Провадження № 4-с/127/40/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2021 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді Антонюка В.В.,
при секретарі Горденко Г.О.,
за участю представника стягувача Мельника В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Термекс" на дії приватного виконавця Коломійця Віталія Кириловича, стягувач ОСОБА_1
Одночасно з відкриттям виконавчого провадження приватним виконавцем було накладено арешт на все майно та всі банківські рахунки ТОВ «ТЕРМЕКС» на суму 310 423,90 грн, так як 34 845,00 грн. було сплачено в рамках виконавчого провадження №63451788 в виконання рішення в частині допущеній до негайного виконання.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30.12.2020 року дію оскаржуваного рішення було зупинено до закінчення розгляду справи судом апеляційної інстанції, в виконання якої вчинення виконавчих дій було зупинене постановою приватного виконавця від 11.01.2021 року.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 09.01.2021 року у справі розгляд апеляційної скарги було закінчено, в її задоволенні ТОВ «Термекс» відмовлено, рішення суду першої інстанції залишено в силі. Постанова суду апеляційної інстанції в касаційному порядку не оскаржувалась.
Вчинення виконавчих дій було поновлено постановою від 15.02.2021 року, а 01.03.2021 року було здійснено примусове стягнення в сумі 310 423,90 грн., з яких 282 079 грн. на користь фізичної особи - стягувача.
Скаржник зазначає, що накладення арешту та примусове стягнення на користь фізичної особи стягувача всієї суми середнього заробітку, без врахування податків та зборів, позбавило скаржника можливості розпоряджатися арештованими коштами та здійснити сплату нарахованих податків на доходи фізичних осіб та військового збору. Дії приватного виконавця призвели до порушення вимог податкового законодавства та безпідставного отримання стягувачем коштів, які підлягають сплаті до бюджету. Крім того, скаржник зазначає, що на товариство, в наслідок порушення прямих вимог податкового законодавства, очевидно буде накладено штрафні санкції за несвоєчасну сплату податків.
У зв`язку із вище викладеним, ТОВ «Термекс» звернувся до суду із скаргою на дії приватного виконавця Коломійця В. К.
Ухвалою суду від 23.03.2021 року скаргу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.
Представник скаржника ТОВ «Термекс» в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.
Приватний виконавець Коломієць В.К. в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні скарги.
Представник стягувача ОСОБА_1 адвокат Мельник В.О. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги, просив суд залишити скаргу без розгляду, оскільки пропущений строк для подачі скарги до суду.
Заслухавши думку представника стягувача, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що в її задоволенні необхідно відмовити з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» на державного виконавця покладено обов`язок вжиття заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
При цьому виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим Документом і цим Законом.
У зв`язку із невиконанням судового рішення поза межами виконавчого провадження. Постановою від 21 грудня 2020 приватним виконавцем в межах суми боргу та із урахуванням основної винагороди ( ст. 52 п.3 ст. 56 Закону) накладено арешт на кошти боржника.
Постановою приватного виконавця від 11.01.2021 року зупинено виконавче провадження до закінчення розгляду справи судом апеляційної інстанції.
15.02.2021 року виконавче провадження поновлено.
Стягнуті кошти розподілені відповідно до вимог ст.45-47 Закону. «02» березня 2021 року платіжним дорученням № 63973261 перераховані стягувачу в розмірі 282 079 грн.
Згідно зі статтею 129-1 Конституції України, статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивносгі, справедливості, неупередженості та об`єктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження, розумності строків виконавчого провадження, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
За змістом п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

При здійсненні виконавчого провадження про стягнення із ТОВ «Термекс» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, приватним виконавцем, дотримано всіх вимог закону. Твердження скаржника про те, що приватний виконавець зобов`язаний був самостійно здійснити нарахування податків і зборів та стягнути на користь стягувача ОСОБА_1 грошові кошти за мінусом податку на доходи фізичних осіб та військового збору є безпідставним та не відповідають вимогам чинного законодавства України, оскільки п. 14 ст. 14 та п. 164.2 ст.1б4 Податкового кодексу України не встановлює обов`язку приватного виконавця стягувати чи відраховувати податки чи збори із суми стягнення, зазначеної у виконавчому листі.

Крім того, приватний виконавець позбавлений можливості змінювати вказані у рішенні суду суми, що підлягають стягненню, оскільки діяльність виконавця врегульовано Законом України "Про виконавче провадження та останній не є податковим агентом (стаття 168 ПК України).

Відповідно до положень Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі Конвенція), право доступу до суду, що гарантується статтею б§1, передбачає не лише право звернутись до суду за захистом своїх прав, а й право захистити своє право, в першу чергу, виконанням рішення, яке ухвалено на користь особи.

У рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що ...право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін.

З таких обставин, дії приватного виконавця щодо виконання судового рішення є правомірними, стягнення в межах суми зазначеної у виконавчому документі є правильним, державний виконавець діяв у спосіб передбачений виконавчим документом, а тому відсутні підстави для задоволення скарги на дії приватного виконавця та зобов`язання повернення коштів.

Згідно п. 1 ч. З ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати - на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У зв`язку із наведеним із скаржника на користь приватного виконавця Коломійця В.К. підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 6 000 грн.

Керуючись ст. ст. 1, 18, 26, п. 9 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 18, 447-451 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Термекс" на дії приватного виконавця Коломійця Віталія Кириловича, стягувач ОСОБА_1 - залишити без розгляду.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Термекс" ( місцезнаходження: 58032, м. Чернівці, вул. Головна, 24б, ) на користь приватного виконавця Коломійця Віталія Кириловича судові витрати в розмірі 6 000 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: