Справа № 450/134/18 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/811/848/21 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

12 квітня 2021 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді Левика Я.А., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 червня 2020 року у справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

в с т а н о в и в :

ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 червня 2020 року провадження у справі закрито.

Вказану ухвалу оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу на неї 04 лютого 2021 року.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України (в редакції чинній на час постановлення оскаржуваного рішення) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, зокрема, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
17 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року № 731-IX (далі Закон № 731-IX), яким внесено зміни до пункту 3 розділу XII «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України та викладено в новій редакції, а саме: «Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом».
Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України (в редакції чинній на час подання апеляційної скарги), під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст ухвали проголошено та складено 22 червня 2020 року, однак строк на апеляційне оскарження згідно пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України (в редакції чинній на час постановлення оскаржуваного рішення) автоматично було продовжено на строк дії карантину.
Однак, 17 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19)», згідно якого процесуальні строки, які були продовжені на строк дії карантину, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.
Зважаючи на те, що вказаний вище закон набрав чинності 17.07.2020 року, строк на апеляційне оскарження ухвали суду, який було продовжено на час дії карантину, закінчився 06 серпня 2020 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції. В обґрунтування клопотання зазначає, що розгляд справи 22 червня 2020 року відбувся без його участі (попередньо він звертався до суду про перенесення дати засідання), оскільки він як військовослужбовець, на той час виконував обов`язок по захисту вітчизни в районі проведення антитерористичної операції, про що повідомив суд листом. Вказує, що про розгляд справи 22 червня суд його не повідомив. Зазначає, що про прийняття оскаржуваної ухвали він дізнався лише 31 грудня 2020 року, тобто після повернення з АТО. Щодо призначення до розгляду даної справи він ніяких повідомлень після АТО і до кінця 2020 року із суду чи від інших осіб не отримував, незважаючи на те що ще 7 вересня 2020 року звертався до суду у цій справі із заявою- клопотанням повідомити про дату призначення розгляду даної справи чи прийняті у ній рішення. В матеріалах справи це його звернення є, однак суд на нього відповіді так і не надав, тому про ухвалу від 22 червня 2020 року він нічого не знав. Вказує, що 31 грудня 2020 року був у Пустомитівському районному суді з інших питань та поцікавився заодно в канцелярії суду на коли призначено розгляд справи № 450/134/18 та дізнався, що в даній справі 22 червня 2020 року суд уже виніс ухвалу про закриття у ній провадження. Оскільки в канцелярії йому відмовили у видачі даної ухвали, за порадою її працівників того ж дня, 31 грудня 2020 року, він звернувся до суду з письмовими заявами про видачу мені копії оскаржуваної ухвали від 22 червня 2020 року та надання можливості ознайомитись із матеріалами даної справи, про що на вказаних заявах наявні відповідні відмітки. Звертає увагу на те, що через зайнятість по службі він не мав можливості в робочий час бути в суді раніше 21 січня цього року, тому роздрукований та завірений печаткою суду екземпляр ухвали від 22 червня 2020 року він отримав із суду лише 21 січня 2021 року, про що є відповідний запис, тоді ж ознайомився з матеріалами справи.
Однак, заявлене апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід вважати безпідставним, необґрунтованими та таким, що не підтвердженим жодними доказами.

Так, посилання апелянта на те що розгляд справи 22 червня 2020 року відбувся без його участі, оскільки він як військовослужбовець, на той час виконував обов`язок по захисту вітчизни в районі проведення антитерористичної операції та про прийняття оскаржуваної ухвали він дізнався лише 31 грудня 2020 року, тобто після повернення з АТО слід вважати не обґрунтованим, оскільки в матеріалах справи відсутні докази перебування ОСОБА_1 з 22.06.2020 року по 31.12.2020 в зоні АТО.
Натомість, з довідки військової частини НОМЕР_1 від 02.06.2020 року №350/488/57699 вбачається, що ОСОБА_1 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в період з 27.02.2020 року по 25.05.2020 року.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 15.09.2020 року ОСОБА_1 подано до суду заяву про повідомлення його про розгляд справи.

Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що 08 вересня 2020 року Пустомитівським районним судом Львівської області надсилалась копія оскаржуваної ухвали ОСОБА_1 за адресою його офіційного місця реєстрації, однак конверт з копією оскаржуваної ухвали повернувся до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (Т.2 а.с.31-32).

Також, слід звернути увагу і на те, що із заявою про отримання оскаржуваної ухвали, ОСОБА_1 звернувся до суду 31.12.2020 року, однак фактично за отриманням звернувся та отримав копію ухвали лише 22.01.2020 року.

Посилання ОСОБА_1 на те, що ухвала отримана лише 21.01.2021 року у зв`язку із зайнятістю по службі не є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки вказане не підтверджено жодними доказами.

Відтак, ОСОБА_1 не надано обґрунтованих доводів та належних доказів того, що перешкоджало йому, будучи обізнаним про розгляд справи в суді, в межах розумного строку отримати вказану ухвалу в суді та подати апеляційну скаргу на неї та зважаючи на те, що оскаржувана ухвала була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 20 липня 2020 року.
Зважаючи на вказане, подання апеляційної скарги 04 лютого 2021 року на ухвалу від 22 червня 2020 року, тобто більше ніж через пів року після її постановлення, слід вважати таким, що значно перевищує встановлений законом загальний п`ятнадцятиденний термін на її подання та наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не свідчать про підставність пропуску такого строку.

Враховуючи вищенаведене, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є необґрунтованим та таке слід відхилити.

Згідно ч.3 ст.357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи вказане, апеляційну скаргу слід залишити без руху для усунення вказаного вище недоліку, а саме для надання апелянту можливості подати апеляційному суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням обґрунтованих доводів поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.

Особу, що подала скаргу слід попередити про те, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, їй буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Документи на виконання вимог ухвали, необхідно у визначений строк подати Львівському апеляційному суду.

Керуючись ст.ст. 352, 357 ЦПК України

у х в а л и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 червня 2020 року залишити без руху.

Надати особі, що подала скаргу строк для усунення недоліків апеляційної скарги - десять днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку невиконання вимог ухвали у встановлений строк, особі, що подала скаргу буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Суддя Я.А. Левик