Справа № 301/2575/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" квітня 2021 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючої судді Даруда І.А.

при секретарі Сатін Н.М.

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду 26.11.2020 року з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дідо- ОСОБА_4 .

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивачки - ОСОБА_5 , яка також прийняла спадщину за померлим ОСОБА_4 , однак, не оформила своїх спадкових прав .

Мати позивачки - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною дочкою померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а тому відповідно до ст. 1261 ЦК України мала би право на спадкування по першій черзі спадкоємців за законом.

Позивачка - ОСОБА_2 , як донька ОСОБА_6 та відповідно онука ОСОБА_7 , здійснюю спадкування за правом представлення.

На час відкриття спадщини спадкодавців ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ОСОБА_2 була неповнолітньою, постійно проживала у спадковому будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , заяву про відмову від спадщини не подавала, а тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину. Відповідач- ОСОБА_3 є сином спадкодавців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , однак він спадщину не прийняв.

У липні 2020 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, проте державний нотаріус відмовив мені у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи це тим, що відсутні належні правовстановлюючі документи на спадкове майно, в зв`язку з чим просить визнати за нею - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування право власності на житловий будинок та надвірні споруди, який розташований в АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_2 подала до суду заяву про зміну позовних вимог та уточнення позову, в якій просить встановити факт прийняття ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкового майна у виді житлового будинку та надвірних споруд, що розташовані в АДРЕСА_1 , яке залишилось після смерті її батька- ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Визнати за нею- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування право власності на 1/2 частину житлового будинку та надвірних споруд, які розташовані в АДРЕСА_1 та тій підставі, що в ході судового розгляду їй стало відомо, що відповідач ОСОБА_3 на день смерті своєї матері - ОСОБА_5 був зареєстрований разом з спадкодавцею за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з мотивів, що викладені в заяві про зміну позовних вимог, просила такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував.

Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи вважає, що змінені позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідо позивачки - ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть, яке видано 17 червня 2020 року Іршавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ), актовий запис № 53 (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно, яка складається з житлового будинку та надвірних споруд, що розташовані в АДРЕСА_1 . Спадкодавцю ОСОБА_4 спадковий будинок належав відповідно до свідоцтва про право особистої власності, яке видане Довжанською селищною радою 27.03.1976 року за № 1321 (а.с.12-14). Однак, наданий час зазначене свідоцтво втрачене.

При зверненні до Довжанської сільської ради було встановлено, що на даний час відомості та записи в погосподарських книгах щодо того, хто проживав на день смерті разом із спадкодавцем ОСОБА_4 відсутні.

Мати позивачки ОСОБА_9 як спадкоємець першої черги фактично прийняла спадщину за своїм померлим батьком ОСОБА_4 . Зокрема, вона проживала в житловому будинку, що розташований в АДРЕСА_1 ( раніше- АДРЕСА_3 ), що стверджується актом обстеження, який складений комісією Довжанської сільської ради 30.03.2021 року (а.с.85). В акті обстеження зазначено, що на час смерті ОСОБА_4 разом з ним за адресою : АДРЕСА_1 дійсно проживала його дочка- ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, ОСОБА_9 доглядала за будинком, обробляла земельну ділянку та фактично вступила у володіння і управління спадковим майном, а отже, належним чином прийняла спадщину за померлим батьком ОСОБА_4 . Однак, в нотаріальному порядку ОСОБА_9 спадщину за померлим ОСОБА_4 не оформила, так як померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що стверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с.5).

Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Вказані дії повинні бути вчиненими протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, прийнята спадщина визнається такою, що належить спадкоємцю з дня відкриття спадщини.

Даний факт ніким та нічим не спростовано, встановлення даного факту має для позивачки юридичне значення, так як впливає на реалізацію її спадкових прав.

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивачки- ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №35 (а.с.8), яка також прийняла спадщину за померлим ОСОБА_4 , однак, не оформила своїх спадкових прав .

Мати позивачки - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною дочкою померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а тому відповідно до ст. 1261 ЦК України мала би право на спадкування по першій черзі спадкоємців за законом.

Позивачка - ОСОБА_2 , як донька ОСОБА_6 та відповідно онука ОСОБА_7 , здійснює спадкування за правом представлення, так як відповідно до ч.1ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

На час відкриття спадщини спадкодавців ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ОСОБА_2 була неповнолітньою, постійно проживала у спадковому будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , заяву про відмову від спадщини не подавала, а тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину. Відповідач- ОСОБА_3 є сином спадкодавців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

У липні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, проте державний нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи це тим, що відсутні належні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Відповідач ОСОБА_3 на день смерті своєї матері - ОСОБА_5 був зареєстрований разом з спадкодавцею за адресою : АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірне, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1218 ЦК України, встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

У відповідності до положень частин першої та другої статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому порядку.

Керуючись ст. ст. 4,12,19,83, 175,177,184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 1218, 1266,1268 ЦК України, ст. ст. 548, 549 ЦК України ( 1963 р.), суд, -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкового майна у виді житлового будинку та надвірних споруд, що розташовані в АДРЕСА_1 , яке залишилось після смерті її батька- ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування право власності на 1/2 частину житлового будинку та надвірних споруд, які розташовані в АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : І. А. Даруда