Справа № 2-5811/11
Провадження № 6/643/1/21
УХВАЛА

26.03.2021

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бабельник І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву ОСОБА_1

про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню

за позовом ОСОБА_2

до 1. ОСОБА_1

2. ОСОБА_3

третя особа Московський районний відділ у місті Харкові Головного управління Державної

міграційної служби України в Харківській області

про виселення та зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Московського районного суду м. Харкова із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виданого Московським районним судом м. Харкова за рішенням від 27.05.2015 року у цивільні справі № 2-5811/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа Московський районний відділ у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про виселення та зняття з реєстраційного обліку.

16.03.2021 року на електрону адресу Московського районного суду м. Харкова надійшло клопотання від представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 , відповідно до змісту якої вона просить зупинити провадження у цивільній справі № 2-5811/11 за заявою ОСОБА_1 до Московського відділу ВДС м. Харкова про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню до розгляду Київським районним судом м. Харкова, кримінальної справи № 640/18262/16-к за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 190 КК України, та набрання рішення по даній справі законної сили. Означене клопотання просила розглядати за її відсутності.

Заявлене клопотання обґрунтоване тим, що на її думку, не можливо об`єктивно та всебічно розглянути заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки на даний час в Київському районному суду м. Харкова перебуває кримінальна справа № 640/18262/15-к за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 190 КК України, в якій ОСОБА_1 є потерпілою, та на даний час ще не розглянута, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту Київського районного суду м. Харкова. Дана кримінальна справа безпосередньо стосується заволодіння квартирою АДРЕСА_1 , відносно якої видавався виконавчий лист, який ОСОБА_1 , намагається визнати таким що не підлягає виконанню.

У судове засідання призначене на 26.03.2021 рік учасники справи не з`явились, належним чином були повідомленні про дату, час та місце розгляду.

Розглянувши вищевказане клопотання заявника про зупинення провадження у справі, суд зазначає наступне.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27 травня 2013 року у справі № 2-5811/11 задоволено позов ОСОБА_2 , виселено ОСОБА_1 , ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 та знято останніх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 8 грн. 50 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 5 328 грн, а всього 5 373 грн 50 коп. у дольовому порядку по 2 686 грн75 коп. з кожного.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 12 квітня 2016 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 27 травня 2013 року скасовано у частині зняття ОСОБА_1 , ОСОБА_3 з реєстраційного обліку та у частині стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 у цій частині відмовлено, в іншій частині рішення районного суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 27 травня 2013 року у нескасованій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду Харківської області від 12 квітня 2016 року залишені без змін.

На примусове виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 27 травня 2013 року було видано два виконавчих листа, на підставі яких державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова головного територіального управління юстиції Харківській області 09 грудня 2016 року винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень: ВП № 53056223 та ВП № 53056072 про примусове виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 з вищевказаної квартири.

31 жовтня 2016 року на виконання рішення загальних зборів учасників ТОВ «Ан Естейт-Сервіс», затвердженого протоколом від 31 жовтня 2016 року № 5, ОСОБА_2 , як учасник цього товариства, передав в якості додаткового внеску до статутного капіталу товариства належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 , про що складено акт від 31 жовтня 2016 року № 02-31/10-16-Б. Зазначена квартира зареєстрована за ТОВ «Ан Естейт-Сервіс» на праві власності.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2017 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Замінено сторону стягувача ОСОБА_2 у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа, виданого у справі № 2-5811/11 про виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 , на правонаступника - ТОВ «Ан Естейт-Сервіс».

Постановою апеляційного суду Харківської області від 22 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного суду касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 01.12.20217 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 22.02.20218 року залишено без змін.

Частиною першою статті 251 ЦПК України передбачено вичерпний перелік підстав для виникнення обов`язку суду зупинити провадження у справі.

Пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Відповідно до цієї ж норми суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З огляду на наведене, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі.

Пов`язаність справ полягає в тому, що рішенням суду в іншій справі встановлюються обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі. Обставини повинні бути такими, що мають значення для цієї справи, тобто зупинення провадження у цивільній справі, виходячи з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки у випадку, коли у цій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав заявлених позовних вимог або умов, від яких залежить їх розгляд.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року у справі № 6-1957цс16 та у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 308/5006/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 1522/27468/12, визнаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній зі справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Проте, в даному випадку, на переконання суду, відсутні обставини, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що розгляд кримінальної справи № 640/18262/16-к за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 190 КК України, за наявності такого, що набрало законної сили рішення суду, на підставі якого видано оспорюваний виконавчий лист, виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді цієї справи наявність обставин, з якими закон пов`язує визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Також суд зазначає, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції").

Суд також враховує, що за змістом частин другої, третьої статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України обов`язковість судового рішення віднесено до основних засад судочинства.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі № 2-5811/11 за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню до розгляду Київським районним судом м. Харкова кримінальної справи № 640/18262/16-к за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 190 КК України та набрання рішенням у даній справі законної сили.

Оскільки учасники справи у судове засідання не заявились, метою дотримання процесуальних прав сторін, рівності сторін перед законом і судом, змагальності, дотримання принципів диспозитивності та пропорційності, закріплених положеннями статей 7, 13-15 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи.

Керуючись ст. ст. 251, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі № 2-5811/11 за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню до розгляду Київським районним судом м. Харкова кримінальної справи № 640/18262/16-к за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 190 КК України та набрання рішенням у даній справі законної сили.

2. Розгляд заяви відкласти на 12.04.2021 року о 10 год. 40 хв. у приміщенні Московського районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, 38-Є, каб. № 48.

3. Викликати у судове засідання учасників справи, явку яких визнати обов`язковою.

4. Відповідно до статті 261 Цивільного процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

5. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається, на офіційному веб-порталі «Судова влада України» за веб-адресою: https://ms.hr.court.gov.ua/sud2027/.

Суддя Н.В. Новіченко