Справа № 310/7203/21
2-н/310/1535/21
У Х В А Л А

Іменем України

11 серпня 2021 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Богомолова Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася з заявою до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Наказне провадження це особливий вид цивільного процесу, спрямований на вирішення безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Розглянувши надані матеріали, суд приходить до висновку, що необхідно відмовити у видачі судового наказу з огляду на таке.

Як вбачається з заяви заявниці ОСОБА_1 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є повнолітнім, був студентом Національного університету цивільного захисту України (м.Харків), на денної формі навчання на платній основі, освітній рівень бакалавр і має намір продовжити навчання для отримання повної вищої освіти, кваліфікаційного освітнього рівня-магістр.

ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходду) відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумов, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, та не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з серпня 2021 року та до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку.

Згідно ч. 3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 1ст. 160 ЦПК України, наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу та, відповідно до ч. 1 ст. 167 ЦПК України, розгляд заяви проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Статтею 161 ЦПК України встановлено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, зокрема, заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; а також вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (п.п.4, 5 ч.1 ст.161 ЦПК України).

Так, відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

При цьому стаття 183 СК України знаходиться у главі 15 СК України, статтею 180 якої визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 198 СК України визначає, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

З аналізу вказаних норм вбачається, що законодавець встановлює обов`язок батька/матері утримувати дитину до досягнення нею повноліття незалежно від наявності у них матеріальної можливості надавати таку допомогу. Після досягнення дитиною повноліття - лише якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Обов`язок по утриманню повнолітніх дочки або сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов`язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов`язки, які закріплені в різних главах Сімейного кодексу України.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Цей склад юридичних фактів розглядається у позовному провадженні за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно п.3 ч.1ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, не передбачену ст. 161 цього Кодексу.

Заявник у заяві просила видати судовий наказ про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Крім того, у даному випадку заявлена вимога пов`язана з необхідністю залучення заінтересованої особи повнолітнього ОСОБА_3 .

Таким чином, вивчивши матеріали поданої заяви суд встановив, що заявлена вимога про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з серпня 2021 року і до закінчення навчання, не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, згідно з вимогами ст.161 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 , що вона має право на звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161, 162, 165, 166, 167, 258-260, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання відмовити.

Надіслати копію ухвали заявникові.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягомп`ятнадцяти днів з дня її постановлення через суд першої інстанції.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду Л.В. Богомолова