Провадження № 22-ц/812/1154/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 липня 2021 року м. Миколаїв

справа № 477/1584/20

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лівінського І.В.,

суддів: Тищук Н.О., Ямкової О.О.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , поданою його представником

ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області, ухваленого 31 березня 2021 року під головуванням судді Глубоченко С.М. в приміщенні цього ж суду, повне судове рішення складено 05 квітня 2021 року, у цивільній справі

за позовом

Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

Позивач зазначав, що 25 грудня 2011 року до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н, згідно якої отримав кредит, який у подальшому було збільшено до 32 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Також відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 порушує кредитні зобов`язання та, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 19 травня 2020 року має заборгованість у розмірі 106852,25 грн, з яких 72141,98 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 14648,24 грн заборгованість за простроченими відсотками, 20062,03 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 ЦК України, позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати в розмірі 2102 грн.

Під час розгляду справи представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що під час підписання анкети-заяви, відповідачу «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи банку» до відома не доводились. З зазначеними документами ОСОБА_1 не був ознайомлений. Відповідач лише надав працівнику банку необхідну інформацію, після чого підписав заповнену анкету-заяву. Крім того, позивачем не надано доказів того, що саме ці Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг мали місце при підписанні ОСОБА_1 анкетизаяви. Також вказав, що відповідач не був проінформований про вид кредитної картки, розмір відсоткової ставки по кредиту, порядком сплати відсотків, порядком їх списання та розміром штрафних санкцій за невчасне виконання кредитних зобов`язань, а також те, що позивачем здійснювались списання коштів з рахунків відповідача, без згоди останнього, погашення процентів за користування кредитом списувались не з власних коштів відповідача, а з кредитного ліміту, який також позивачем збільшувався на власний розсуд.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало відповідь на відзив, у якому просило задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що між сторонами при укладенні договору обговорені усі істотні умови. З анкети-заяви вбачається, що ОСОБА_1 висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом засвідчив, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становить між ним та позивачем договір про надання банківських послуг. Позичальник ознайомився і погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку. Крім того, згідно виписки по рахунку, вбачається, що ОСОБА_1 до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором.Відповідно до Витягу з тарифів обслуговування кредитних карт позивачу надана картка «Універсальна» на момент оформлення якої банком встановлено поточну процентну ставку в розмірі 3,5% (42% на рік) із зазначенням розміру комісій, штрафів та розміру щомісячного платежу. Відповідно до виписки з банківського рахунку відповідач користувався карткою «Універсальна» з кредитним лімітом, частково сплачував заборгованість за договором, активно користувався кредитними коштами розраховуючись ними в торгових мережах, знімав готівку та здійснював поповнення картки.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 31 березня 2021 року позов задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в розмірі 106852 грн. 25 коп. Крім того, суд розподілив судові витрати.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідно до змісту Умов та Правил надання банківських послуг сторони узгодили, умови повернення банку кредиту, процентів за користування кредитом, неустойку та інші зобов`язання за договором. Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається, що кредитний ліміт було збільшено банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг з яким відповідач погодився та ознайомився.Згідно пункту 2.1.1.3.3 Договору відповідач доручив банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначеному Тарифами при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов`язань, відповідно пункту 2.1.12.9 Договору, списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку (в тому числі карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежів з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань, у тому числі мінімального обов`язкового платежу.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі викладено доводи, аналогічні доводам, зазначеним у відзиві на позов.

Відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом, від позивача до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК справа розглядається апеляційним судом без виклику учасників справи.

Від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в іншому процесі та неможливістю прибути в судове засідання, однак, оскільки справа розглядається у письмовому провадженні без проведення судового засідання (частина 13 статті 7 ЦПК України) зазначене клопотання є безпідставним.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена частково, з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 25 грудня 2011 року шляхом підписання анкети-заяви б/н між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (далі- Договір), за яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг (а.с.12).

В заяві зазначено, що позичальник згоден з тим, що його заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають Договір про надання банківських послуг. Позичальник ознайомився та згоден з Умовами та Правилами, а також Тарифами, які були йому надані в письмовому вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті Приватбанку www.privatbank.ua.

Крім того, 02 серпня 2018 року відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, в якому своїм підписом підтвердив ознайомлення з основними умовами кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна Gold», в якому зазначено, що процентна ставка складає 42% річних, строк внесення щомісячного платежу до 25 числа поточного місяця, строк договору та кредитування 240 місяців. Також передбачено наслідки прострочення виконання зобов`язання за договором, а саме процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 84 % (а.с. 13-14).

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За такого, колегія суддів погоджується з основним висновком суду першої інстанції про те, що у зв`язку із простроченням відповідачем строків повернення отриманого кредиту, з останнього підлягає стягненню, як тіло неповернутого кредиту, так і 42 % за користування грошима, а також узгоджені сторонами наслідки прострочення грошового зобов`язання 84% річних, що відповідає вимогам статті 625 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не підписував Умови та Правилами надання банківських послуг, а анкета-заява не містить умов нарахування процентів за користування кредитом та наслідків прострочення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України, не можуть прийматись до уваги, оскільки відповідач узгодив з банком порядок нарахування 42% за користування грошима та 84% за прострочення грошового зобов`язання, підписавши паспорт споживчого кредиту, який позивачем додано до позовної заяви.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду викладеному у постанові від 04 листопада 2020 року у справі № 534/1072/18-ц (провадження № 61-12253св20).

При цьому колегія вважає, що до спірних правовідносин не можуть застосовуватись висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 3 липня 2020 року у справі № 342/180/17, на які посилається апелянт, оскільки у справі, яка переглядалась Верховним Судом, порівняно з даною справою, наявні різні фактичні обставини. Зокрема, на відміну від справи, яка переглядалась Верховним Судом, і в якій відповідач не підписував окрім анкети-заяви ніякого іншого документу, в даній справі відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, чим узгодив зазначені вище умови кредитування.

Водночас, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не в повній мірі перевірив наданий позивачем розрахунок заборгованості.

Так, з виписки по рахунку вбачається, що у період з 03 серпня 2018 року по 26 серпня 2019 року ОСОБА_1 активно користувався кредитною карткою та зняв 68987,37 грн, повернувши лише 20554,49 грн (а.с. 48-51).

Враховуючи строки користування знятими коштами та терміни повернення цих коштів, банком нараховано відповідачу відсотки в розмірі 20593,39 грн.

З урахуванням строків повернення кредиту, частина коштів зараховані банком на погашення відсотків 8760,47 грн., а решта, а саме 11799,02 грн., на погашення тіла кредиту.

За такого, борг позичальника за тілом кредиту складає 57193,34 грн. (68987,37 - 11799,02), а по відсоткам 11832,92 грн (20593,39 - 8760,47). Розрахунок вказаної заборгованості наведено у таблиці (а.с. 150).

Крім того, як зазначалось вище, ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити заборгованість з урахуванням 84% річних за період прострочення.

Відповідно розрахунку, наданого до позовної заяви, період прострочення щодо нарахування 84% річних позивачем зазначено з 1 листопада 2019 року по 1 березня 2020 року (121 день).

Отже, в межах заявлених позовних вимог, за прострочення сплати кредиту за цей період відповідач зобов`язаний сплатити 16147,59 грн. ((57193,34*84%/360)*121).

Таким чином, загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь банка складає 85173,85 грн. (57193,34+11832,92+16147,59)

Оскільки суд першої інстанції не звернув належної уваги на заперечення відповідача щодо наданих позивачем доказів, в зв`язку з чим висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду підлягає зміні на підставі пункту 3 частини 1 статті 376 ЦПК України, із зменшенням розміру заборгованості, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача зі 106852,25 грн до 85173,85 грн.

Також рішення підлягає зміні в частині розподілу судових витрат на підставі частини 13 статті 141 ЦПК України.

Враховуючи розмір судових витрат позивача в суді першої інстанції (2102 грн) та при подачі відповідачем апеляційної скарги (3153 грн), а також пропорційність задоволених позовних вимог (80%) та задоволених вимог апеляційної скарги (20%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1051 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданою його представником ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 31 березня 2021 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (, місцезнаходження юридичної особи 01001 м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) заборгованість за кредитним договором від 25 грудня 2011 року в загальному розмірі 85173 (вісімдесят п`ять тисяч сто сімдесят три) грн 85 коп., а також 1051 грн судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, за правилами, передбаченими статтею 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийІ.В. Лівінський Судді О.О.Ямкова Н.О. Тищук
Повне судове рішення складено 12 липня 2021 року. І.В. Лівінський О.І. Галущенко Л.М. Прокопчук