ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 серпня 2021 року м. Харків

справа № 643/5488/17

провадження № 22-ц/818/3629/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря: Каплоух Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги,

за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Харківводоканал» на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 7 грудня 2020 року (суддя Скотар А.Ю.),-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 7 грудня 2020 року заяву Комунального підприємства «Харківводоканал» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання залишено без задоволення.

Ухвала мотивована тим, що заявник не надав доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки з 2017 року не вживав заходів щодо отримання копії судового рішення та виконавчого документу, при цьому був обізнаний про існування судового рішення, яким на його користь стягнуто грошові кошти, крім того, 05.10.2020 представник заявника ознайомився з матеріалами справи та був обізнаний про закінчення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, подавши заяву про отримання копії рішення та виконавчих листів 09.10.2020 до закінчення строку пред`явлення листів до виконання, отримав їх на руки майже через місяць, 05.11.2020.

В апеляційній скарзі комунальне підприємство «Харківводоканал» просить скасувати вказану ухвалу та поновити КП «Харківводоканал» строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів, виданих 05.11.2020 у справі № 643/5488/17 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП «Харківводоканал» заборгованності.

Вважає, що строк був пропущений підприємством з поважних причин, а саме: звільнення юрисконсульта ОСОБА_3 , яка безпосередньо була обізнана з усіх справ, що перебували в провадженні Московського районного суду м. Харкова, в тому числі і діючий у світі загальнонаціональний карантин, в подальшому запроваджений національний карантин відповідно до ст. 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», та в подальшому адаптивний, який триває до теперішнього часу. Посилається на те, що отримання стягувачем виконавчого листа або судового наказу після закінчення строку для пред`явлення його до виконання є поважною причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Неможливість виконати рішення суду, неможливість пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа до виконавчої служби для подальшої роботи, позбавляє підприємство можливості отримати грошові кошти за надані послуги, які споживачу надавались в повній мірі, і якими він користувався.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

В судове засідання учасники справи не з"явилися, про час і день судового засідання були повідомлені належним чином. За таких обставин судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності не з"явившихся осіб.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.09.2017 на користь КП «Харківводоканал» стягнуто заборгованість з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 10 639,97 грн та судовий збір на користь держави. Рішення набрало законної сили 23.10.2017.

Копія рішення отримана представником заявника у приміщенні суду, з жовтня 2017 по вересень 2020 заявник не звертався до суду з заявою про отримання копії рішення, яке набрало законної сили, та виконавчих листів.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.

Як вбачається з усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке ухвалив суд, є невід`ємною частиною «права на суд», та ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може буде виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

За змістом пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відтак, невиконання судових рішень, які набрали законної сили, є неприпустимим і, виходячи з обставин цієї конкретної справи, не може бути виправданим.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як передбачено частиною 1 статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не встановлено.

Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

З матеріалів справи вбачається що заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 13.09.2017 набрало законної сили 23.10.2017. З заявою про видачу виконавчих листів КП «Харківводоканал» звернулось до суду першої інстанції лише 09.10.2020, отримав їх 05.11.2020, тоді як строк пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання закінчився 23.10.2020.

Як на підставу для поновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання КП «Харківводоканал» посилалось на звільнення юрисконсульта та карантин, у зв`язку з чим вважало, що пропустило строк на пред`явлення виконавчих листів до виконання з поважних причин.

Проте, наведені КП «Харківводоканал» обставини не пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами та ці посилання не є поважною причиною для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Жодних поважних причин, що перешкоджали КП «Харківводоканал» протягом 3 років звернутися до суду першої інстанції для отримання виконавчих листів та предявити їх до виконання, заявником не зазначено та не надано належних і допустимих доказів на їх підтвердження.

Інших причин поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа КП «Харківводоканал» в суді першої інстанції не навів.

До суду апеляційної інстанції представник заявника також не надав доказів поважності причин для поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів.

Посилання на карантинні обмеження, що в сукупності є поважними причинами пропуском строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів не можуть в даному випадку бути поважною причиною.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року Кабінет Міністрів України установив з 12 березня 2020 року на усій території України карантин та введено, з урахуванням подальших змін, відповідні заборони та обмеження.

При цьому, засоби поштового зв`язку були у вільному доступі.

Таким чином, КП «Харківводоканал» мало можливість як звернутися до суду з заявою про видачу виконавчих листів та отримати їх до закінчення строку їх пред`явлення, так і звернути ці листи до примусового виконання до виконавчої служби.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав.

Чинним законодавством передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що будь-яких належних доказів на підтвердження вимог заявника не надано, інших доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не зазначено, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується колегія суддів, обґрунтовано дійшов висновку про відмову КП «Харківводоканал» в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, питання щодо перерозподілу судових витрат не вирішувалось.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Харківводоканал» - залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 7 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміної

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови складено 10 серпня 2021 року