ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року

м.Суми

Справа №591/2200/21

Номер провадження 22-ц/816/1174/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

законний представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

треті особи: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, Садівська сільська рада Сумського району,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представників ОСОБА_2 - законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 - адвокатів Нежевело Валентини Вікторівни і Цуркана Віктора Івановича ,

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 17 травня 2021 року в складі судді Северинової А.С., постановлену в м. Суми, повне судове рішення складено 19 травня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, Садівська сільська рада Сумського району, про стягнення аліментів залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі представники законного представника позивача, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, просять ухвалу суду про залишення заяви без розгляду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що відповідно до вимог частини 4 статті 152 СК України дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років, тобто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який досяг чотирнадцятирічного віку має право та достатній обсяг дієздатності для безпосереднього звернення до суду з метою захисту свого порушеного права на належне утримання з боку матері. Заявники звертають увагу на відсутність будь-яких підстав для залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 з посиланням на пункт 1 частини 1 статті 257 ЦПК України, відповідно до якого суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності. Стверджує, що такі дії суду є явним перешкоджанням доступу неповнолітнього до правосуддя. Постановивши оскаржувану ухвалу місцевий суд порушив норми не лише національного законодавства, а і вимоги міжнародно-правових актів щодо права на судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , адвокатів Нежевело В.В., Рішки Д.С., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Залишаючи без розгляду позов ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не має цивільної процесуальної дієздатності на звернення до суду з позовом про стягнення на його користь аліментів.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень пунктів 3, 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення чи неправильне застосування норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , треті особи: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, Садівська сільська рада Сумського району Сумської області, про стягнення аліментів.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 257 ЦПК України .

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції посилався на те, що позовна заява подана особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них у порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно частини 2 статті 47 ЦПК України неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Згідно з частиною 1 статті 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу.

Згідно з ч. 4 ст. 152 СК України дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вочна досягла чотирнадцяти років.

На час звернення до суду з позовною заявою позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилось 14 років (а.с. 10).

Предметом спору є стягнення з ОСОБА_3 - матері позивача, аліментів на утримання позивача ОСОБА_1 , до досягнення ним повноліття.

Представником позивача в даній справі бере участь його батько ОСОБА_2 .

Отже, враховуючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами, вік позивача, відповідно до вищевказаних норм закону, позивач може особисто здійснювати цивільні процесуальні права в суді, зокрема, самостійно, від свого імені подавати позовну заяву у цій справі.

На підставі частини 4 статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При постановленні ухвали суд першої інстанції наведених вимог закону не врахував, що призвело до обмеження доступу позивача до правосуддя в порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для залишення позову без розгляду є обґрунтованими.

За встановлених обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Зарічного районного суду м. суми від 17 травня 2021 року про залишення без розгляду позовної заяви скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представників ОСОБА_2 - законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 - адвокатів Нежевело Валентини Вікторівни і Цуркана Віктора Івановича задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 17 травня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю.Кононенко

С.С. Ткачук