465/6434/13-ц
4-с/465/52/21
Ухвала

Іменем України

26.03.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кузь В.Я.

при секретарі судового засідання Левицькому М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. у цивільній справі №465/6434/13-ц, -

встановив:

Скаржник звернувся до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. у цивільній справі №465/6434/13-ц. Скаргу обґрунтовує тим, що 26.02.2020 року постановою оскаржуваного суб`єкта відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 465/6434/13-ц, виданого 27.08.2019р. Франківським районним судом м. Львова. Дії державного виконавця, які вчинені в момент розгляду заяви про відкриття виконавчого провадження та після винесення оскаржуваної постанови були неправомірними та можуть бути оскаржені у порядку ЦПК. Зазначає, що в період з 26 лютого 2020 року до 26 березня 2020 року жодного повідомлення про надходження реєстрового поштового повідомлення у його абонентській скринці від приватного виконавця не було, оскільки у цей період він перебував увесь час за адресою, яка вказана у постанові про відкриття виконавчого провадження. Звідси слідує, що виконавець таку не надсилав. Просить поновити 10 - денний строк для подачі цієї скарги, оскільки про наявність виконавчого провадження довідався випадково у мережі Інтернет в Єдиному державному реєстрі боржників. Вказує на те, що одразу ж вирушив до виконавця, у нього отримав оскаржувану постанову лише 18 лютого 2021 року, а 23 лютого 2021 року він занедужав. 28 лютого 2021 року збіг десятиденний строк з того часу, коли йому була вручена постанова про відкриття виконавчого провадження. 03 березня 2021 року він одужав та на наступний день одразу ж скерував цю скаргу через засоби поштового зв`язку. Таким чином десятиденний строк у періоді між 18 лютого 2021 року та 03 березня 2021 роком був перерваний з 23 лютого 2021 року до 03 березня 2021 року у зв`язку з його хворобою, а отже, пропущений з незалежних від нього причин. Відтак, просить визнати поважним пропуск 10- денного строку на подачу цієї скарги, визнати дії приватного виконавця в момент надсилання йому через засоби поштового зв`язку постанови про відкриття виконавчого провадження від 26 лютого 2020 року такими, що порушують його права під час виконання судового рішення та зобов`язати приватного виконавця з метою добровільного виконання судового рішення повторно розглянути питання відкриття виконавчого провадження та усунути порушення шляхом скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.02.2020р. з виконання виконавчого листа № 465/6434/13-ц, виданого 27.08.2019р. Франківським районним судом м. Львова.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно вимог ч.1 і ч.2 ст.450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.

Заочним рішення Франківського районного суду м. Львова від 15.06.2015р. позов задоволено частково, стягнено солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» заборгованість по кредитному договору № KF45004 від 08.10.2007 року в сумі 65 437,56 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 523 042,42 грн., в задоволенні решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю, стягнено в рівних частках з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» судовий збір в розмірі 3441,00 грн.

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 23 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 відхилено, заочне рішення Франківського районного суду м Львова від 15 червня 2015 року залишено без змін, доповнено абзац другий резолютивної частини словами: «з яких: 61 952,82 дол. США, що еквівалентно 495 188,89 грн. - заборгованість по кредиту; 3 385,84 дол. США, що еквівалентно 27 063,02 грн. - заборгованість по відсотках; 98,90 дол. США, що еквівалентно 790,51 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту та процентів».

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 22 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, заочне рішення Франківського районного суду м Львова від 15 червня 2015 року залишено без змін.

Постановою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 24 січня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 22 листопада 2017 року залишено без змін, поновлено виконання заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 15 червня 2015 року.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 19 липня 2019 року, яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного суду від 14 лютого 2020 року, замінено стягувача у виконавчих листах №465/6434/13-ц, виданих Франківським районним судом м. Львова від 15.06.2015 року з Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк», на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Траст Фінанс", ідентифікаційний код 40514657.

30 серпня 2019 року представником товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Траст Фінанс" отримано два виконавчих листи у цивільній справі №465/6434/13-ц.

Відтак, з матеріалів справи вбачається, що виконавчі листи були видані на примусове виконання рішення суду, яке набрало законної сили та не було добровільно виконано боржниками.

В підтвердження обставин, викладених в скарзі, скаржником не долучено жодних документів, які б свідчили про те, що приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І.М. під час вчинення дій, які оскаржуються, діяв в порушення вимог чинного законодавства. Скаржником не долучено будь - яких документів, на підставі яких суд може прийти обґрунтованого висновку про те, що приватним виконавцем порушено права скаржника ОСОБА_1 .

Суд критично оцінює пояснення скаржника про бажання добровільно виконати рішення суду, оскільки з досліджених матеріалів справи вбачається, що скаржнику достеменно було відомо про те, що рішення суду про стягнення кредитної заборгованості набрало законної сили.

Щодо тверджень скаржника про те, що ним з поважних причин пропущений строк на подання скарги на дії приватного виконавця, суд вважає такі необґрунтованими, зважаючи на те, що скаржником не долучено будь яких доказів в підтвердження пропуску строків подання з об`єктивних причин, які не залежали від волевиявлення скаржника.

Ч. 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст.123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно зі статтею 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої, четвертої, сьомої, восьмої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

За загальним правилом поважними причинами визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 25.02.2021р. у справі № 2-118/2001 зазначив, що у питанні поновлення процесуального строку необхідно враховувати баланс інтересів стягувача і боржника, вирішити питання якому принципу надати перевагу: принципу правової визначеності чи принципу забезпечення права на судовий захист, оскільки обидва принципи є елементами принципу верховенства права.

Ст.129-1 Конституції України закріплено те, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.Відтак, зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що у визнанні поважним пропуску строку подання ОСОБА_1 скарги на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. у цивільній справі №465/6434/13-ц слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 126, 127, 447 - 451 ЦПК України, суд

постановив:

У визнанні поважним пропуск строку подання ОСОБА_1 скарги на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. у цивільній справі №465/6434/13-ц - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, до Львівського апеляційного суду, шляхом подачі через суд першої інстанції.

Суддя В. Кузь