Єдиний унікальний номер судової справи: 477/1767/20
Провадження №22-ц/812/1487/21
Постанова

Іменем України

09 серпня 2021 року м. Миколаїв справа № 477/1767/20

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Самчишиної Н.В.,

суддів: Лисенка П.П., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

без участі учасників справи належно повідомлених про дату, час та місце судового засідання, переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про стягнення боргу за договором позики, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 подану через її представника ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області, постановлену 24 червня 2021 року під головуванням судді Козаченка Р.В., повний текст ухвали складений 25 червня 2021 року,

встановив:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення за договором позики загального боргу в сумі 19 500 доларів США та відсотків в сумі 5 000 доларів США.

Як вказала позивачка, 05 березня 2018 року її чоловік ОСОБА_5 надав в борг ОСОБА_2 10 000 доларів США строком до 05 березня 2019 року, а 16 липня 2018 року ще 10 000 доларів США строком до 16 липня 2019 року зі сплатою процентів за користування коштами у розмірі 2,5 % на місяць.

На підтвердження отримання грошових коштів ОСОБА_2 склав письмові розписки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

05 червня 2019 року відповідач повернув борг тільки в сумі 500 доларів США.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі та справу призначено в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою цього ж суду від 18 травня 2021 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Під час розгляду справи по суті представник відповідача заперечуючи проти позову, посилався на те, що відповідач грошові кошти у борг не брав та вищезазначені оригінали розписок не підписував, у зв`язку з тим, просив призначити судову почеркознавчу експертизу.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24 червня 2021 року клопотання представника відповідача адвоката Карпенко О.М. про призначення почеркознавчої експертизи задоволено. Призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлені питання: ким виконано письмову розписку від 05 березня 2018 року та підпис у ній ОСОБА_2 чи іншою особою? Ким виконано письмову розписку від 16 липня 2018 року та підпис у ній - ОСОБА_2 чи іншою особою? Ким виконано підпис в графіку погашення боргу від 15 червня 2019 року - ОСОБА_2 чи іншою особою?

Проведення судової почеркознавчої експертизи доручено експертам Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

В розпорядження експерта надані матеріали цивільної справи. Зобов`язано позивача надати експерту для проведення експертних досліджень оригінали розписок та графік погашення боргу.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , поданій через її представника ОСОБА_4 вказувала, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому просила її скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд призначаючи експертизу не надав оцінки тому факту, що 22 жовтня 2020 року у відзиві на позовну заяву відповідач частково визнав позовні вимоги в сумі 5 000 грн., посилаючись на повернення суми боргу в 15 000 доларів США. Відзив відповідача був підписаний його представником - адвокатом Радіоновою В.Є. повноваження якої були дійсними на момент підписання відзиву, її правова позиція не була спростована в подальшому, скарга на адвоката не подавалась, а відповідно правова пропозиція була узгоджена з клієнтом. Крім того, ОСОБА_2 не зазначив жодної поважної причини, з якої він у підготовчому засіданні не заявив клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи та безпідставно стверджував про те, що йому лише 24 червня 2021 року стало відомо про наявність оригіналів розписок, на яких замість його підпису стоїть підпис невідомої особи. При цьому ним не надано жодних належних та допустимих доказів не відповідності його підпису на розписках. До того ж, суду не надані вільні та експериментальні зразки підпису відповідача.

Таким чином вважає, що відповідачем не було достатньо обґрунтовано його обізнаність з моменту отримання позовної заяви до закінчення підготовчого засідання про те, що підпис на розписках від його імені виконано іншою особою.

Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надійшло.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно статей 12, 81ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються певними засобами, зокрема, висновками експертів.

За частиною 3 статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Положеннями частин 1, 3 статті 107 ЦПК України встановлено, що матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи.

При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами існує спір щодо дійсності боргу за оригіналами розписок, які складені 05 березня 2018 року та 16 липня 2018 року, саме з підстав їх не підписання особисто відповідачем.

Під час розгляду справи по суті, 24 червня 2021 року судом була постановлена ухвала про задоволення клопотання представника відповідача адвоката Карпенко О.М. про призначення почеркознавчої експертизи; призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлені питання: ким виконано письмову розписку від 05 березня 2018 року та підпис у ній ОСОБА_2 чи іншою особою? Ким виконано письмову розписку від 16 липня 2018 року та підпис у ній - ОСОБА_2 чи іншою особою? Ким виконано підпис в графіку погашення боргу від 15 червня 2019 року - ОСОБА_2 чи іншою особою? Проведення судової почеркознавчої експертизи доручено експертам Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Задовольняючи клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, суд першої інстанції вірно врахував те, що клопотання про призначення експертизи було подано вже під час розгляду справи по суті у зв`язку з наданням позивачем оригіналів розписок, підписання яких відповідач заперечив, та виходив з того, що з огляду на предмет позову у даній справі - стягнення боргу за договором позики та з підстав підписання складених розписок відповідачем - доведення або спростування обставин, на які відповідач посилається як на підставу своїх заперечень, можливо лише за допомогою почеркознавчої експертизи, та дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення по справі судової почеркознавчої експертизи.

Згідно п.1.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 року №1950/5) основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) і підпису.

З наведеного вбачається, що для встановлення факту дійсного підписання чи не підписання ОСОБА_2 05 березня 2018 року і 16 липня 2018 року розписок та графіку погашення боргу від 15 червня 2019 року, необхідні спеціальні знання, у сфері іншій ніж право, без яких встановити такі обставини неможливо. Крім того, інших висновків експертів щодо встановлення цих обставин матеріали справи не містять, а тому призначення судом почеркознавчої експертизи оскаржуваною ухвалою не суперечить вимогам цивільного процесуального законодавства.

За такого колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, оскільки такі процесуальні дії суду відповідають вимогам закону, зокрема статтям 102-104 ЦПК України, а тому в силу статті 375 ЦПК України відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_2 не зазначив поважної причини, з якої він у підготовчому засіданні не заявив клопотання про призначення експертизи та безпідставно стверджував про те, що йому лише 24 червня 2021 року стало відомо про наявність оригіналів розписок у позивача, на яких замість його підпису стоїть підпис невідомої особи, не заслуговують на увагу, оскільки як наголошував відповідач у відзиві на позовну заяву від 23 лютого 2021 року, підписаний від його імені адвокатом Радіоновою В.Є. попередньо поданий відзив на позовну заяву, є надуманим і невірно розтлумаченим представником з його слів, оскільки він не надавав своєї згоди на визнання позову, навіть частково.

Що ж стосується посилань апеляційної скарги на те, що, суду не надані вільні та експериментальні зразки підпису відповідача, то слід зазначити наступне.

Пунктом 1.13. Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень встановлено, що достатність та якість наданих для проведення експертизи зразків почерку та підпису особи визначаються експертом у кожній конкретній експертній ситуації.

Критерієм достатності обсягу порівняльного матеріалу вважається надання такої його кількості, за якою можливо виявити індивідуальність, варіаційність та стійкість ознак в досліджуваному об`єкті і зразках почерку (підпису) певного виконавця.

Пунктом 2.1. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень передбачено, що експерт має право заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи; відмовитися від проведення експертизи, якщо наданих йому матеріалів недостатньо для виконання покладених на нього обов`язків, а витребувані додаткові матеріали не надані.

Отже, на думку колегії суддів, хоча і заслуговують на увагу доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що суду не надані вільні та експериментальні зразки підпису відповідача, проте, це не свідчить про необґрунтованість задоволення клопотання про призначення експертизи.

Таким чином, судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали було дотримано вимоги цивільного процесуального закону щодо порядку призначення експертизи.

З огляду на викладене підстави для скасування ухвали відсутні.

Керуючись статтями 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через її представника ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: П.П. Лисенко

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 09 серпня 2021 року.