Справа № 369/1459/21
Провадження № 2/369/2857/21
19 липня 2021 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого- судді - Усатова Д.Д.,
за участю секретаря - Житар А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Боярської міської ради Фастівського району Київської області про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно, -
У лютому 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до Боярської міської ради Києво-Святошинського району (нині Фастівський район) Київської області про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно, в якому просить:
встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) з квітня 2014 року по 08.07.2019 року, до часу відкриття спадщини - смерті ОСОБА_2 ;
визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) право власності на 1/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ;
Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно, позивач ОСОБА_1 посилається на наступне.
З квітня 2014 року ОСОБА_1 спільно проживала однією сім`єю із ОСОБА_3 , 1939 року народження, та його дружиною ОСОБА_2 , 1935 року народження, в належному ОСОБА_3 на праві власності будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер.
На випадок своєї смерті спадкодавець залишив заповіт, посвідчений 05.11.2014 р. державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області за реєстраційним № 1-3509, за умовами якого все своє майно він заповів позивачу ОСОБА_1 .
04.04.2015р. Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою Київської області на підставі заяви № 492 про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим 05.11.2014 р. державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області за реєстраційним № 1-3509, яка подана мною, ОСОБА_1 , була заведена спадкова справа № 192/2015 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .
25.09.2015р. від імені дружини спадкодавця - ОСОБА_2 до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області надійшла заява № 1278 про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 .
Дружина спадкодавця - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на день відкриття спадщини досягла пенсійного віку та згідно ст. 1241 Цивільного кодексу України мала право спадкувати незалежно від змісту заповіту половину частки, яка б належала їй разі спадкування за законом (1/2 від 1/2 = 1/4).
16.02.2016 року позивач звернулась із заявою до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області за р. № 189 про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 05.11.2014 року Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою Київської області за р. № 1-3509, на 3/4 частки житлового будинку АДРЕСА_2 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .
Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 246/02-31 від 16.02.2016 року позивачу відмовлено у видачі такого свідоцтва з посиланням на те, що за даними реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 зареєстровано за гр. ОСОБА_4 на підставі договору дарування, посвідченого Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою Київської області 17.12.2011 року з р. № 1-3553.
Даною постановою відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку даного житлового будинку із-за вищезазначених причин.
В зв`язку з відмовою нотаріусом у видачі позивачу свідоцтва про право власності на 3/4 частки житлового будинку АДРЕСА_2 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , з посиланням на те, що за даними реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на цей житловий будинок зареєстровано за гр. ОСОБА_4 , позивач у лютому 2018 року звернулась до Києво-Святошинського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання розірваним договір дарування від 17 грудня 2011 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого 17 грудня 2011 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Панікар В.М., зареєстрованим в реєстрі за №1-3551. з 24.10.2012 року та визнання за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 29.05.2018 у справі №369/2061/18 визнано розірваним договір дарування від 17 грудня 2011 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , та визнано за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 заповіту не залишила.

19.07.2019р. до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області позивачем ОСОБА_1 подана заява № 959 про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа № 298/2019 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

В своїй заяві позивач просила видати їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_2 , належну померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , спадкоємицею якого за законом була дружина - ОСОБА_2 , котра спадщину, що залишилася після смерті чоловіка фактично прийняла, але юридично не оформила своїх спадкових прав, та на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,1054 га з кадастровим номером :01:0024, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належну померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 2802/02-31 від 29.10.2020р. позивачу відмовлено у видачі таких свідоцтв з посиланням на те, що нею не надано документів, за якими вона одержує право на спадкування за законом та/або за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що вона хоча не є родичкою померлої ОСОБА_2 , так як була родичкою її померлого чоловіка, але вважає, що має право на спадкування за законом у четверту чергу, відповідно до ст. 1264 ЦК України, так як проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

В даному випадку для захисту свого права та інтересу, вона вимушена звернутись до суду, так як факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю може бути встановлений тільки судом.

Так, у відповідності до положень ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Позивач вказує, що вона разом із померлою ОСОБА_2 та її чоловіком ОСОБА_3 починаючи з квітня 2014 року постійно проживали разом в належному ОСОБА_3 на праві власності будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, були пов`язані одним побутом.

В зв`язку з проживанням однією сім`єю ОСОБА_3 на випадок своєї смерті склав на ім`я позивача заповіт, посвідчений 05.11.2014 р. державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області за реєстраційним № 1-3509, за умовами якого все своє майно він заповів позивачу, ОСОБА_1 .

Позивач зазначає, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 вона прийняла та оформила спадщину та продовжила проживати однією сім`єю разом із ОСОБА_2 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так як близьких родичів у неї не було, то позивач, проживаючи разом з нею, крім ведення спільного господарства та спільного побуту, також надавала їй допомогу у її лікуванні. Купляла їй ліки, робила призначені лікарем медичні процедури та один-два рази на рік влаштовувала її на лікування в Боярську районну лікарню, тому що будучи людиною похилого віку вона страждала на різні захворювання.

За весь час спільного проживання у них був спільний бюджет, вони разом харчувалися, несли спільні витрати по сплаті комунальних послуг, утримання житла, зокрема за електро та газопостачання, а також податок за землю, його ремонту, придбавали майно для спільного користування.

Крім того, позивач зазначає, що виконувала роботи пов`язані з утриманням будинку та земельної ділянки в належному технічному та санітарному стані, доглядала за фруктовим садом, допомагала ОСОБА_2 виконувати інші життєво необхідні роботи.

Також після смерті ОСОБА_2 вона займалася її похованням та сплатила всі необхідні витрати на ритуальні послуги, згідно до Договору - замовлення про надання ритуальних послуг від 08.07.2019, сплатила за установку надгробних пам`ятників, як на могилу ОСОБА_3 так і на могилку ОСОБА_2 згідно Товарних чеків від 02.09.2016р., від 23.04.2019р. та від 15.02.2020р.

Довідкою виконавчого комітету Боярської міської ради від 26.07.2019 року №180 підтверджено, що вона, ОСОБА_1 дійсно проживала за вказаною адресою разом зі ОСОБА_2 до моменту її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 і що вони вели спільне господарство та позивач поховала її за власний рахунок.

Позивач зазначає, що наведені обставини підтверджуються вищезазначеними документами, копії яких додаються до позовної заяви.

Позивач також вказує, що у разі встановлення судом факту її проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 протягом п`яти років до часу її смерті, тобто відкриття спадщини, вона набуває прав спадкоємця четвертої черги. Тому наступною її позовною вимогою є вимога про визнання за нею права власності на 1/4 частку житлового будинку та 1/4 частки земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

Позивач посилається, що не може одержати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, оскільки в нотаріальній конторі їй відмовили в оформленні спадщини на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , тому вона за захистом своїх прав звертається до суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 02.02.2021 р. зазначена цивільна справа передана в провадження судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Усатова Д.Д.

Ухвалою суду від 04.02.2021 р., відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Боярської міської ради Фастівського району Київської області про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно.

04.06.2021 року ухвалою суду вирішено питання про забезпечення доказів.

19.07.2021 представником позивача адвокатом Мєстєчкіною О.І. на електронну адресу суду надіслано клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки в судове засідання не повідомив, відзиву на позов не надав.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть виданого 08.07.2019р. спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із досліджених судом матеріалів спадкової справи № 298/2019 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , убачається, що дана спадкова справа заведена на підставі заяви № 959 від 19.07.2019р. поданої до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області позивачем ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2

29 жовтня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась із заявою до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області за №1562, в якій просить нотаріальну контору видати їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_2 , належну померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , спадкоємицею якого за законом була дружина - ОСОБА_2 , котра спадщину, що залишилася після смерті чоловіка фактично прийняла, але юридично не оформила своїх спадкових прав, та на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,1054 га з кадастровим номером :01:0024, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належну померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , як спадкоємцю четвертої черги, в зв`язку з тим, що вона на протязі останніх п`яти років постійно проживала зі спадкодавицею однією сім`єю.

З матеріалів спадкової справи № 298/2019 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , убачається, що відсутні документи які б підтверджували наявність заповіту спадкодавця ОСОБА_2 , або наявність спадкоємців першої, другої, третьої та четвертої черги за законом, крім позивача ОСОБА_1 , яка у вищезазначеній заяві до нотаріальної контори стверджує, що є спадкоємцем за законом четвертої черги.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 2802/02-31 від 29.10.2020р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, як спадкоємиці, яка проживала однією сім`єю зі ОСОБА_2 на протязі останніх п`яти років до часу відкриття спадщини, з посиланням на те, що нею не надано документів, за якими вона одержує право на спадкування за законом та/або за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

З матеріалів спадкової справи № 192/2015 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , убачається, що відповідно до заяви ОСОБА_2 від 25 вересня 2015 року за №1278 до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області, вона прийняла спадщину, що залишилася після смерті її чоловіка ОСОБА_3 .

А відповідно до заяви ОСОБА_2 в особі її представника ОСОБА_5 від 16 лютого 2016 року за №188 до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області, вона просить видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно ст. 1241 ЦК України (обов`язкова частка у спадщині) на 1/4 частку спадкового майна, а 3/4 частки спадщини залишити відкритими для спадкоємиці за заповітом, посвідченим 05.11.2014 року Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою Київської області за р. №1-3509 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка спадщину також прийняла.

16.02.2016 р. за р. №№ 1-262 та 1-266 державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області на ім`я позивача ОСОБА_1 , видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/4 частки земельної ділянки площею 0,1054 та з кадастровим номером :01:021:0024, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та грошових вкладів, належним померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

16.02.2016 р. за р. № 1-256 та 1-260 державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області на ім`я ОСОБА_2 , видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,1054 га з кадастровим номером :01:021:0024, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та грошових вкладів, належних померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Згідно рішення Києво-Святошинського районного суду від 29.05.2018 у справі №369/2061/18 визнано розірваним договір дарування від 17 грудня 2011 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , та визнано за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Отже, судом встановлено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відкрилася спадщина на 1/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , та на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,1054 га з кадастровим номером :01:021:0024, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які ОСОБА_2 успадкувала (фактично прийняла спадщину) після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 свого чоловіка ОСОБА_3 , але юридично не оформила своїх спадкових прав.

В своїй позовній заяві до суду позивач ОСОБА_1 зазначає, що вона має право на спадкування за законом у четверту чергу, відповідно до ст. 1264 ЦК України, так як проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Для встановлення факту, що має юридичне значення, позивач просить суд встановити факт її постійного проживання однією сім`єю із ОСОБА_2 з квітня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 , до часу відкриття спадщини - смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до змісту ст. 315 ЦПК України, судом можуть бути встановлені юридичні факти, зокрема факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 31.03.95 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Тобто, суд вправі задовольняти обґрунтовані вимоги про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо.

Статтею 1216 ЦК України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України, передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Нормами ст. 1258 ЦК України, визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно ч. 1 ст. 1263 ЦК України, у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У відповідності до ч. 4 ст. 3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5- рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

На підставі досліджених судом доказів встановлено, що факт постійного проживання однією сім`єю позивача ОСОБА_1 зі ОСОБА_2 з квітня 2014 року по 08.07.2019 року, до часу відкриття спадщини - смерті ОСОБА_2 , підтверджується Довідкою виконавчого комітету Боярської міської ради від 26.07.2019 року №180, в якій зазначається, що ОСОБА_1 дійсно проживала за адресою АДРЕСА_1 , разом зі ОСОБА_2 до моменту її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 і що вони вели спільне господарство та позивач поховала її за власний рахунок; Заповітом ОСОБА_3 , посвідченим 05.11.2014 р. державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області за реєстраційним № 1-3509, за умовами якого все своє майно він заповів позивачу ОСОБА_1 ; Договором - замовленням про надання ритуальних послуг від 08.07.2019р. в зв`язку з похованням ОСОБА_2 і Товарними чеками від 02.09.2016р., від 23.04.2019р. та від 15.02.2020р. про сплату ОСОБА_1 за установку надгробних пам`ятників на могили ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; Матеріалами спадкової справи №192/2015 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та спадкової справи №298/2019 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ; Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 29.05.2018 у цивільній справі №369/2061/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_2 , про визнання договору дарування житлового будинку розірваним та визнання права власності на спадкове майно.

Встановлення судом факту постійного проживання однією сім`єю позивача ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 протягом п`яти років до часу відкриття спадщини, є наслідком того, що відповідно до ст. 1264 ЦК України позивач набуває право спадкування за законом у четверту чергу.

Враховуючи, що відсутні спадкоємці ОСОБА_2 першої, другої, третьої черг та четвертої черги, крім ОСОБА_1 , то підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 , про визнання за нею права власності на 1/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , та на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,1054 га з кадастровим номером :01:021:0024, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає, що позов є обґрунтованим, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 81, 263-265, 279, 280-282, 315, 354 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 1216-1218, 1258, 1264, 1268, 1296 ЦК України, ст. 3 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Боярської міської ради Фастівського району Київської області про визнання факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) з квітня 2014 року по 08.07.2019 року, до часу відкриття спадщини - смерті ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) право власності на 1/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) право власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,1054 га з кадастровим номером :01:021:0024, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Д.Усатов