Єдиний унікальний номер: 379/655/21
Провадження № 4-с/379/5/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання Мовчан М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Таращі, в залі суду, цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Таращанського відділу державної виконавчої служби в Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

ВСТАНОВИВ:

21.07.2021 до суду звернувся заявник із даною скаргою, просить суд визнати протиправними дії Таращанського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Київ) щодо відмови в знятті арешту зі всього рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 накладеного відповідно до постанови №16657255 Відділом державної виконавчої служби Таращанського районного управління юстиції від 14.01.2010; зобов`язати Таращанський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звільнити з-під арешту та заборони відчуження належне ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , майно, яке обтяжено на підставі постанови відділу Державної виконавчої служби Таращанського районного управління юстиції №16657255 від 14.01.2010 року. В обґрунтування заявлених вимог посилається на наступне: на підставі рішення №2-301/2008 р. від 25 листопада 2008 року, Таращанським районним судом Київської області видано виконавчий документ (надалі - виконавчий лист) № 2-301 від 14.12.2009 року, на підставі зазначеного виконавчого листа 14 січня 2010 року Відділом державної виконавчої служби Таращанського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження №16657255. При виконанні рішення суду було також накладено арешт на все майно ОСОБА_1 . 09 вересня 2010 року Відділом державної виконавчої служби Таращанського районного управління юстиції було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Так як постанова про повернення виконавчого документа стягувачу була винесена 09 вересня 2010 року, тому строк повторного пред`явлення виконавчого документу відповідно закінчився 09 вересня 2011 року. Отже, стягувач втратив своє право щодо примусового стягнення боргу з ОСОБА_1 так як пропустив строк на повторне пред`явлення виконавчого листа до виконання. В зв`язку з чим, позивач 08 липня 2021 року письмово звернувся до відділу ДВС із заявою та просив зняти арешт, накладений на все його майно. Однак у знятті арешту з майна йому відмовлено, оскільки 09 вересня 2010 року виконавче провадження №2-301 було завершене на підставі п. 2 ст. 40 Закону України Про виконавче провадження (в редакції на час проведення стягнення) виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання. Та рекомендовано звернутися до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою суду від 21.07.2021 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 28.07.2021.

Заявник у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належно. У поданій заяві представник заявника адвокат Поліщук Р.А. просить суд розгляд скарги проводити без участі заявника та його представника. Також, сторона заяника просить суд задовольнити подану скаргу.

Представник Таращанського відділу державної виконавчої служби в Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належно. Подав клопотання про розгляд справи без його участі.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали додані до скарги суд прийшов до наступного висновку .

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду, якщо вважають, що рішенням або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушені їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. Які належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду

Судом встановлено, що за відомостями Таращанського РВДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) від 12.07.2021 № 8606/19.16-28 згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у Таращанському районному відділі ДВС у 2010 році перебував виконавчий лист №2-301 від 14.12.2009 року, який виданий Таращанським районним судом Київської області, щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 6287 тис. грн. 25 копійок, витрати на послуги експерта 300 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення справи 30 грн., та 2000 тис. грн. моральної шкоди.

Як вбачається з інформаційної довідки № 261507044 від 15.06.2021, 19.05.2010 зареєстровано обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9840853, підстава: постанова про відкриття виконавчого провадження 16657255, 14.01.2010 ВДВС Таращанського РУЮ, борг 8617,25 грн, об`єктом обтяження є невизначене майно, все майно ОСОБА_1 .

09.09.2010 виконавче провадження було завершене на підставі п. 2 ст. 40 Закону України Про виконавче провадження (в редакції на час проведення стягнення) виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання.

Врахувавши ті обставини, що строк повторного пред`явлення виконавчого документу відповідно закінчився 09 вересня 2011 року, а стягувач втратив своє право щодо примусового стягнення боргу з ОСОБА_1 так як пропустив строк на повторне пред`явлення виконавчого листа до виконання, скаржник 07.07.2021 звернувся до державного виконавця із заявою про зняття арешту, накладеного на все його майно.

Листом № 8606/19.16-28 від 12.07.2021 йому було відмовлено, оскільки виконавче провадження було завершено не в зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду.

Таким чином, Таращанським відділом державної виконавчої служби в Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не знятий арешт з майна заявника незважаючи на відсутність відносно нього відкритих виконавчих проваджень.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законамита нормативно-правовимиактами,прийнятими відповіднодо цього Закону,а такожрішеннями,які відповіднодо цього Закону підлягаютьпримусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» - виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 4, 5 ЗУ «Про виконавче провадження» - підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно д ост. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» - у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Таким чином виходячи із положень ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець виносячи постанову про закриття виконавчого провадження чи повернення виконавчого листа стягувачеві повинен був вирішити і питання щодо скасування арешту майна, але даних заходів не здійснив.

На даний час Таращанський відділ державної виконавчої служби в Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) також відмовляється зняти арешт з майна заявника.

Враховуючи, що арешт був накладений саме в порядку виконання рішення стовно заявника, і на даний час відсутні стягнення з боржника відповідно Таращанський відділ державної виконавчої служби в Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зобов`язаний вирішити питання щодо скасування арешту з майна заявника, оскільки останній накладався саме ВДВС Таращанського РУЮ (на час вчинення виконавчих дій).

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог за скаргою в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 260-261, 353, 354, 447-451, 453 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Скаргу задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Таращанського відділу державної виконавчої служби в Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо відмови в знятті арешту зі всього рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , накладеного відповідно до постанови №16657255 Відділом державної виконавчої служби Таращанського районного управління юстиції від 14.01.2010.

Зобов`язати Таращанський відділ державної виконавчої служби в Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звільнити з-під арешту та заборони відчуження належне ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , майно, яке обтяжено на підставі постанови відділу Державної виконавчої служби Таращанського районного управління юстиції №16657255 від 14.01.2010 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Головуючий:В. І. Зінкін