№ 207/3445/20
№ 2/207/183/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року м. Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Юрченко І.М.,

при секретарі Сівачук А.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради про визначення способу участі батька у вихованні малолітньої доньки, місця та часу спілкування,

ВСТАНОВИВ:

Звертаючись до суду з позовною заявою позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що між ним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (шлюбне прізвище ОСОБА_3 ), 15 липня 2016 року був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_4 .

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 лютого 2020 року шлюб розірвано.

Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в 2020 році з нього стягнуті аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини його доходу до повноліття доньки.

Він працює ТОВ «Скантрейд-Україна» та регулярно сплачує аліменти на утримання доньки, що підтверджується довідкою ТОВ «Скантрейд-Україна». У нього відсутня заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.12.2020 року.

До лютого 2020 року він з відповідачкою та їх малолітньою донькою проживали однією сім`єю за адресою реєстрації відповідачки: АДРЕСА_1 .

Після прийняття судом рішення про розірвання шлюбу він став проживання за адресою реєстрації: АДРЕСА_2 . Зазначена квартира є власністю його матері - ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.05.1999 року, посвідченого Кир`як С.А., приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області 22.05.1999 року (реєстраційний номер 1419).

В зазначеній квартирі зареєстровані, крім нього, його батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Після оформлення розірвання шлюбу в судовому порядку відповідачка відмовила йому у можливості спілкування з донькою. Вона не заперечувала проти спілкування дитини з бабусею та дідусем, тобто його батьками, які забирали онуку та вивозили ОСОБА_7 на свою дачу, яка розташована в Дніпропетровській області. На протязі літа 2020 року він мав можливість періодично спілкуватися зі своєю донькою в той час, коли батьки забирали дитину до себе на дачу. Він сподівався, що з часом зможе порозумітися з відповідачкою у питанні його особистого спілкування з малолітньою донькою, але ОСОБА_2 категорично відмовила йому в цьому.

На початку вересня 2020 року він звернувся до служби у справах дітей Кам`янської міської ради з заявою про визначення йому, ОСОБА_1 , порядку побачень з малолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням виконавчого комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 30.10.2020 року № 654 визначено йому порядок побачень з малолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким чином : перші та треті вихідні дні місяця (субота та неділя) з 9.00 год. до 18.00 год.; тиждень влітку та взимку за попередньою домовленістю з матір`ю ОСОБА_2 та урахуванням потреб дитини. Зазначене рішення йому було видане 19.11.2020 року.

На протязі вересня-жовтня 2020 року він періодично приїжджав за адресою реєстрації доньки та відповідачки, але до квартири потрапити не міг. За телефоном відповідачка також з ним не спілкувалась. Відповідачка без його відома перевела дитину до іншого дитячого закладу. Тобто, неправомірними діями відповідачки він позбавлений можливості спілкування зі своєю донькою.

В зв`язку з тим, що на протязі трьох місяців він не бачив свою доньку, не мав ніякої інформації про неї, а її мати уникала з ним будь-якого спілкування, він звернувся до поліції з заявою про неможливість знайти свою доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка після розлучення батьків повинна проживати за адресою своєї реєстрації разом з матір`ю, але за адресою АДРЕСА_1 не має ні відповідачки, ні доньки. Працівники поліції, які опрацьовували звернення, телефоном запросили його за адресою АДРЕСА_3 , де знаходиться його донька. Відповідачка, яка вийшла з будинку, повідомила про те, що дитина хворіє, в чому він не міг переконатися особисто, т.я. до доньки відповідачка його не допустила, не зважаючи на рішення виконавчого комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 30.10.2020 року. Відповідачка не пояснила підстави зміни місця проживання їх малолітньої доньки, хоча він, як батько, має знати місце знаходження дитини.

Його намагання спілкуватися зі своєю дитиною та звернення до поліції для встановлення місця знаходження доньки завершилось намаганням працівників поліції притягнути його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП. Відповідно до постанови ГАА № 854356 від 23.11.2020 року, складеної заступником начальника Кам`янського ВП підполковником поліції ОСОБА_8 , він «звільнений від адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП».

Дізнавшись про дошкільний дитячий заклад, який відвідує донька, а саме Гімназія № 27 дошкільний підрозділ «Веселий вулик», він одного разу зміг поспілкуватися з дитиною, але надалі відповідачка заборонила їх спілкування в цьому дитячому закладі.

Відповідач відмовляється від вирішення зазначеного спірного питання в позасудовому порядку.

Після чисельних марних спроб вирішити дане питання шляхом переговорів, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, він вимушений звернутися до суду із даною позовною заявою.

На підставі зазначеного позивач просить суд: визначити йому, ОСОБА_1 , порядок спілкування, зустрічей та участі у вихованні доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши такі дні та часи спілкування з його малолітньою донькою :

у перші та треті вихідні дні місяця з суботи 09.00 год. до неділі 18.00 год. за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з можливістю відвідин з дитиною громадських місць відпочинку, з обов`язковим попередженням матері дитини про місце спілкування з дитиною;

в день народження доньки за місцем її проживання з можливістю відвідин з дитиною громадських місць відпочинку з обов`язковим попередженням про це матері дитини;

в дні свят, а саме, Новий рік (1 січня чи 7 січня), Великдень (неділя чи понеділок), 1 Травня з 09.00 год. до 18.00 год. за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з можливістю відвідин з дитиною громадських місць відпочинку, з обов`язковим попередженням матері дитини про місце спілкування з дитиною;

під час його відпустки на протязі тижня влітку та тижня взимку з їх з донькою виїздом за межі м. Кам`янське з обов`язковим попередженням матері дитини про місце спілкування з дитиною.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити йому, ОСОБА_1 , перешкоди у спілкуванні з їх малолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В підготовче судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Витрати по оплаті судового збору просив не стягувати з відповідачки та залишити їх за ним.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про визнання позову, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги позивача визнала у повному обсязі.

Представник відповідачки адвокат Серебряков Е.С. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, та підтримав подану відповідачем заяву про визнання позову.

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутністю. Не заперечував проти позовних вимогт ОСОБА_1 , оскільки відповідачка ОСОБА_2 письмово погодилася з вимогами позивача.

Враховуючи вищенаведене у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, передбачено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно із ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, оцінивши кожний доказ окремо, а також докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 15.07.2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.02.2020 року (ар.с.8-10).

Від шлюбу сторони у справі мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіє свідоцтва про народження (ар.с.7).

Дитина проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_4 і вказаний факт сторонами не оспорювався.

Стаття 7 СК України, визначає, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Таким чином, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини на засадах рівності, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Частинами першою-третьою статті 157 СК України, визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Згідно ч. 2 ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

На необхідності дотримання вказаного принципу неодноразово наголошується у практиці Європейського суду з прав людини, яка застосовується судами України на підставі частини четвертої статті 10 ЦПК України та положень Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року (Рішення ЄСПЛ від 06 липня 2010 року у справі «Neulingerand Shuruk v. Switzerland», п. 135; Рішення ЄСПЛ від 11 жовтня 2017 року «M.S. v. Ukraine», п. 77). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Mamchur v. Ukraine», п. 100).

Окрім цього, згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду по справі № 752/22214/16 від 08 квітня 2019 року, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини з урахування конкретних обставин справи.

Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, враховуючи характер спірних правовідносин, судом встановлено, що в межах даного спору є доведеним порушення прав позивача, як батька на спілкування з дитиною, про що свідчить його особисте звернення до служби у справах дітей за встановленням вказаного порядку і до суду за захистом цього права.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер, у зв`язку з даними обставинами загострились взаємовідносин між сторонами, така ситуація в їх особистих відносинах не дає можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування з дитиною, який мав би влаштовувати кожну із сторін по справі, що зумовлює вирішення даного питання в судовому порядку, в межах заявлених позовних вимог, оскільки саме такий спосіб захистити право на спілкування та виховання дитини визначений сімейним законодавством у разі порушення його з боку іншого з батьків дитини.

Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, батько дитини ОСОБА_1 є матеріально-забезпеченою людиною, активно і стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні зі своєю дитиною. Жодних обставин, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітньою донькою судом не встановлено, батько дитини має бажання приймати участь у вихованні дитини, а спілкування між позивачем та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку дитини, але виникли непорозуміння щодо врегулювання питання з приводу побачень батька з дитиною, суд, з урахуванням інтересів дитини, її віку, поведінки батьків, між якими немає порозуміння, що може негативно вплинути на розвиток дитини, приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Оскільки відповідач у справі позов визнав, а також те, що підстав вважати, що визнанням позову будуть порушені чиїсь інтереси, або він суперечить закону, не встановлено, його можна прийняти, та позов задовольнити.

Від стягнення з відповідачки судових витрат позивач відмовився, а отже вони залишаються за позивачем.

Керуючись ст. 12, 13, п.1 ч. 2 ст. 49, 81, 82, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206, 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 до ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради, , що знаходиться за адресою: м. Кам`янське, проспект Свободи, буд. 2 про визначення способу участі батька у вихованні малолітньої доньки, місця та часу спілкування.

Визначити ОСОБА_1 , наступний спосіб та порядок спілкування, зустрічей та участі у вихованні доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши йому такі дні та часи спілкування з малолітньою донькою :

- у перші та треті вихідні дні місяця з суботи 09.00 год. до неділі 18.00 год. за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з можливістю відвідин з дитиною громадських місць відпочинку, з обов`язковим попередженням матері дитини про місце спілкування з дитиною;

- в день народження доньки за місцем її проживання з можливістю відвідин з дитиною громадських місць відпочинку з обов`язковим попередженням про це матері дитини;

- в дні свят, а саме, Новий рік (1 січня чи 7 січня), Великдень (неділя чи понеділок), 1 Травня з 09.00 год. до 18.00 год. за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з можливістю відвідин з дитиною громадських місць відпочинку, з обов`язковим попередженням матері дитини про місце спілкування з дитиною;

- під час його відпустки на протязі тижня влітку та тижня взимку з їх з донькою виїздом за межі м. Кам`янське з обов`язковим попередженням матері дитини про місце спілкування з дитиною.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати залишити за ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.

Суддя І.М. Юрченко