ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/172/21 Справа № 194/1386/19 Суддя у 1-й інстанції - Солодовник І. С. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Петешенкової М.Ю.,

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

при секретарі - Пивоваровій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Тарасевича Сергія Валерійовича

на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року

у цивільній справі за позовом Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, яка діє в інтересах держави в особі Тернівської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_1 про стягнення доходу отриманого від безпідставно набутого майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2019 року Павлоградська місцева прокуратура Дніпропетровської області, яка діє в інтересах держави в особі Тернівської міської ради Дніпропетровської області, звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 25 квітня 2014 року № 817-47/VI, затверджені матеріали технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надано ТОВ «ГРІН-ВЕСТ» в оренду земельну ділянку, площею 0,2510 га, кадастровий номер земельної ділянки: :01:064:003 для обслуговування нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 на 10 років. Цільове призначення земельної ділянки - землі житлової та громадської забудови, код КВЦПЗ 03.07 (для будівництва та обслуговування будівель торгівлі). Орендна ставка згідно з указаним рішенням складає 4% від грошової оцінки земельної ділянки. На підставі даного рішення, 03 липня 2014 року, між Тернівською міською радою Дніпропетровської області та ТОВ «ГРІН-ВЕСТ» укладено договір оренди земельної ділянки, площею 0,2510 га.

23 грудня 2016 року на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 1702 ТОВ «ГРІН-ВЕСТ» передало у власність відповідачу нерухоме майно - нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 , площею 809 кв.м. 28 грудня 2016 року відповідач змінив юридичну адресу місцезнаходження нерухомого майна та на даний час актуальною є адреса: АДРЕСА_2 , однак, зміни адреси місцезнаходження земельної ділянки, на якій розміщена дана нежитлова будівля до Державного земельного кадастру внесені не були.

У зв`язку з відчуженням права власності на нерухоме майно, на підставі рішення Тернівської міської ради Дніпропетровської області № 281-18/VII від 27 січня 2017 року ТОВ «ГРІН-ВЕСТ» припинено дію договору оренди землі, наданого для обслуговування нежитлової будівлі, площею 0,2510 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:064:0003, з моменту державної реєстрації угоди про розірвання договору оренди землі. На виконання зазначеного рішення, 06 лютого 2017 року, між ТОВ «ГРІН-ВЕСТ» та Тернівською міською радою Дніпропетровської області, укладено угоду про розірвання договору оренди землі, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 22 січня 2015 року № 18775210, яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 07 лютого 2017 року № 20867273.

Право на земельну ділянку у зв`язку з переходом права на об`єкти нерухомості, розташовані на цих ділянках, відповідачем не оформлено. Відповідач не звертався до Тернівської міської ради Дніпропетровської області з клопотанням щодо надання дозволу на розробку землевпорядної документації для передачі в оренду земельної ділянки, площею 0,2510 га, кадастровий номер: :01:064:0003, по АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки від 16 січня 2018 року відповідач не має прав ні власника, ні землекористувача вищевказаної земельної ділянки по АДРЕСА_1 , та у порушення ст. 125 ЗК України користується земельною ділянкою за цією адресою без документа, що посвідчує право власності чи право користування земельною ділянкою.

На адресу Тернівської міської ради Дніпропетровської області від відповідача жодного звернення з пропозицією укласти договір оренди не надходило.

Відповідач викликався та був присутній на засіданнях робочої групи з перевірки додержання вимог законодавства, реалізації державної політики у сфері регулювання земельних відносин, використання та охорони земель, де надавав пояснення, що має намір в майбутньому змінити вид використання земельної ділянки по АДРЕСА_2 на сільськогосподарські землі, однак продовжує використовувати земельну ділянку без правовстановлюючих документів по теперішній час.

У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на користь Тернівської міської ради Дніпропетровської області до місцевого бюджету м. Тернівка Дніпропетровської області дохід, отриманий від безпідставно набутого майна, в сумі 217495,14 грн., та стягнути понесені судові витрати в розмірі 3262,43 грн.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року позов Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, яка діє в інтересах держави в особі Тернівської міської ради Дніпропетровської області, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Тернівської міської ради Дніпропетровської області дохід отриманий від безпідставно набутого майна в сумі 217495,14 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач правомірно володіє лише нерухомим майном, а саме нежитловими будівлями, розташованими на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 . Проте, відповідне право щодо користування вказаною земельною ділянкою за відповідачем не зареєстровано, договору оренди з власником земельної ділянки не укладено. Сума у розмірі 217495,14 грн. є сумою несплаченої відповідачем орендної плати за використання земельної ділянки, яка перебуває у власності Тернівської міської ради Дніпропетровської області без укладення договору оренди, внаслідок чого, міська рада була позбавлена можливості отримати дохід у вказаному розмірі від передачі спірної земельної ділянки в оренду.

Не погодившись з таким судовим рішенням, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Тарасевич С.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про задоволення позовних вимог, оскільки не з`ясував та не дослідив питання щодо наявності підстав для представництва Павлоградською місцевою прокуратурою позивача у справі - Тернівської міської ради Дніпропетровської області та не перевірив причини, які перешкоджають здійсненню захисту прав та інтересів позивача особисто. Позивачем не було зазначено ані об`єктивних причин невиконання органом місцевого самоврядування своїх обов`язків, ані обґрунтованих доказів такої бездіяльності. Предметом даного спору є вимога про стягнення коштів за використання земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності, без укладення договору оренди, внаслідок чого позивачем не отримано дохід у зазначеному розмірі у вигляді неодержаної орендної плати за землю, який за визначенням статті 22 ЦК України є збитками у вигляді упущеної вигоди. Проте, в позовній заяві та в оскаржуваному рішенні, нормативним обґрунтуванням позовних вимог є статті 1212 ЦК України, відповідно до якої спірна сума коштів є безпідставно набутим відповідачем майном, яке підлягає поверненню позивачу в порядку, встановленому статтею 1214 ЦК України. Договір оренди землі від 22 січня 2015 року №18775210 не був припинений повністю 07 лютого 2017 року, а припинено лише щодо зобов`язань для ТОВ «Грін-Вест», тому відповідно з 07 лютого 2017 року відповідач фактично став стороною вказаного договору оренди землі. Розрахунок розміру недоодержаної орендної плати за безоплатне користування земельною ділянкою не додавався до позовної заяви, та як наслідок не досліджувався судом.

Тернівська міська рада Дніпропетровської області та Павлоградська місцева прокуратура Дніпропетровської області подали відзиви на апеляційну скаргу, в яких просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16 січня 2018 року № НВ-018 земельна ділянка 0,2510 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № :01:064:0003, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, належить на праві комунальної власності Тернівській міській раді Дніпропетровської області, дата державної реєстрації земельної ділянки 15 квітня 2014 року (а.с.32-36).

Відповідно до рішення Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 25 квітня 2014 року № 817-47/VI, затверджено матеріали технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надано в оренду юридичній особі ТОВ «Грін-Вест» земельну ділянку для обслуговування нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2510 га, кадастровий № :01:064:0003 на 10 років (а.с.83-88).

Згідно пункту 1 договору оренди землі від 03 липня 2014 року, укладеного між Тернівською міською радою Дніпропетровської області та ТОВ «Грін-Вест», Тернівська міська рада Дніпропетровської області, як орендодавець надає, а ТОВ «Грін-Вест», як орендар приймає у строкове користування земельну ділянку для обслуговування нежитлової будівлі, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , згідно з рішенням Тернівської міської ради № 817-47/VI від 25 квітня 2014 року, кадастровий номер - :01:064:0003 (а.с.40-44).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15 липня 2019 року № 173834983, відповідач ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, а саме: будівлі, магазину-цеху напівфабрикатів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на підставі договору купівлі-продажу від 23 грудня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1702 (а.с.21-23).

27 грудня 2016 року змінено адресу місцезнаходження нерухомого майна, власником якого є ОСОБА_1 , а саме: нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на адресу: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18 червня 2019 року № 170788262 (а.с.24-28).

У зв`язку з відчуженням права власності на нерухоме майно ТОВ «Грін-Вест» припинено дію договору оренди землі, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 22 січня 2015 року № 18775210, щодо земельної ділянки загальною площею 0,2510 га для обслуговування нежитлової будівлі, яка знаходиться: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :064:0003, що підтверджується угодою від 06 лютого 2017 року про розірвання договору оренди землі (а.с.45-46) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 13 лютого 2017 року № 80170638 (а.с.47-48), а також рішенням Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 27 січня 2017 року № 281-18/VII «Про припинення договору оренди землі» (а.с.89).

Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно з п. е ч. 1 ст. 141 ЗК України, набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача.

За змістом глави 15 ЗК України право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частина перша ст. 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 ЗК України).

Відповідно до ст. 125 ЗК України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

За змістом вказаних приписів виникнення права власності на жилий будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, враховуючи приписи частини другої статті 120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника жилого будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані.

До моменту оформлення власником об`єктів нерухомості права оренди земельних ділянок, на яких ці об`єкти розташовані, відносини з фактичного користування земельними ділянками без укладених договорів їх оренди та недоотримання їхнім власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом положень глави 83 ЦК України для кондикційних зобов`язань характерним є, зокрема, приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Отже, за змістом вказаних положень право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, з огляду на приписи частини 2 статті 120 ЗК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

Фактичний користувач земельних ділянок, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельних ділянок на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17.

Після набуття права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно, що розташовано на земельній ділянці комунальної власності м. Тернівка Дніпропетровської області, на адресу відповідача виконавчим комітетом Тернівської міської ради Дніпропетровської області були направлені листи від 19 травня 2017 року № 1464/01-26 та від 12 січня 2018 року № 160/01-26, згідно яких ОСОБА_1 повідомлявся щодо використання ним земельної ділянки без правовстановлюючих документів та на безоплатній основі, у зв`язку з переходом права власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23 грудня 2016 року, які останній отримував особисто.

Крім того, ОСОБА_1 повідомлявся, що йому необхідно терміново звернутися з відповідним пакетом документів до відділу (центру) надання адміністративних послуг виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області для передачі в оренду земельної ділянки (а.с.58-62).

Згідно акту обстеження земельної ділянки, що перебуває в комунальній власності від 11 травня 2018 року комісією у складі членів робочої групи з перевірки додержання вимог законодавства, реалізації державної політики у сфері регулювання земельних відносин, використання та охорони земель в м. Тернівка за участі землекористувача ОСОБА_1 проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться у комунальній власності, з метою визначення її стану та суб`єктів користування, за результатами якого встановлено, що на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , загальною площею 2510 кв.м., кадастровий номер :01:064:0003, розташовано нерухоме майно - нежитлова будівля, магазин-цех напівфабрикатів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що перебуває на праві приватної власності у фізичної особи ОСОБА_1 (договір купівлі-продажу нерухомого майна від 23 грудня 2016 року № 1702), яке на дату перевірки має юридичну адресу - АДРЕСА_2 ). Попереднім землекористувачем юридичною особою ТОВ «Грін-Вест» 07 лютого 2017 року припинено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки. У зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 до фізичної особи ОСОБА_1 перейшло право користування земельною ділянкою, на якій воно розміщено, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі»). До 11 травня 2018 року землекористувач не звертався до Тернівської міської ради Дніпропетровської області для передачі земельної ділянки в оренду відповідно до ст. 123 Земельного кодексу України та продовжував використовувати земельну ділянку без правовстановлюючих документів (а.с.78-81).

Крім того, актом обстеження земельної ділянки, що перебуває в комунальній власності від 15 липня 2019 року встановлено, що обстеження вищевказаної земельної ділянки, кадастровий номер :01:064:0003, відбулося за відсутності землекористувача ОСОБА_1 , та станом на 15 липня 2019 року землекористувач не звертався до Тернівської міської ради Дніпропетровської області для передачі земельної ділянки в оренду відповідно до ст. 123 Земельного кодексу України та продовжував використовувати земельну ділянку без правовстановлюючих документів (а.с. 118-124).

ОСОБА_1 заперечень щодо актів обстеження Тернівській міській раді Дніпропетровської області не подавав.

19 березня 2018 року до відділу прогнозування розвитку споживчого ринку земельних відносин та управління комунальним майном виконавчого комітету Тернівської міської ради Холодов К.В. подав заяву про надання дозволу на розроблення технічної документації з землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок (а.с.100), яка 22 березня 2018 року розглянута на засіданні робочої групи з перевірки додержання вимог законодавства, реалізації державної політики у сфері регулювання земельних відносин, використання та охорони земель. За результатами якої, ОСОБА_1 листом виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 22 березня 2019 року № 1028/01-26 повідомлено, що надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки ( АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2510 га, кадастровий номер :01:064:0003) є передчасним і не може відбуватися без оформлення договору оренди землі. Для передачі в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 необхідно звернутися до відділу (центру) надання адміністративних послуг виконавчого комітету Тернівської міської ради (а.с. 101).

Отже, судом встановлено, що Тернівською міською радою Дніпропетровської області здійснювались заходи щодо укладення з ОСОБА_1 договору оренди вищевказаної земельної ділянки (а.с.68-73), однак останній ігноруючи вимоги Тернівської міської ради Дніпропетровської області договір оренди не уклав, що також підтверджується листом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 24 липня 2019 року № 8238/9//04-36-54-50, згідно якого за даними відомостей ЄДР речових прав земельна ділянка за кадастровим номером :01:064:003 за ОСОБА_1 не значиться. За результатами проведеного аналізу реєстраційних даних та згідно даних ЄДР речових прав фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не встановлено, що даною особою укладений договір оренди земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.98-99).

Водночас, за змістом ст. 125 ЗК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідачем речові права на земельну ділянку не зареєстровані.

ОСОБА_1 правомірно володіє лише нерухомим майном, а саме нежитловими будівлями, розташованими на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , проте, відповідне право щодо користування вказаною земельною ділянкою за відповідачем не зареєстровано, договору оренди з власником земельної ділянки не укладено.

Згідно з ч. 1 ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Відповідно до ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно з п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Позивачем вживались заходи щодо отримання розрахунку недоодержаного доходу від використання земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0,2510 га по АДРЕСА_2 (а.с. 63-65).

Окрім цього, відповідні заходи щодо здійснення розрахунку розміру заподіяних відповідачем збитків, вживались і Тернівською міською радою Дніпропетровської області (а.с. 103).

Згідно листа Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 29 березня 2018 року № 15173/04-36-13-16, ОСОБА_1 сплачено земельний податок з фізичних осіб у 2018 році, а саме: сплачено грошові кошти в сумі 66950,00 грн., за земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.82), що свідчить про визнання відповідачем права користування спірною земельною ділянкою без правовстановлюючих документів.

Сума, заявлена позивачем до стягнення, розрахована як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування відповідно до нормативної грошової оцінки та Положення про встановлення плати за землю в межах м. Тернівка Дніпропетровської області, затвердженого рішенням Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 29 січня 2016 року № 70-5/VII «Про затвердження Положення про встановлення плати за землю в межах м. Тернівка Дніпропетровської області в новій редакції» (а.с. 90-97).

Нормативна грошова оцінка є основою для визначення розміру орендної плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, про що зазначено у постанові Верховного Суду від 28 січня 2019 року у справі № 922/3782/17.

Відповідно до розрахунку розміру недоодержаної орендної плати за безоплатне користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:064:0003, проведеного начальником відділу прогнозування розвитку споживчого ринку, земельних відносин та управління комунальним майном виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області на підставі даних Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, даних Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки у 2017-2019 роках, розмір неодержаної орендної плати за період з 08 лютого 2017 року по 11 червня 2019 року складає 217495,14 грн., а саме: у 2017 році - 108399,77 грн., у 2018 році - 54728,80 грн. (121678,80 грн. - 66950,00 грн. з урахуванням сплаченої відповідачем суми податку), у 2019 році - 54366,57 грн. (а.с.66-67).

Встановивши обставини справи, а також те, що відповідач правомірно володіє лише нерухомим майном, а саме нежитловими будівлями, розташованими на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , проте право користування вказаною земельною ділянкою за відповідачем не зареєстровано, договору оренди з власником земельної ділянки не укладено, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь Тернівської міської ради Дніпропетровської області суму доходу, отриманого від безпідставно набутого майна у розмірі 217495,14 грн., оскільки Тернівська міська рада Дніпропетровської області була позбавлена можливості отримати дохід у вказаному розмірі від передачі спірної земельної ділянки в оренду.

З приводу доводів апеляційної скарги щодо відсутності підстав для представництва Павлоградською місцевою прокуратурою позивача у справі - Тернівської міської ради Дніпропетровської області, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами (ч. 3 ст. 56 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Обставини дотримання прокурором процедури, встановленої частинами 3 та 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до положень ст.ст. 56, 185 ЦПК України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. У той же час відповідний уповноважений орган, виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутися до суду з позовом з метою захисту інтересів держави.

При цьому захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді згідно із ч. 4 ст. 56 ЦПК України має наслідком застосування положень, передбачених ст. 185 цього Кодексу, про залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків і повернення в разі, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк ці недоліки не усунуті.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18.

З матеріалів справи вбачається, що з приводу користування ОСОБА_1 земельною ділянкою, заступник керівника Павлоградської місцевої прокуратури вперше звернувся до міського голови м. Тернівка 05 березня 2018 року (а.с.49-50).

На зазначене звернення 07 березня 2018 року міський голова Тернівської міської ради повідомив, що рішення Тернівської міської ради про надання згоди на складання технічної документації з землеустрою або передачу земельних ділянок у власність та користування ОСОБА_1 відсутні (а.с.51).

Таким чином, вже на час звернення прокурора до Тернівської міської ради, останній було достовірно відомо про використання відповідачем земельної ділянки по АДРЕСА_2 без відповідних правовстановлюючих документів, однак заходів, спрямованих для стягнення коштів, не вживалось.

06 червня 2019 року заступник керівника Павлоградської місцевої прокуратури листом №02/76-739 просив голову Тернівської міської ради повідомити чи зверталась Тернівська міська рада або виконавчий комітет до суду із заявами до ОСОБА_1 про стягнення коштів (неодержаного доходу) від використання земельних ділянок (а.с.63-65).

В свою чергу, Тернівська міська рада листом №1267/0/2-19 від 11 червня 2019 року повідомила Павлоградську місцеву прокуратуру, що виконавчий комітет не звертався до суду із заявами до ОСОБА_1 про стягнення коштів від використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, та просила вжити заходів представницького характеру щодо стягнення коштів недоотриманих міським бюджетом у зв`язку з безоплатним користування земельними ділянками (а.с.66).

Вказані обставини свідчать про нездійснення уповноваженим органом захисту порушених інтересів держави в передбаченому законом порядку.

При цьому Тернівською міською радою, до повноважень якої відноситься питання розпорядження об`єктами права комунальної власності, всупереч вимогам ст.ст. 16, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" не вжито належних заходів щодо захисту комунальної власності.

Враховуючи наведені правові висновки Великої Палати Верховного Суду та встановлені судом обставини, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції стосовно наявності підстав для представництва інтересів держави у суді прокурором у даному випадку.

Доводи апеляційної скарги про те, що вимога про стягнення коштів за використання земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності, без укладення договору оренди, внаслідок чого позивачем не отримано дохід у зазначеному розмірі у вигляді неодержаної орендної плати за землю, який за визначенням статті 22 ЦК України є збитками у вигляді упущеної вигоди, не заслуговують на увагу та спростовуються вищезазначеними положеннями законодавства, зокрема правовим висновком, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопад 2018 року у справі № 922/3412/17.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що договір оренди землі від 22 січня 2015 року №18775210 не був припинений повністю 07 лютого 2017 року, а припинено лише щодо зобов`язань для ТОВ «Грін-Вест», тому відповідно з 07 лютого 2017 року відповідач фактично став стороною вказаного договору оренди землі, та доводи скарги про відсутність в матеріалах справи розрахунку розміру недоодержаної орендної плати за безоплатне користування земельною ділянкою, підлягають відхиленню, оскільки спростовуються дослідженими судом матеріалами справи.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Таким чином, переглядаючи справу, відповідно до вимог 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, за наявними в справі доказами, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Тарасевича Сергія Валерійовича - залишити без задоволення.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида