Справа №649/660/20
УХВАЛА

про забезпечення позову

12 квітня 2021 року м. Херсон

Херсонський міський суду Херсонської області у складі: головуючий суддя Ус О.В., секретар судового засідання Сімірзіна П.М., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі судових засідань міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа № 649/660/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Предметом спору є борг ОСОБА_3 за договором позики без номеру від 28 вересня 2018 р. перед ОСОБА_1 в розмірі 16 тис. доларів США. Позичені кошти ОСОБА_3 зобов`язалася повернути до 28 вересня 2021 року, але ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Оскільки ОСОБА_2 є однією із спадкоємців ОСОБА_3 просить посилаючись на обов`язок спадкоємця задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину (ст. 1282 ЦК України) стягнути суму боргу 16 тис. доларів США.

Провадження у справі відкрите в частині позовних вимог до ОСОБА_2 29.09.2021 року.

12.04.2021 року за протоколом передачі судової справи раніше визначеному судді від 09.04.2021 року головуючому передана заява адвоката Карпухіна Ю.Ю. про забезпечення вищевказаного позову шляхом накладення арешту на житловий будинок, що належав спадкодавцю (боржниці) ОСОБА_3 , оскільки спадкоємці можуть отримати свідоцтво про право на спадщину та розпорядитися майном, що утруднене чи зробить неможливим виконання у подальшому рішення суду.

В підготовче засідання сторони не прибули, від представника позивачки надійшла заява про проведення підготовчого засідання у його відсутність.

За правилами статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжиття передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із статтею 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його.

Таким чином у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, за договором позики без номеру від 28.09.2018 р. ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 позику в розмірі 16 тис.доларів США та зобов`язалася їх повернути до 28.09.2021 року.

Позичальник ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За матеріалами спадкової справи спадщину прийняла її донька ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_4 , який додатково поставив питання про застосування ст. 60-65 СК України.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), за позичальницею зареєстроване право власності на будинок АДРЕСА_1 , підставою для винесення інформації про право власності є свідоцтво про право на спадщину за законом від 14.04.1999 року.

За п.2 ч.1 ст. 57 СК України майно, набуте під час шлюбу в порядку спадкування є приватною власністю дружини, а тому вказане майно приватною власністю спадкодавця, яким спадкоємці в межах його вартості зобов`язані задовольнити вимоги кредитора у розмірі, що відповідає їх частці в спадщині.

Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Проте відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України "Про реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень" не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

Спадщину ОСОБА_3 прийняли два спадкоємця, але відповідачем є лише ОСОБА_2 (другий спадкоємець помер до звернення позивачки до суду), на час розгляду цієї заяви спадкоємці ОСОБА_4 не встановлювалися.

Отже, ОСОБА_2 , звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, фактично стала власником 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 після смерті своєї матері, тому має право володіти та користуватися цим майном. Відсутність реєстрації права власності на спадкове майно зумовлює обмеження лише у праві розпорядження нею. В той же час, за час розгляду справи в суді, відповідачка має можливість отримати свідоцтво про спадщину на частину зазначеного вище будинку та розпорядитися нею.

Єдиною підставою для забезпечення позову відповідно до частини 2 статті 149 ЦПК України є наявність обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також з огляду на те, що невжиття заходів по забезпеченню позову може зробити неможливим або утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог позивача.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, та враховуючи можливий негативний вплив і наслідки на відновлення порушеного права позивача в разі задоволення позови, виходячи зі співмірності ціни позову та можливої вартості 1/2 частини спадкового будинку кредитора, суд дійшов висновку про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 будинку АДРЕСА_1 .

Указане відповідає роз`ясненням, наданим судам у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», відповідно до якого, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обс), яг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позов, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У даному ж випадку вжиті заходи забезпечення позову є дієвою та оптимальною процесуальною дією, яка не дозволить спадкоємиці кредитора відповідачці по справі ОСОБА_2 на час вирішення спору розпорядитися спірним майном, а також допоможе зберегти у незмінному стані як сам об`єкт спірної нерухомості так і коло осіб, що можуть претендувати на нього.

Накладення арешту на майно фактично є обмеженням права власності (в частині права розпорядження майном), яке закріплене Конституцією України, але забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Обґрунтування іншого виду забезпечення позову заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири жодним чином не обґрунтовані, а тому відсутні підстави для задоволення заяви в цій частині.

У відповідності до ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

У зв`язку з тим, що у суду відсутні відомості, передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України для вирішення питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення позову, судом вказане питання одночасно з вирішенням питання щодо забезпечення позову не вирішується.

Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За ч.1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим. Частина 1 ст. 158 ЦПК України передбачає, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Крім того, за ч.1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

У разі вжиття судом заходів забезпечення позову про стягнення грошової суми відповідач (інша особа) може за своєю ініціативою забезпечити позов за ч.4 ст. 156 ЦПК України шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вимог позивача або надання гарантії банку на таку суму. Надання відповідачем до суду документа, що підтверджує забезпечення позову, є підставою для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову за приписами ч.5 ст. 156 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.149-150, 157, 258-260, 353 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката Карпухіна Юрія Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 , що належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог ст.153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. В. Ус