вирішення справи, просило скасувати рішення суду в частині задоволених вимог до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовити повністю, вирішити питання судового збору.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом першої інстанції для розрахунку страхового відшкодування було безпідставно взято до уваги рахунок-фактуру, в той час як розмір збитку, який підлягав відшкодуванню, визначається експертним звітом, який суд безпідставно не взяв до уваги. Зокрема у звіті встановлено, що коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу становить 70%, який й має бути застосований при вирішенні даного питання.

Станом на початок розгляду справи по суті відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки у справі ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму, а дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання встановлених законом умов) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги.

В ході розгляду справи судом було встановлено, що 30.08.2019 року в м. Києві по вул. Пирогівський шлях сталася ДТП, в якій було пошкоджено належний ПП «Київ-Ресурс» на праві власності автомобіль «Даф», д.н.з. НОМЕР_1 . Вказана пригода сталася з вини ОСОБА_2 , водія автомобіля «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 04.10.2019 року, яка набрала законної сили 16.10.2019 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2 , яким є ОСОБА_1 , на момент ДТП була застрахована ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР/119927499.

Згідно полісу ЕР/119927499, сума страхового відшкодування на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000, 00 грн., розмір франшизи - 2 000, 00 грн.

Відповідно до звіту про оцінку №218471 вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу «Даф», д.н.з. НОМЕР_1 , складеного 22.09.2019 року ФОП ОСОБА_3 на замовлення ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», вартість відновлюваного ремонту КТЗ склала 23 631, 59 грн., а вартість матеріального збитку - 9067, 86 грн.

З врахуванням встановленої договором франшизи, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 7 067, 86 грн.

Позивач зазначив, що фактична вартість ремонту склала 14 300, 00 грн., і саме така сума за вирахуванням франшизи мала б бути відшкодована йому страховою компанією. Вказавши, що зазначена позивачем сума матеріального збитку у розмірі 14 300, 00 грн. узгоджується з лімітом страхового відшкодування, суд першої інстанції задовольнив позов.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитись із таким висновком суду з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з п.2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції, Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Пунктами 1.6 та 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11. 2003 року №142/5/2092, визначено, що відновлюваний ремонт передбачає здійснення комплексу операцій через заміну складових частин або відновлення справності/роботоздатності транспортного засобу за формулою визначення вартості ремонту з урахуванням фізичного зносу такого транспортного засобу.

Таким чином, якщо для відновлення пошкодженого під час ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійного пошкодження транспортного засобу.

Відповідно до ч. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, для встановлення розміру матеріального збитку, завданого ДТП, у суб`єкта оціночної діяльності (ФОП ОСОБА_3 ) було замовлено відповідний звіт. Згідно звіту № 218471 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу «Даф», д.н.з. НОМЕР_1 , вартість матеріального збитку склала 9 067, 86 грн.

Розмір франшизи відповідно до полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів серії ЕР/119927499 становить 2 000 грн.

За таких умов колегія суддів вважає, що ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» цілком вірно виплатило страхове відшкодування ПП «Київ-ресурс» у розмірі 7 067, 86 грн. (9 067, 86 грн. (вартість матеріального збитку) - 2000, 00 грн. (франшиза)).

Звертаючись до суду із позовом, позивач вказував, що розмір збитку є більшим, ніж було визначено звітом №218471. В той же час таких своїх тверджень позивач належним чином не довів, наявний у матеріалах справи звіт №218471 не спростував, інших експертних висновків експертів з цього приводу до суду не надав, як і не звертався до суду першої інстанції із клопотанням про призначення відповідної судової експертизи.

Надані позивачем рахунок-фактура, акт здачі-прийняття робіт (надання-послуг) та платіжне доручення, не є тими відповідними доказами, що спростовують неналежність наявного у справі висновку експерта, оскільки свідчать лише про факт та вартість проведеного ремонту транспортного засобу, а не про розмір визначеного за вищевказаними правилами збитку, що підлягав відшкодуванню.

При цьому колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, факт витрат в заявленому розмірі не протирічить експертному висновку за умови врахування коефіцієнту зносу транспортного засобу, як те визначає відповідний закон.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині та ухвалення по справі нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Окрім того, згідно положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки апеляційний суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, позивач має сплатити відповідачу 2 102, 00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22.07.2020 року в частині вирішення позовних вимог до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні таких вимог відмовити.

Стягнути з приватного підприємства «Київ-ресурс» на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» судовий збір в розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Т.О. Писана

К.П. Приходько