Справа №127/5656/21
Провадження № 2/127/1009/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇН

(заочне)

03.08.2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Матвійчук А.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття з реєстрації.

Позов мотивований тим, що 16.09.2007 року син позивача одружився з відповідачем і 04.12.2007 року позивач зареєструвала ОСОБА_2 у своєму помешканні за адресою: АДРЕСА_1 .

В вересні 2019 року відповідач разом із донькою виїхали із помешкання позивача, а 07.10.2019 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано. В добровільному порядку відповідач не бажає знятись з місця реєстрації.

Ухвалою суду від 22.03.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні.

До початку розгляду справи по суті позивач уточнила позовні вимоги та просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинковолодінням за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 24.05.2021 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з`явилась, однак надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність із зазначенням, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач повторно в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено.

З урахуванням приписів статті 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 11.12.1978 року.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради № 17705 від 16.03.2021 року та довідкою КК «Лівобережний» № 613 від 16.09.2020 року.

Факт не проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується актом від 15.02.2021 року, з якого вбачається, що вона не проживає в даному будинковолодінні з 21.09.2019 року по даний час. Особисті речі, меблі, предмети гігієни не виявлено.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України).

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Разом з тим, виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені ЖК УРСР підстави для позбавлення права на житло.

Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР, громадянин, який має у приватній власності будинок (квартиру), має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд та має право звернутися в суд про виселення.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно із ст. 72 ЖК УРСР, суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 157 ЖК УРСР передбачено, що членів сім`ї власника житлового будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст. 116 ЖК України. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Таким чином, якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт відсутності відповідача за адресою: АДРЕСА_1 з 21.09.2019 року, суд приходить до переконливого висновку, що вимоги позовної заяви про визнання відповідача такою, що втратила право користування зазначеним вище жилим приміщенням, підлягають задоволенню.

Також, суд вважає за необхідне згідно ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 908,00 гривень, пропорційно до задоволених вимог. Судовий збір в сумі 33, 00 гривень підлягає поверненню позивачу як надміру сплачений.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 71, 72, 150, 157 ЖК УРСР, ст.ст. 15, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 1-18, 76, 77-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 274-277, 280-283, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинковолодінням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908, 00 гривень.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в сумі 33, 00 гривень, сплачений згідно квитанції № 31141255 від 02.03.2021 року.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо позивачу повне рішення не було вручено у день його складення, він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ,, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 09.08.2021 року.

Суддя О.О. Жмудь