Справа №442/1742/21
Провадження №2/442/635/2021
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Крамара О.В

з участю секретаря Малик О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Самбірської квартирно-експлуатаційної частини (району), військової частини НОМЕР_1 про визнання права на виключення квартири з числа службових для забезпечення сім`ї постійним житлом, -

в с т а н о в и в :
05.03.2021 позивачі звернулися до відповідачів з позовною заявою в якій просять визнати за ними право на виключення з числа службового житла двох кімнатної квартири житловою площею 36,4 м2 за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати Самбірську квартирно-експлуатаційну частину (району) подати до Дрогобицької міської ради Львівської області клопотання разом з належно оформленими документами про виключення з числа службового житла квартири за адресою: АДРЕСА_1 , жилою площею 36,4 м2.

В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що у період з 05.08.1994 по 04.10.2019 ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України на посаді помічника командира військової частини НОМЕР_1 з правових питань-юрисконсульт та у подальшому на різних посадах у військовій прокуратурі Західного регіону України.

16.09.2019 наказом Міністерства оборони України №524 його було звільнено з військової служби у запас відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий облік і військову службу» (у зв`язку із закінченням строком контракту) з правом носіння військової форми одягу, вислуга років у Збройних Силах України 25 років 1 місяць, пільгова 25 років 8 місяців.

Крім цього, позивач є учасником бойових дій, ветераном військової служби та військовим пенсіонером.

У 2007 позивачу була надана службова двокімнатна квартира житловою площею 36,4 м2 за адресою: АДРЕСА_1 . на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 позивач перебуває з 31.10.2005.

23.04.2007 виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради позивачу та його сім`ю в складі трьох осіб, був виписаний службовий ордер від 23.04.2007 №13 на право вселення у вказану квартиру на підставі рішення виконкому Дрогобицької міської ради від 19.04.2007 №125.

Дана квартира обліковується як службова у Самбірській квартирно-експлуатаційній частині (району) та військовій частині НОМЕР_1 .

27.12.2019 позивач звернувся із заявою до військової частини НОМЕР_1 щодо розгляду питання зміни статусу квартири зі «службова» з виключенням його та членів сім`ї з квартирного обліку.

Дана заява розглядалась 20.01.2020 на засіданні житлової комісії військової частини та винесено рішення №197 згідно якого вирішено «клопотати перед начальником Самбірської КЕЧ району про виключення із числа службових двокімнатної квартири АДРЕСА_2 житловою площею 36,4 м2 зі зняттям з квартирного обліку підполковника юстиції ОСОБА_1 та членів його сім`ї на підставі особистої заяви у зв`язку з вислугою на військовій службі 25 календарних років і 2 місяці», яке 20.01.2020 затверджено наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.01.2020 №22.

27.02.2021 позивач отримав із Самбірської КЕЧ району відповідь від 27.02.2021 №515 з якої вбачається, що йому відмовлено у зміні статусу квартири «службова», оскільки він не має права перебувати на квартирному обліку, бо звільнений із військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту.

05.03.2021 провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

25.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 29.03.2021.

Представник відповідача Самбірської квартирно-експлуатаційної частини (району) надав відзив на позовну, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Самбірської КЕЧ подати до Дрогобицької міської ради Львівської області клопотання про виключення з числа службового житла квартири за адресою: АДРЕСА_1 . свої вимоги обґрунтовує тим, що облік осіб, які потребують поліпшення жилих приміщень проводить житлова комісія військової частини НОМЕР_1 , а не Самбірська КЕЧ (району). Крім цього, враховуючи, що наказом т.в.о. військового прокурора західного регіону України №759 к від 03.10.2019 ОСОБА_1 був виключений з 04.10.2019 із списків особового складу військової прокуратури Західного регіону України усіх видів забезпечення у зв`язку із звільненням з військової служби у запас, а тому не залишається на квартирному обліку.

Представник відповідача Військової частини НОМЕР_1 надав відзив, в якому зазначив, що в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 подати до Дрогобицької міської ради Львівської області клопотання про виключення з числа службового житла квартири заперечує, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, так як військова частина не вчиняє та не вчиняла жодних дій чи рішень щодо зняття позивачів з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком, а тому у військової частини відсутні повноваження на звернення з відповідним клопотанням до органу місцевого самоврядування про виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей постійним житлом, такі повноваження наявні у Самбірської квартирно-експлуатаційної частини (району).

Позивачі подали заяви про розгляд справи без проведення звукозапису, позовні вимоги підтримує повністю.

Представники відповідачів подали заяви про розгляд справи без проведення звукозапису, проти задоволення позову заперечують з підстав викладених у відзивах на позовну.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, за змістом положеньст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та фундаментальними правами окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року).

Судом встановлено, що п.13 наказу Міністра оборони України від 16.09.2019 №524 відповідно до п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» підполковника юстиції ОСОБА_1 , прокурора відділу нагляду з організації процесуального керівництва, підтримання обвинувачення в суді, додержання законів при виконанні судових рішень та координації правоохоронної діяльності управління нагляду за додержанням законів, виконанням судових рішень у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності військової прокуратури Західного регіону України, звільнити з військової служби у запас підпунктом «А» (у зв`язку із закінченням строку контракту).

Відповідно до Наказу Військової прокуратури Західного регіону України №759к від 03.10.2019 вислуга років у Збройних Силах України ОСОБА_1 становить 25 років 2 місяці, пільгова 25 років 9 місяців.

Позивач відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 31.03.2015 є учасником бойових дій, а згідно посвідчення серії НОМЕР_3 від 20.07.2020 є ветераном військової служби та військовим пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_4 від 11.12.2019.

З ордеру на житлове приміщення №13 від 23.04.2007 вбачається, що такий виданий ОСОБА_1 з сім`єю із чотирьох осіб на право зайняття житлового приміщення житловою площею 36,4 кв.м., яке складається із двох в квартирі ізольованих кімнат за адресою АДРЕСА_1 . Ордер видано на підставі рішення міськвиконкому від 19.04.2007 №125.

Як вбачається з даних довідки про склад сім`ї №006256/13-2020 від 17.09.2020, виданої відділом центр надання адміністративних послуг, у вищевказаній квартирі зареєстровано місце проживання та проживає четверо осіб: ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_2 , 1975 року народження, син ОСОБА_4 , 2000 року народження та син ОСОБА_3 , 1995 року народження.

Встановлено, що позивач перебуває на квартирному обліку при в/ч НОМЕР_1 з 31.10.2005, №34 осіб, що потребують поліпшення житлових умов.

27.12.2019 позивач звернувся із заявою до військової частини НОМЕР_1 щодо розгляду питання зміни статусу квартири зі «службова» з виключенням його та членів його сім`ї з квартирного обліку.

Дана заява розглядалась 20.01.2020 на засіданні житлової комісії військової частини та винесено рішення №197 згідно якого вирішено «клопотати перед начальником Самбірської КЕЧ району про виключення із числа службових двокімнатної квартири АДРЕСА_2 житловою площею 36,4 кв.9в зі зняттям з квартирного обліку підполковника юстиції ОСОБА_1 та членів його сім`ї на підставі особистої заяви у зв`язку з вислугою на військовій службі 25 календарних років і 2 місяці».

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.11.2020 №22 затверджено рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 20.01.2020 №197 про клопотання перед начальником Самбірської КЕЧ району про виключення з числа службового житла Міністерства оборони України та надання його підполковнику юстиції ОСОБА_1 для постійного проживання в АДРЕСА_1 , загальна площа 36,4 кв.м, склад сім`ї чотири особи із знаттям його з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 .

Начальник Самбірського КЕЧ району підполковник Н.Кульчицький в листі від 22.02.2021 №515 вказав, про необхідність перевірки законності перебування ОСОБА_1 на квартирному обліку при в/ч НОМЕР_1 , так як він звільнений з військової служби.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається з підстав, що не заборонені законом.

Відповідно до п.2 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, не підлягають приватизації. Лише після вирішення питання про зняття з даного житла статусу службового, воно може бути приватизоване на умовах і в порядку, передбаченому Законом.

За змістом ст.118 ЖК Української РСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі підрозділів всіх видів і родів ЗСУ, як в воєнний, так і в мирний час. Учасникам бойових дій надаються зокрема, такі пільги, як першочергове забезпечення житлом осіб, що потребують поліпшення житлових умов.

Відповідно ч. 1 ст. 2 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла (ч. 9 ст. 12 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей").

Аналогічні приписи закріплені й в пункті 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081.

Згідно ст.12 вказаного Закону, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 3 серпня 2006 року, а саме п.3 встановлено: «Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла».

Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями на сьогодні передбачено чотири способи забезпечення житлом військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше:

1) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого;

2) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла, виключеного з числа службового;

3) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб;

4) надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Таким чином, позивач має право обрати будь - який спосіб для забезпечення житлом, оскільки вказаним Порядком не передбачено, що Квартирно-експлуатаційний відділ повноважний вирішувати, яким чином забезпечити військовослужбовців житлом.

Бездіяльність відповідача має наслідком унеможливлення реалізації права на житло, передбачене Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Конституції України.

Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями у п.11 встановлено механізм виключення житлового приміщення з числа службового, а саме: «Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу».

Пунктом 10 розділу 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року №380, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 06.09.2018 року, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.

Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.

Таким чином, питання виключення житла з числа службового має вирішуватися виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради, на території якої знаходиться, вищевказане житло.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що позивачем дотримано всі умови, що визначені Інструкцією, зокрема, позивач має календарну вислугу більше 20 років, є учасником АТО (ветеран війни - учасник бойових дій), перебуває на квартирному обліку у в/ч НОМЕР_1 та проживає разом з сім`єю у службовій квартирі, але постійного житла до цього часу не отримав.

Разом з тим, не подаючи відповідне клопотання, Самбірська КЕЧ прямо порушує конституційні права позивача на житло та гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Крім того, чинним законодавством не встановлено підстав для відмови КЕЧ району у поданні клопотання про виключення житлового приміщення з числа службового до органу місцевого самоврядування.

Таким чином, внаслідок бездіяльності відповідача-1, позивач фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло, що є порушенням житлових прав у розумінніст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 2 грудня 2010 року у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», яке набуло статусу остаточного 2 березня 2011 року, визнано, що в цій справі мало місце порушення прав заявників, гарантованих ст.8 Конвенції. Зокрема Європейський суд з прав людини констатував, що заявників було позбавлено адекватних процесуальних гарантій у процесі прийняття рішення щодо їхнього права на житло. Пунктом 51 вказаного Рішення встановлено, що з огляду на ненадання державними органами належного обґрунтування для відхилення доводів заявників ... Суд вважає, що заявників було позбавлено адекватних процесуальних гарантій у процесі прийняття рішення щодо їхнього права на житло».

Таким чином, бездіяльність Самбірської КЕЧ щодо неподання відповідного клопотання, є позбавленням процесуальних гарантій позивача у процесі прийняття рішення щодо права на житло, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ч.6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 5540 грн., слід компенсувати за рахунок (бюджетних асигнувань) держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-80, 89, 141, 244-246, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :
Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та членами його сім`ї, які проживають та зареєстровані разом з ним, а саме: дружина ОСОБА_2 , 1975 року народження, син ОСОБА_3 , 1995 року народження, син ОСОБА_4 , 2000 року народження, право на виключення з числа службового житла двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ., житловою площею 36,4 м.кв. для забезпечення його родини постійним житлом.

Зобов`язати Самбірську квартирно-екслуатаційну частину (району) подати до Дрогобицької міської ради Львівської області клопотання про виключення з числа службового житла квартири за адресою: АДРЕСА_1 ., житловою площею 36,4 м.кв.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя О.В. Крамар