УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2021 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Лях М.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Київського районного суду м. Харкова заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Рябко Руслана Олеговича про відвід судді Садовському Костянтину Сергійовичу та секретарю судових засідань Пастушенко К.Р., -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Київського районного суду м. Харкова Садовського К.С. перебуває цивільна справа №953/12848/20 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Представником відповідача - адвокатом Рябко Р.О. заявлено відвід головуючому у справі - судді Садовському К.С. та секретарю судових засідань Пастушенко К.Р., який ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 31.03.2021 року (головуючий - суддя Садовський К.С.) визнано необґрунтованим, у зв`язку з чим заявлений відвід передано на автоматизований розподіл для розгляду іншому судді.

Після проведення автоматизованого розподілу судової справи від 01.04.2021 року вказана заява про відвід судді Київського районного суду м. Харкова Садовському К.С., передана на розгляд судді Київського районного суду м. Харкова Лях М.Ю.

За приписами ч. 8 статті 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Перевіривши доводи, викладені представником відповідача - адвокатом Рябко Р.О у заяві про відвід судді та секретаря судових засідань, дослідивши матеріали справи №953/12848/20, приходжу до наступного.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 ЦПК України. Так, статтею 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно ч.1 ст. 38 ЦПК України, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач не можуть брати участі у розгляді справи та підлягають відводу (самовідводу) з підстав, зазначених у статті 36 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

При вирішенні справи «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Як зазначив Європейський суд у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

Окрім цього, у відповідності до ч.4 статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до увагу практику Європейського суду з прав людини, враховуючи, що викладені в заяві про відвід доводи заявника за своєю суттю ґрунтуються на її незгоді з певними процесуальними діями головуючого у цивільній справі, у зв`язку з чим приходжу до висновку про відсутність достатніх правових підстав для відводу судді.

Відповідно до ст.ст. 126, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 6, 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України; здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права; суд ухвалює рішення іменем України.

Згідно положень ч.1 статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що заявником не наведено доказів, що підтверджують обґрунтованість заявленого відводу головуючому судді у справі та секретарю судових засідань, визначених статтею 36 ЦПК України, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про відвід слід відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю.

На підставі наведеного, керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Рябко Руслана Олеговича про відвід судді Садовському Костянтину Сергійовичу та секретарю судових засідань Пастушенко К.Р. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала оскарженню не підлягає.

Веб-сторінка на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи - http://court.gov.ua/fair/.

Суддя-