УХВАЛА

12 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 454/148/20

провадження № 61-12834ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від17 лютого 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 липня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Патронат-Плюс» про визнання договорів недійсними, скасування записів про державну реєстрацію речового права,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила: визнати недійсним три договори оренди земельних ділянок від 07 грудня 2015 року б/н площею 0,8979 га, 0,6566 га та 0,3623 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Тартаківської сільської ради Сокальського району, з кадастровими номерами: :01:000:0273, :01:000:0219, :01:000:0094; зобов`язати ТзОВ "Патронат-Плюс" повернути їй вищевказані земельні ділянки та скасувати записи про їх державну реєстрацію права оренди.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 17 лютого 2021 року, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 01 липня 2021 року, в позові ОСОБА_1 відмовлено.

30 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Сокальського районного суду Львівської області від17 лютого 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 липня 2021 року, яка не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час звернення до суду першої інстанції) визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 102,00 грн.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції у січні 2020 року з трьома позовними вимогами немайнового характеру (визнання не дійсним трьох договори оренди земельних ділянок від 07 грудня 2015 року б/н), то заявник за подання касаційної скарги вимоги має сплатити судовий збір у розмірі 5 044,80 грн (((2 102,00 грн х 0,4) х 3) х 200 %).

У касаційній скарзі ОСОБА_1 заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, яке мотивоване тим, що заявник перебуває у скрутному матеріальному становищі та не має змоги оплатити відповідну суму судового збору, оскільки розмір судового збору перевищує 5 % від суми її річного доходу.

До клопотання додано довідку № 886812 від 05 липня 2021 року про доходи (пенсію) ОСОБА_1 за 2020 рік та довідку № 411627 від 05 липня 2021 року про доходи (пенсію)

ОСОБА_1 за 2021 рік.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

За змістом статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Наведені заявником доводи та надані у їх підтвердження докази не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору або свідчать про відсутність коштів для сплати судового збору, оскільки з наданих доказів не можливо повністю встановити майновий стан

ОСОБА_1 .

Таким чином, не може бути вирішено питання щодо звільнення

ОСОБА_1 від сплати судового збору, оскільки з матеріалів касаційного провадження не можливо встановити чи перевищує розмір судового збору 5 % розміру річного доходу позивача.

З огляду на зазначене, заявнику необхідно надати додаткові докази на підтвердження зазначених нею обставин щодо майнового стану, якими можуть бути довідки про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо, або сплатити судовий збір у розмірі 5 044,80 грн та надати документи що підтверджують сплату судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду з 01 січня 2021 року має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Частиною другою статті 393 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею

392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від17 лютого 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 липня 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська