Дата документу 29.03.2021
Справа № 320/8590/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Купавської Н.М.

за участю секретаря Бєгушевої Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції Запорізької області Алейніков Валентин Григорович, про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 , посвідчений 26 березня 2018 року приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції Запорізької області Алейніковим В.Г. При цьому, позивач посилається на те, що він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що у нього є сумніви щодо дійсності даного заповіту, оскільки він складений за декілька тижнів до смерті матері, яка заповіла все своє майно сторонній людині. На момент складання заповіту матері було 83 роки та вона мала ряд тяжких захворювань і це підтверджується тим, що підписання заповіту відбулося вдома. Також, йому відомо, що за життя його мати відвідувала лікаря-психіатра. Тому вважає, що при складанні та підписанні оскаржуваного заповіту його мати знаходилась в хворому стані через похилий вік та наявність ряду тяжких захворювань могла не усвідомлювати значення своїх дій.

В судове засіданні позивач не з`явився, від його представника - адвоката Михайлова Д.О. надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, на задоволенні позову наполягає.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, однак, від її представника - адвоката Сивової Я.В. надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, в позові просить відмовити. Раніше представником відповідача було надано відзив на позов, в якому позовні вимоги вона не визнає, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Посилання на похилий вік та наявність ряду захворювань не може бути підставою для визнання заповіту недійсним. Єдиною обставиною стану особи є проведення посмертною судово-психіатричної експертизи.

Третя особа - приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції Запорізької області Алейніков В.Г. у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. В матеріалах справи є його письмові пояснення, в яких він заперечує проти позову, оскільки перед складанням заповіту він спочатку особисто спілкувався з ОСОБА_3 . Він повністю впевнився в її дієздатності, вона була адекватна, пояснила, що саме вона хоче зробити та на чиє ім`я. Ніяких сумнівів щодо дієздатності ОСОБА_3 у нього не виникло і тому, він посвідчив заповіт. Але, оскільки ОСОБА_3 була людиною похилого віку і не могла з`явитися до його робочого місця, заповіт ним було посвідчено на дому, що не суперечить діючому законодавству. В позові він просить відмовити, справу розглядати в його відсутність /а.с.34/.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, допитавши у попередніх судових засіданнях свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що матір`ю позивача була ОСОБА_3 , про що зазначено в свідоцтві про народження позивача серії НОМЕР_1 від 21.11.1959 /а.с.8/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 08.05.2018 /а.с.7/.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишила заповіт на користь ОСОБА_2 , який був посвідчений 26.03.2018 приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції Запорізької області Алейніковим В.Г. /а.с.9/. Відповідно до заповіту ОСОБА_3 зробила заповідальне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалось і на яке вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.ст. 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною вільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Позивачем ставиться питання про визнання недійсним оспорюваного заповіту з підстав, передбачених ст. 225 ЦК України, а саме: через психічний розлад його мати не могла в повному обсязі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Системний аналіз норм ЦК України свідчить, що відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України виключно підстави недійсності правочину, визначені у ст.ст. 225, 231 ЦК України, зумовлюють те, що волевиявлення заповідача не було вільним та не відповідало його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, вчинений дієздатною фізичною особою в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним.

Правила цієї статті ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала у стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.

За повідомленням головного лікаря КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Мелітопольської міської ради медична картка амбулаторного хворого (форма 025/о) ОСОБА_3 відсутня. /а.с.163/.

З медичної картки КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» вбачається, що ОСОБА_3 зверталась до лікаря-психіатра з приводу свого стану здоров`я /а.с.80-84/.

За клопотанням представника позивача по справі була призначена посмертна судово-психіатрична експертиза. Згідно отриманого висновку експерта №461 від 05 жовтня 2020 року в період складання заповіту ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 розладів психічної діяльності не виявляла, тому, у період складання заповіту 26.03.2018 вона могла розуміти значення своїх дій та керувати ними /а.с.166-176/.

Постановою судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 29.02.2012 встановлено, що підставою для визнання правочину недійсним за ст. 225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними і в основу рішення суду про недійсність правочину не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях.

Отже, проведеною у справі експертизою не зроблено висновку про абсолютну неспроможність ОСОБА_3 , а навпаки, в момент підписання нею заповіту вона могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, розладів психічної діяльності не виявляла.

Відповідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами статей ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, дослідженими по справі доказами в їх сукупності спростовується той факт, що в момент підписання ОСОБА_3 оспорюваного заповіту її волевиявлення не було вільним і не відповідало її внутрішній волі.

Пояснення допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 не містять даних, які б вказували на те, що на час укладення заповіту 26 березня 2021 року ОСОБА_3 не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. З питанням про визнання недієздатною ОСОБА_3 до суду ніхто не звертався. Згідно висновку експертизи № 461 ОСОБА_3 у період складання заповіту розладів психічної діяльності не виявляла та могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, а тому, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Показання вищевказаних свідків експертам надавались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 81, 89, 264, 265, 268, 280-284, 352-356 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції Запорізької області Алейніков Валентин Григорович, про визнання заповіту недійсним відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса мешкання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції Запорізької області Алейніков Валентин Григорович, адреса: вул.Героїв Сталіграду, 3, м.Мелітополь Запорізької області.

СУДДЯ: