Ухвала

11 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 759/19845/20

провадження № 61-12372ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 12 листопада 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 31 травня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 12 листопада 2020 року у справі № 759/19845/20.

Ухвалою Верховного Суду від 01 липня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року повернуто.

26 липня 2021 рокуОСОБА_1 повторно подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 12 листопада 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року.

Касаційна скарга в частині оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року не може бути прийнята до розгляду Верховним Судом та підлягає поверненню з таких підстав.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі скаржником не наведені вказані підстави касаційного оскарження, не зазначено, які норми процесуального права були порушені судом та/або які норми матеріального права застосовано неправильно при поверненні його апеляційної скарги у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідне невиконання вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги унеможливлюють вирішення питання про відкриття касаційного провадження у справі.

У пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції

з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги.

З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від

19 грудня 1997 року).

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтею 260, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков