У Х В А Л А

Справа № 285/1096/21

провадження № 2-з/0285/70/21

20 серпня 2021 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у Сташків Т.Б. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь суму боргу за договором позики від 26.06.2020 року в розмірі 540 000 грн.

20.08.2021 року позивач подав заяву про забезпечення позову, у якій просить: накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Вивчивши суть заяви про забезпечення позову та перевіривши її на предмет виконання вимог ст. 151 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами. Позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

У порушення вимог п. 4, п. 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову не надано належних доказів, що квартира, на яку заявник просить накласти арешт, належить на праві власності відповідачу.

З наявного в матеріалах справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 1/2 частині. Відомості про відповідача ОСОБА_3 , як про нового власника цієї квартири у Державному реєстрі відсутні (а.с. 8, 61).

Крім того, з наявного в матеріалах справи листа приватного нотаріуса Новоград-Волинського міського нотаріального округу Житомирської області Борисюк Л.М. від 13.01.2021 року вбачається, що на ім`я неповнолітнього ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після сперті ОСОБА_5 № 13 від 13.01.2021 року (а.с. 9).

Однак, до заяви про забезпечення позову не додано копію вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом після сперті ОСОБА_5 , а матеріали справи не містять його копії, а тому суд позбавлений можливості дослідити зміст цього свідоцтва, та перевірити, чи належить до спадкового майна, яке успадкував неповнолітній ОСОБА_3 , - спірна квартира АДРЕСА_1 .

Окрім цього, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України). Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю.

Однак, у порушення вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України, до заяви про забезпечення позову не надано жодних доказів, що підтверджують співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, зокрема відсутні будь-які докази вартості квартири, на яку заявник просить накласти арешт.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.149-153, 260-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , про стягнення боргу повернути заявнику.

Копію ухвали невідкладно надіслати заявнику.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінченнястроку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Т.Б. Сташків