Справа №755/5810/19
Провадження №2/359/205/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Коробова О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю відповідача ОСОБА_2 ,

за участю представників відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання квартири об`єктом спільної сумісної власності, визнання права власності на 1/2 частку в цьому об`єкті нерухомого майна,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

1.1. В квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 17 вересня 2005 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_5 . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 23 червня 2016 року шлюб був розірваний. Не зважаючи на це, сторони продовжували проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу по серпень 2018 року. 4 квітня 2018 року ОСОБА_2 придбав квартиру АДРЕСА_1 . Цей об`єкт нерухомого майна є спільною сумісною власністю сторін. Однак відповідач не визнає цієї обставини та вважає, що придбана квартира є його особистою власністю.

1.2. Тому ОСОБА_1 просить суд встановити факт, що її проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу в період часу з 23 червня 2016 року по серпень 2018 року, визнати квартиру АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності сторін та визнати за позивачем право власності на 1/2 частку в квартирі АДРЕСА_1 .

2. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.

2.1. У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

2.2. ОСОБА_2 , його представники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не визнають позов та заперечують проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вони посилаються на те, що сторони припинили проживати однією сім`єю ще до розірвання шлюбу. Крім того, квартира АДРЕСА_1 була придбана за грошові кошти відповідача та є об`єктом його особистої власності. Тому ОСОБА_2 , його представники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять суд відмовити у задоволенні позову.

2. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

2.1. 17 вересня 2005 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВРАЦС по м.Шахтарську Шахтарського МРУЮ Донецької області, про що був здійснений актовий запис за №309.

2.2. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_5 .

2.3. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 23 червня 2016 року (а.с.61) шлюб між сторонами був розірваний.

2.4. 4 квітня 2018 року ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_6 договір купівлі-продажу квартири (а.с.64-65), за яким він придбав квартиру АДРЕСА_1 .

2.5. Спірні правовідносини регулюються главою 8 «Право спільної сумісної власності подружжя» СК України.

3. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору.

а. норми матеріального права та усталена судова практика.

3.1. Відповідно до ч.1 ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

3.2. Згідно з ч.2 ст.74 СК України на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

3.3. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

3.4. Згідно з ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

3.5. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду в постанові від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19 (провадження №61-17347св19), положення ст.60 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц.

б. норми процесуального права.

3.6. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

3.7. Згідно з ч.2 ст.76 ЦПК України вказані обставини встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

3.8. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

3.9. Згідно з ч.1 ст.79, ч.1 ст.80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування.

4. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

4.1. Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 показали, що після розірвання шлюбу ОСОБА_1 продовжувала проживати однією сім`єю з ОСОБА_2 . Разом з їх дочкою ОСОБА_5 вони проживали в АДРЕСА_2 . Вони продовжували відпочивати разом, зокрема за межами України. Достовірність показань свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтверджуються копією довідки керівника органу самоорганізації населення «Комітет мікрорайону «Чапаєвка» №220 від 15 лютого 2019 року (а.с.10), зі змісту якої вбачається, що в період часу з жовтня 2011 року по серпень 2018 року ОСОБА_2 разом з сім`єю, що складалась з ОСОБА_1 та їх дочки ОСОБА_5 , постійно проживали по АДРЕСА_2 . Крім того, в матеріалах цивільної справи міститься копія трансферного ваучера (а.с.13), зі змісту якого вбачається, що в період часу з 18 грудня 2017 року по 25 грудня 2017 року ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 та їх дочкою ОСОБА_5 відпочивали в Єгипті. Для проживання в готелі ними був заброньований саме сімейний номер. Вказані письмові докази перебувають у взаємному зв`язку з показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та є достатніми для встановлення факту проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу по серпень 2018 року. Однак рішення Бердянського міськрайонного суду від 23 червня 2016 року набрало законної сили лише 20 липня 2016 року. В такому випадку початком строку проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу належить рахувати саме з 20 липня 2016 року, а не з 23 червня 2016 року.

4.2. Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 та ОСОБА_11 показали, що після розірвання шлюбу сторони не проживали однією сім`єю. Однак достовірність показань вказаних свідків спростовується показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також копією довідки керівника органу самоорганізації населення «Комітет мікрорайону «Чапаєвка» №220 від 15 лютого 2019 року та копією трансферного ваучера.

4.3. ОСОБА_2 придбав квартиру АДРЕСА_1 в період часу, протягом якого він проживав з ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Як вбачається з правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц та від 5 жовтня 2020 року у справі №537/78/19, в такому випадку презюмується, що спірна квартира є об`єктом спільної сумісної власності сторін. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_2 , його представники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не подали суду достатню кількість належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження того, що квартира АДРЕСА_1 була придбана за особисті грошові кошти відповідача. Ці обставини свідчать про те, що презумпція спільності майна осіб, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, залишилась не спростованою. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження обставин, що є підставою для відхилення від рівності часток сторін в спірній квартирі.

4.4. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення юридичної визначеності, а також захисту майнових прав позивача належить встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з відповідачем без реєстрації шлюбу в період часу з 20 липня 2016 року по серпень 2018 року, визнати квартиру АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності сторін та визнати за позивачем право власності на 1/2 частку в квартирі АДРЕСА_1 .

4.5. Підстави для встановлення факту проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період часу з 23 червня 2016 року до 20 липня 2016 року відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги ОСОБА_1 належить відмовити.

5. Розподіл судових витрат.

5.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

5.2. ОСОБА_1 сплатила судовий збір в загальному розмірі 1536 гривень 80 копійок (768,40 х 2). Ця обставина підтверджується квитанціями №109 та №110 від 5 квітня 2009 року (а.с.1). Пред`явлений нею позов задоволений фактично в повному обсязі.

5.3. З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1536 гривень 80 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання квартири об`єктом спільної сумісної власності, визнання права власності на 1/2 частку в цьому об`єкті нерухомого майна задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу в період часу з 20 липня 2016 року до серпня 2018 року.

У задоволенні позову в частині вимоги про встановлення факту проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 23 червня 2016 року до 20 липня 2016 року відмовити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку в квартирі АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 1536 гривень 80 копійок.

Повний текст рішення суду складений 11 березня 2021 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець