Номер провадження: 22-ц/813/2157/21
Номер справи місцевого суду: 516/216/19
Головуючий у першій інстанції Мислива Л. М.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Сіваченко Д.Р.,

розглянувши у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 30 червня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет Теплодарської міської ради Одеської області в особі органу опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2019 року ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом, мотивуючи тим, що у неї з відповідачем ОСОБА_1 є неповнолітні діти: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З березня 2019 року сторони проживають окремо одне від одного, до вказаного періоду вони перебували у цивільному шлюбі, та на даний час позивач разом із дітьми проживають за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 стверджує, що ОСОБА_1 надавав їй матеріальну допомогу на утримання дітей, однак останнім часом, він зменшив суму виплат на їх утримання та фактично перестав цікавитись життям та здоров`ям дітей. Позивач зазначає про те, що вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трьох років, в зв`язку з чим їй важко одній утримувати двох малолітніх дітей. Крім того, вказує про те, що відповідач є працездатною особою, отримує хороший дохід від підприємства, власником якого він являється, володіє нерухомим та рухомим майном, та має можливість сплачувати аліменти на утримання їхніх дітей. В зв`язку з чим просить стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на її користь аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 20000 грн. щомісяця, починаючи з дня подання позову до суду, з індексацією, і до повноліття дитини, на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 20000 грн. щомісяця, починаючи з дня подання позову до суду, з індексацією, і до повноліття дитини, а також на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісяця, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення сином трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.1, а.с 1-13).

28 листопада 2019 року канцелярією Теплодарського міського суду Одеської області зареєстровано ОСОБА_1 , подав до суду зустрічний позов в даній справі до ОСОБА_2 , в якому просить визначити місце проживання обох дітей з ним та там, де він мешкає чи знаходиться і на цій підставі відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 . Також зазначає, що в крайньому разі, якщо суд вирішить стягнути з нього, ОСОБА_1 , в межах, визначених законом, аліменти, при цьому, відмовивши у визначенні місця проживання дітей з ним, просить визначити місце проживання за теперішнім місцем реєстрації дитини та на повному утриманні ОСОБА_1 сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишиться проживати з ОСОБА_2 і на її повному утриманні. Свій зустрічний позов мотивує тим, що обоє їхніх дітей знаходяться на його утриманні, періодично з ним проживають, однак, зараз ОСОБА_2 захопила дітей та не пускає його до них. Також зазначає, що доводи первісного позивача щодо його можливості сплачувати аліменти у зазначеному нею розмірі, є безпідставними. Крім того, вказав, що судовий збір за зустрічним позовом не сплачує згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки зустрічний позов підпорядковується тим же вимогам закону, як і первісний (т.1, а.с 63-82).

30 червня 2020 року рішенням Теплодарського міського суду Одеської області (головуючий-суддя Мислова Л.М.) позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 26.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 Розмір аліментів щорічно підлягає індексації відповідно до закону. Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 26.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_7 . Розмір аліментів щорічно підлягає індексації відповідно до закону. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ІН НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (місце проживання: АДРЕСА_3 , ІН НОМЕР_2 ), аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з 26.09.2019 року і до досягнення сином ОСОБА_4 трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 . В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні. Стягнуто з ОСОБА_1 1536 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет Теплодарської міської ради Одеської області в особі органу опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей, відмовлено в задоволенні повністю (т.2, а.с 197-207).

06 серпня 2020 року канцелярією Одеського апеляційного суду зареєстровано апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 30 червня 2020 року. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції є незаконним, неправомірним, винесено з грубим порушенням норм матеріального права та порушенням процесуального права. Апелянт зазначає, що у нього є постійний дохід, про що додавав довідку з роботи, а ОСОБА_2 такого доходу немає. Крім того, вважає, що рішення було прийнято тільки зі слів позивачки, на домислах і не привела доказів свого рішення. Також пояснює, що суд послався на ні чим не оснований висновок психолога дитячого садка, підписаний завідуючим дитсадка, про те, що дитині краще жити з матір`ю, однак цей висновок взагалі не має відношення до ОСОБА_2 бо психолог не знає її як людину і як мати. Апелянт просить визнати неправомірним, скасувати незаконне рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 30 червня 2020 року та винести нове, в якому зазначити місце проживання дітей з апелянтом і на цій підставі відмовити в стягненні з цього аліментів за позовними вимогами ОСОБА_2 або встановити аліменти в сумі 1000 гривень на дитину.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи з незалежних від суду причин.

08 квітня 2021 року до Одеського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просила звернути увагу саме на інтереси дітей та визначити місце їх проживання разом з матір`ю, а також зазначила, що це не впливатиме на взаємовідносини батька із дітьми, оскільки таке визначення місця проживання дітей не позбавляє батька батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків. Окрім того, позивач зазначила, що апелянт веде себе вкрай агресивно, така поведінка в разі залишення дітей з ним може зашкодити фізичному та психічному здоров`ю дітей. Щодо тверджень апелянта про дохід близько 5000 гривень, позивач зазначила, що судом першої інстанції були витребувані та дослідженні всі необхідні докази на спростування цієї інформації. Позивач також вказала, що грошових коштів, які ОСОБА_1 переводив на утримання дітей ніколи не було достатньо, тому позивачеві допомагає матеріально її мати та сестра. Позивач вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, постановленим із врахуванням найкращих інтересів дітей, а тому просила апеляційну каргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

23 липня 2021 року до Одеського апеляційного суду від Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області в особі Органу опіки та піклування надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що позиція Виконавчого комітету щодо визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишається згідною з висновком Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області від 17.03.2020 року (протокол №5).

В судовому засіданні 29 липня 2021 року представник відповідач просив задовольнити апеляційну скаргу, а позивач просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити. Інші учасники провадження в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга частково підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції, враховуючи те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, проживання батьків окремо від дітей не звільняє їх від обов`язків щодо них, той факт, що ОСОБА_3 є вихованкою дошкільного навчального закладу, ученицею підготовчого класу хорового відділення дитячої музичної школи, ОСОБА_4 також зростає, внаслідок чого витрати на їх утримання збільшуються, суд першої інстанції вважав за можливе стягувати з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей в розмірі 2500 грн на кожного щомісячно. Також, відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 має позитивну характеристику, постійне місце проживання, володіє часткою у спільній частковій власності нерухомості, будь-яких доказів, які б свідчили про зловживання спиртними напоями або наркотичними засобами, чи про аморальну її поведінку, що може зашкодити розвиткові дітей не виявлено, вона створює всі необхідні умови для проживання та нормального їх розвитку, задовольняє гармонійний розвиток їхньої особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, та, з огляду на викладене умови, проживання дітей разом з матір`ю є кращими, крім того, це відповідає інтересам малолітніх дітей, які в силу свого віку, особистої прихильності, не можуть бути розлучені з нею та між собою, а виняткові обставини, які б слугували цьому, судом першої інстанції не встановлені (т. 2, а.с. 205-206).

Апеляційний суд, частково задовольняючи апеляційну скаргу, вважає за потрібне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1, а.с. 7-8).

Як вбачається з довідки про склад сім`ї №05-09/1375 від 24.06.2019 року, ОСОБА_2 разом з дітьми, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 6).

Як вбачається з Довідки №01-11/263 від 21.12.2019 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахована до складу дітей групи №10 та відвідує Дошкільний навчальний заклад №1 «Веселка» (т. 1, а.с. 176).

Як вбачається з Довідки №01-16/165 від 24.12.2019 року, ОСОБА_3 є ученицею підготовчого класу «0» хорового відділення Теплодарської дитячої музичної школи (т. 1, а.с. 177).

Зі Свідоцтва про право власності на житло від 28.05.2009 року вбачається, що ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, а саме 1/5 частина, належить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 178-179).

Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 20.02.2020 року, проведеного начальником служби у справах дітей ОСОБА_5 , з метою з`ясування умов проживання дітей за адресою: АДРЕСА_1 , житло складається з трьох кімнат; умови проживання задовільні, квартира відремонтована, чиста, в наявності необхідні меблі та побутова техніка, є місце для гри, для відпочинку, для зберігання особистих речей; для виховання та розвитку дитини створені відповідні умови. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_6 , 1958 року народження (бабуся), ОСОБА_2 , 1986 року народження (мати), ОСОБА_3 , 2014 року народження (дитина), ОСОБА_4 , 2017 року народження (дитина - не зареєстрований), ОСОБА_7 , 1981 року народження, ОСОБА_8 , 1983 року народження, ОСОБА_9 , 2007 року народження, - не проживають за вказаною адресою (т. 2, а.с. 124).

Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою:, АДРЕСА_4 (т.1, а.с. 56).

Як вбачається з акту ТОВ «ЖЕБП «Наше місто» від 11.01.2020 року, складеного майстром жилого фонду в присутності свідків-сусідів, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , однак не проживають за даною адресою з 1999 року (т. 2, а.с. 83).

Як вбачається з Довідки № 20/2628, ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Теплодарському УПСЗН Одеської області та в період з січня 2019 року по грудень 2019 року отримувала одноразову допомогу при народженні першої дитини по 860 грн щомісячно, всього - 10320 грн (т. 1, а.с. 180).

Як вбачається з Відповіді ТОВ «Укрюгтранс» № 2/02-2020 від 14.02.2020 року, ОСОБА_2 була прийнята з 01.07.2014 року на посаду менеджера. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 знаходилася з 12.01.2015 року по 04.11.2017 року та з 18.08.2017 року по 25.06.2020 року у відпустці по догляду за дитиною до трьох років без збереження заробітної плати, то нарахувань заробітної плати та будь-яких інших нарахувань, окрім допомоги по вагітності та пологам за вказаний період у ОСОБА_2 немає (т. 2, а.с. 1).

Як вбачається з Відповіді ТОВ «Укрюгтранс» № 5/02-2020 від 14.02.2020 року, ОСОБА_1 працює на посаді юриста у ТОВ «Укрюгтранс» та розмір його заробітної плати у 2019 році становив 4350 грн на місяць, ставка окладу у 2019 році була незмінна. З січня 2020 року ставка посадового окладу і розмір заробітної плати ОСОБА_1 становить 4970 грн на місяць, інших виплат, премій, нарахувань немає (т. 2, а.с 2).

Як вбачається з реєстраційної картки транспортного засобу, ОСОБА_1 є власником автомобіля марки Toyota модель RAV4, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 (т. 2, а.с. 126).

Як вбачається з Відповіді Головного управління ДПС в Одеській області щодо надання інформації про дату реєстрації та дату припинення ФОП ОСОБА_1 29.10.199 року виконавчим комітетом Теплодарської міської ради була здійснена реєстрація платника ОСОБА_1 , а дата проведення державної реєстрації припинення 14.12.2006 року (т. 2, а.с. 143).

Тобто, на даний час відповідач не здійснює підприємницьку діяльність і відповідно не отримує від неї доходу.

Як вбачається з актуальних інформацій про нерухомість, сформованих 14.12.2019 року, ОСОБА_1 є власником:

1/28 частки квартири АДРЕСА_5 ; 1/7 частки земельної ділянки площею 4,8886га, розташованої за адресою: Херсонська область, Каланчацький р., с/рада Новоолександрівська; 1/7 частки земельної ділянки НОМЕР_4 площею 0,1485га, розташованої за адресою: АДРЕСА_6 сьома (т. 1, а.с. 149-151).

Як вбачається з копій фіскальних чеків та розписок ОСОБА_2 , остання періодично протягом 2018 року та в листопаді-грудні 2019 року отримувала від ОСОБА_1 грошові кошти на утримання дітей від 2000 грн до 5000 грн (т. 1, а.с. 121-125).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частина перша статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікована 27.02.1991 року, теж визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. А відповідно до ч. 3 вказаної статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» Розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів - 50 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум у 2020 році на одну дитину віком до 6 років складав з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум у 2021 році:

на одну дитину віком до 6 років складає з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень;

на одну дитину віком від 6 до 18 років складає з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

З огляду на вище зазначене, враховуючи матеріальне становище ОСОБА_1 , наявність у нього рухомого та нерухомого майна, а також те що позивачем недоведено факту отримання відповідачем доходу з інших джерел, окрім заробітної плати, апеляційний суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1300 грн щомісячно на кожну дитину, оскільки такий розмір в сукупності на двох дітей не перевищує половини заробітної плати відповідача та є більшим за мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину.

Стосовно визначення місця проживання дітей апеляційний суд вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Ухвалюючи рішення у справі "М. С. проти України" від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява N 10383/09).

Відповідно до Висновку комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області від 17.03.2020 року, протокол №3, зазначена комісія, взявши до уваги фактичний, емоційний, психологічний, матеріальний, віковий та медичний фактори, пропорційно й обґрунтовано оцінивши відповідні інтереси та права кожної особи - як батьків, так і дітей, з урахуванням думки останніх, з дотриманням інтересів усіх учасників, найперше дітей, вважає за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_2 (т. 2, а.с. 166-170).

Судом першої інстанції під час проведення судового засідання та допиту практичного психолога ОСОБА_10 встановлено, що за письмовою заявою ОСОБА_2 , психолог провела відповідну бесіду з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання багато говорила про свою матір, з розмови психолог зрозуміла, що в доньки з матір`ю тісний зв`язок, з приводу батька дитина багато не говорила, агресії щодо нього також не виявляла. Отже, на думку психолога, дитина має більшу прихильність до матері, а тому, також в силу її віку, має проживати разом з нею (т. 2, а.с. 204).

З урахуванням висновку комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області, показів психолога, умов проживання дітей за адресою: АДРЕСА_1 , та першочергово враховуючи інтереси дітей, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині визначення місця проживання дітей разом з матір`ю.

При цьому посилання сторони апелянта на те, що позивачка не мала на момент ухвалення судового рішення самостійного доходу, не впливають на вирішення питання про визначення місця проживання дитини, оскільки ця обставина повинна оцінюватись в контексті обставин справи, зокрема позивачка знаходилась у відпустці в зв`язку з доглядом за дитиною до трьох років, а тому і не мала окремого джерела доходу тощо.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України, частково задовольняючи апеляційну скаргу, змінює рішення суду першої інстанції в частині встановленого розміру аліментів на утримання дітей, а також в частині мотивування, в іншій частині залишає оскаржуване рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 30 червня 2020 року - змінити в частині встановленого розміру аліментів на утримання дітей.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ІН НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (місце проживання: АДРЕСА_3 , ІН НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн щомісяця починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 26.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Розмір аліментів щорічно підлягає індексації відповідно до закону.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ІН НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (місце проживання: АДРЕСА_3 , ІН НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 26.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_7 . Розмір аліментів щорічно підлягає індексації відповідно до закону.

Доповнити та змінити рішення в частині мотивування, в іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

Повний текст цієї постанови складено 06 серпня 2021 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

29.07.2021 року м. Одеса