Справа № 551/980/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сиволапа Д.С.,

секретаря Кулинченко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Полтавської області скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шишацького відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Макаренко Світлани Анатоліївни,

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2021 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконався Шишацького відділу ДВС Макаренко С.А., що полягають у накладені арешту на рахунки боржника.

Обґрунтовуючи скаргу, заявник вказала, що за домовленістю з державним виконавцем щомісяця сплачувала по 500 грн. на погашення боргу у виконавчому провадженні № 65655462 від 03 червня 2021 року про стягнення з неї на корить ОСОБА_2 27000 грн.

02 серпня 29021 року державним виконавцем Макаренко С.А. винесено постанову про накладення арешту на рахунки боржника.

Внаслідок цього арештовано кошти на рахунку боржника у АТ КБ «Приватбанк» (картка НОМЕР_1 ) на яку їх надходять аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Так, вона накопичила та зберігала на даній картці для потреб дитини 7000 грн., які наразі не може використати в зв`язку з накладенням арешту.

В зв`язку цим скаржник просила суд визнати дії державного виконавця Макаренко С.А. в частині накладення арешту на рахунок боржника (картка № НОМЕР_1 ) неправомірними та скасувати постанову державного виконавця в цій частині.

Державний виконавець надіслав відзив із запереченням проти скарги, вказуючи, що прийняті нею рішення щодо арешту коштів боржника ґрунтуються на положеннях Закону України «Про виконавче провадження» та в першу чергу відповідають інтересам стягувача.

В судове засідання сторони виконавчого провадження та державний виконавець не з`явились. Їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як слідує із матеріалів скарги, відзиву державного виконавця та даних Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні в Шишацькому відділі ДВС перебуває виконавче провадження № 6565971 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат в сумі 1500 грн. та № 65655462 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми авансу в розмірі 27000 грн.

Обидва виконавчі провадження розпочаті 03 червня 2021 року з виконання виконавчих листів Полтавського апеляційного суду № 551/980/19, виданих 25.05.2021.

02 серпня 2021 року у виконавчому провадженні № 5655462 державним виконавцем Шишацького ВДВС у Миргородському районі Полтавської області Макаренко С.А. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках у 13 банках, в тому числі й в АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» (а.с.13).

Згідно наданих скаржником копій платіжних доручень боржник ОСОБА_1 за два місяці (червень-липень 2021) перерахувала на рахунок Шишацького ВДВС 200 грн. за виконавчим провадженням № 6565971 та 800 грн. № 65655462 (а.с.16-19). При цьому, як слідує із відзиву виконавця, лише 350 грн. (з 800 грн.) спрямовані на погашення основного боргу, а решта спрямована на витрати виконавчого провадження.

Доводи скаржника про те, що вона за домовленістю з державним виконавцем виплачує заборгованість платежами в розмірі 500 грн. на місяць не ґрунтуються на вимогах Закону України «Про виконавче провадження» та ЦПК України, оскільки судом не допускалось розстрочення виконання рішення. При цьому виконавець у своєму відзиві заперечує наявність такої домовленості зі скаржником.

Суд вважає, що сплата боржником у виконавчому провадженні № 65655462 лише по 400 грн. на місяць призведе того, що виконання судового рішення про стягнення боргу в сумі 27000 грн. розтягнеться більше ніж на 5 років, що є грубим порушенням прав стягувача, а також положень законодавства щодо обов`язковості судових рішень.

Так, згідно ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з п. 7 ч.3 ст. 18 Закону № 1404-VIII вВиконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до положень ч.ч. 1-2 ст. 48 Закону № 1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань скаржник ОСОБА_1 не має статусу фізичної особи підприємця, а отже до спірних правовідносин положення ст. 52 Закон № 1404-VIII не застосовуються.

Доказів того, що вказаний у скарзі рахунок скаржника у АТ КБ «ПриватБанк» (картка № НОМЕР_1 ) належить до категорії рахунків на які заборонено накладати арешт, скаржником не надано.

Так само скаржником не надано суду жодних доказів того, що на вищевказаному рахунку нею накопичені виключно кошти, що були стягнуті з ОСОБА_4 в якості аліментів на утримання її спільного сина ОСОБА_3 за рішенням суду.

Так згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень єдине виконавче провадження в якому боржником є ОСОБА_4 , а стягувачем ОСОБА_1 має номер НОМЕР_2 та рахується завершеним Київським ВДВС міста Полтави. Дані про інші відкриті виконавчі провадження з цими ж сторонами відсутні.

За таких обставин, суд вважає доводи скарги безпідставними та недоведеними. На його думку оскаржувані дії державного виконавця ґрунтуються на вимогах закону, вчинені в межах повноважень державного виконавця та спрямовані виключно на належне виконання судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шишацького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Макаренко Світлани Анатоліївни відмовити.

Копію ухвали направити особам, що беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд протягом 15-ти днів з дня отримання її копії.

Суддя Шишацького районного суду

Полтавської області Д.С. Сиволап