Дата документу 16.08.2021 Справа № 336/499/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 336/499/19 Головуючий у 1 інстанції: Дацюк О.І.
№ 22-ц/807/2857/21 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування,

ВСТАНОВИВ

В січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування.

В обґрунтування заяви зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . У 2018 році при оформленні спадщини він дізнався, що 01.07.1996 року ОСОБА_4 , яка діяла за довіреністю від імені ОСОБА_3 , укладений договір дарування, за яким ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_2 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Вказуючи. що договір був укладений під впливом помилки ОСОБА_3 , яка через похилий вік та стан здоров`я не усвідомлювала наслідків укладення такого договору.

Посилаючись на вищезазначене просив суд, визнати недійсним договору дарування житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 , яка діяла за довіреністю від імені ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2021 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що за договором дарування 01.07.1996 року ОСОБА_3 , від імені якої за довіреністю діяла ОСОБА_5 , подарувала ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 995 кв.м. 30.08.2018 року право власності на вказаний будинок зі спорудами зареєстроване за ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджено копією свідоцтва про смерть.

Відповідно до заповіту від 03.08.1984 року ОСОБА_3 заповіла усе належне їй майно ОСОБА_6 .

18.05.2018 року ОСОБА_1 , який на момент смерті ОСОБА_3 був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, вказавши, що має право на обов`язкову частку.

Як при розгляді справи у суді першої інстанції так і при апеляційному розгляді, позивач посилався на те, що дарувальник вчинила правочин під впливом помилки стосовно його наслідків.

Натомість позивач не зазначає про те, які негативні наслідки зазнала дарувальник.

Так, сторонами не оспорюється, що обдарований є онуком дарувальника, мешкав разом з нею, доглядав за нею, а відтак відсутні сумніви щодо мотивів такого правочину.

До смерті дарувальник продовжувала проживати у спірному будинку, жодних негативних наслідків від правочину для неї не відбулося.

Судова колегія також враховує що за життя сама дарувальник не оспорювала правочин, посилання апелянта на те, що вона в силу похилого віку можливо мала на меті укладення договору довічного утримання є припущенням та не впливає на правильність висновків суду.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог .

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2021 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 серпня 2021 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков