КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 761/2451/15 Головуючий у суді першої інстанції - Притула Н.Г.
Номер провадження № 22-ц/824/3379/2021 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
У Х В А Л А

про закриття апеляційного провадження

31 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: головний державний виконавець Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Леся Євгеніївна, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою про визнання незаконним та скасування рішення Головного державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Л.Є., зобов`язання вчинити дії, в якій просив суд:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Головного державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Мороз Л.Є. у формі повідомлення від 16 липня 2020 року про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа №761/2451/15-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 19 травня 2020 року;

- зобов`язати Головного державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Мороз Л.Є. прийняти до виконання виконавчий лист №761/2451/15-ц, виданий Шевченківським районним судом м. Києва 19 травня 2020 року, відкривши виконавче провадження та вчинивши усі необхідні та передбачені законом виконавчі дії, спрямовані на своєчасне і в повному обсязі виконання рішення суду.

Вимоги скарги обґрунтовував тим, що головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Мороз Л.Є. було прийняте повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі положень п.4 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», так як у ПАТ КБ «Надра» розпочато процедуру ліквідації.

Заявник не погоджується з діями виконавця, так як у відповідності до чинного законодавства рішення суду мають бути виконані, що підтверджується постановами Верховного Суду, зокрема від 16 квітня 2018 року у справі №910/11908/16, від 06 листопада 2019 року у справі №761/14537/15-ц.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2020 року скаргу ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Скасовано повідомлення головного державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Мороз Л.Є. від 17 липня 2020 року про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа №761/2451/15-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 19 травня 2020 року. Зобов`язано Головного державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Мороз Л.Є. прийняти до виконання виконавчий лист №761/2451/15-ц, виданий Шевченківським районним судом м. Києва 19 травня 2020 року, відкривши виконавче провадження з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження». В іншій частині вимоги скарги залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що відповідно до п.4 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Вказано, що та обставина, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 червня 2015 року №113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра», є встановленою судом та загальновідомою. Отже, державним виконавцем 17 липня 2020 року винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на законних та обґрунтованих підставах, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та у межах своїх повноважень. Апелянт вважає, що посилання суду на практику ЄСПЛ, без врахування норм профільного закону, не є достатніми підставами для скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Апелянт вказує, що при винесенні будь-яких процесуальних рішень щодо виконання виконавчих документів державний виконавець зобов`язаний неухильно дотримуватись положень профільного закону, оскільки він є пріоритетним в роботі органів державної виконавчої служби, а тому просив апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу у повному обсязі та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

19 лютого 2021 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від представника ОСОБА_1 - Поліщука С.В. відповідно до якого заперечує проти змісту та вимог апеляційної скарги, оскільки вважає, що вона не спростовує висновків суду першої інстанції, а оскаржуване рішення відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

Представник ОСОБА_1 - Поліщук С.В. вказує, що мотивуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на ті ж самі підстави, що й стали причиною винесення оскаржуваного повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття, проте вважає, що апелянт не враховує, що згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Та відповідно до п.9 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення. Вказує, що рішення, на виконання якого видано виконавчі документи, не скасоване, набуло законної сили та є обов`язковим до виконання, й наявність норми п.4 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» не являються абсолютними й не можуть суперечити принципу обов`язковості виконання судового рішення, верховенства права, меті й завданням цивільного судочинства, які спрямовані на захист порушеного права та виконання остаточного судового рішення.

Окрім того, представник ОСОБА_1 у відзиві вказує, що апелянтом не враховано, що він звернувся із позовом у справі про стягнення заборгованості ще у січні 2015 року, тобто до запровадження ліквідаційної процедури в ПАТ «КБ «Надра», а також, що грошові кошти на користь позивача були стягнуті за час, який передував початку ліквідації банка. Верховний Суд залишивши постановою від 22 серпня 2018 року без змін постанову Апеляційного суду міста Києва від 08 лютого 2018 року, якою на користь ОСОБА_1 стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку, визнав можливим та допустимим прийняття рішення про стягнення з банку, що ліквідується, грошових коштів по вимогам та зобов`язанням, які виникли до початку ліквідації банку, а отже Верховний Суд визнав допустимим не лише прийняття рішення про стягнення, а й можливість його виконання на завершальній стадії судового процесу.

Враховуючи вищевикладене, представник ОСОБА_1 - Поліщук С.В. у відзиві просить апеляційний суд відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2020 року просить залишити без змін.

В подальшому, на адресу апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - Поліщука С.В. про закриття апеляційного провадження, яке мотивовано тим, що апеляційну скаргу було продано та підписано особою, яка не мала права її підписувати, а оскаржуваним судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ні як юридичної особи, ні як органу державної виконавчої служби - судом першої інстанції не вирішувалось. Зазначено, що дії, рішення або бездіяльність саме Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), як юридичної особи або органу державної виконавчої служби - стягувачем не оскаржувались. Стягувач оскаржив виключно процесуальне рішення посадової особи - головного державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Л.Є. Однак, вказано, що апеляційну скаргу було підписано начальником відділу І.Нещадимом, який не наділений правом діяти від імені особи (державного виконавця), рішення якої оскаржуються.

Враховуючи викладене, представник ОСОБА_1 - Поліщук С.В. вважає, що є правові підстави для закриття апеляційного провадження.

При апеляційному розгляді справи представник ОСОБА_1 , адвокат Поліщук С.В. підтримав раніше заявлене ним клопотання про закриття апеляційного провадження у справі, мотивуючи його тим, що відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про виконавче провадження» учасниками виконавчого провадження є державний виконавець та сторони у вказаному провадження, зокрема стягувач та боржник. ОСОБА_1 як стягувач - сторона вказаного провадження у відповідності до положень, визначених ст. 447 ЦПК України, оскаржив неправомірне рішення головного державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мороз Л.Є. щодо винесення повідомлення про повернення без виконання виконавчого листа №761/2451/15, виданого Шевченківським районним судом міста Києва 19 травня 2020 року. Суд першої інстанції розглянув вказану скаргу за участю державного виконавця та задовольнив вказану скаргу. Безпосередньо сам державний виконавець, у провадженні якого перебував вказаний виконавчий лист, погодився із судовим рішенням та не оскаржив його. В той час особа, яка не приймала участі у розгляді вказаної справи, судовим рішенням якої права не порушуються - начальник Шевченківського РВ ДВС м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції І.Нещадим подав апеляційну скаргу на ухвалу суду від 15 жовтня 2020 року. Вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю, оскільки воно відкрите за апеляційною скаргою особи, яка не мала повноважень на подачу апеляційної скарги. При цьому зазначає, що головний державний виконавець Шевченківського РВ ДВС м.Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мороз Л.Є. є самостійним процесуальним учасником у виконавчому провадженні. Повідомлення про повернення виконавчого документу, яке було предметом оскарження у суді першої інстанції, ним ухвалювалося самостійно, без відповідного погодження чи затвердження начальником відділу ДВС, дії начальника РВ ДВС чи самого відділу ДВС, ОСОБА_1 не оскаржувалися, тому їх права ухваленим у справі судовим рішення не порушувалися, а тому законних підстав для подачі скарги у апелянта не було. Просив клопотання задовольнити.

Апелянт у справі - начальник Шевченківського РВ ДВС м.Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи ( а.с.146,150) на апеляційний розгляд справи не з`явився і заяв про відкладення справи до суду апеляційної інстанції не подав, тому апеляційний суд з врахуванням положень ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянув вказану справу у відсутність зазначеного учасника справи.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представника стягувача ОСОБА_1 , Поліщука С.В. , дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд доходить висновку про задоволення поданого клопотання про закриття апеляційного провадження виходячи із наступних обставин.

Статтею першою Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» покладено обов`язок примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Систему органів примусового виконання рішень відповідно до статті 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» становлять: Міністерство юстиції України та органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Згідно статті 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби. Державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до положень статті 14 Закону України «Про виконавче провадження» учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Апеляційного суду м. Києва від 08 лютого 2018 року, яка була залишене без змін постановою Верховного Суду від 22 серпня 2018 року, з ПАТ КБ «Надра» на користь ОСОБА_1 було стягнуто компенсаційну виплату за порушення права на оплату праці (середній заробіток за час затримки розрахунку) в сумі 238 254,01 грн.

19 травня 2020 року Шевченківським районним судом м.Києва був виданий виконавчий лист на виконання зазначеної постанови апеляційного суду.

Виконавчий лист був пред`явлений стягувачем для примусового виконання до Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

16 липня 2020 року Головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ). Мороз Л.Є. прийняте «Повідомлення про повернення виконавчого документ стягувану без прийняття до виконання».

Не погоджуючись із вказаним процесуальним рішенням ухваленим Головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) Мороз Л.Є. ОСОБА_1 оскаржив його в порядку, визначеному ст. 447 ЦПК України до Шевченківського районного суду міста Києва.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2020 року скаргу ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Із вказаних матеріалів справи вбачається, що заявником оскаржуються дії саме головного державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Л.Є., а не відділу ДВС, чи його начальника І.Нещадима.

Доказів того, що головний державний виконавець Мороз Л.Є. звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність) матеріали справи не містять.

Крім того, представником ОСОБА_1 - Поліщуком С.В. було надано копію постанови головного державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Л.Є. про відкриття виконавчого провадження від 03 лютого 2021 року, як підтвердження того, що остання не була звільнена із займаної посади (а.с.141-142).

Так, відповідно до положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника (ч.3 ст.450 ЦПК України).

Аналіз положень статті 450 ЦПК України дає підстави для висновку, що суб`єктний склад у даній категорії справ включає: заявника (сторона виконавчого провадження, яка звертається до суду із відповідною скаргою), а також заінтересовані особи: суб`єкт оскарження (державний виконавець або інша посадова особа органу державної виконавчої служби або приватний виконавець, чиї рішення, дії або бездіяльність оскаржуються), інша сторона виконавчого провадження, прав і обов`язків якої стосується розгляд поданої скарги.

Відповідно до положень пункту 9 Типового положення про відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, затвердженого в Міністерстві юстиції України 22 квітня 2016 року за № 618/28748, начальник Відділу:

1) очолює Відділ, здійснює керівництво його діяльністю, організовує роботу Відділу, представляє Відділ у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами, організаціями та підзвітний перед начальником міжрегіонального управління юстиції та відповідним Управлінням за організацію та результати діяльності Відділу;

2) забезпечує виконання Відділом Конституції та законів України, указів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства юстиції України, доручень Міністра юстиції України, заступників Міністра, директора Департаменту, наказів міжрегіонального управління юстиції, доручень начальника міжрегіонального управління юстиції;

3) здійснює контроль за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями;

4) вносить пропозиції щодо заохочення або порушення дисциплінарного провадження стосовно заступника начальника Відділу, державних виконавців та інших працівників Відділу;

5) організовує роботу зі службовими документами, здійснює контроль за веденням номенклатурних справ Відділу відповідно до встановленого порядку та вимог законодавства з діловодства;

6) забезпечує і контролює дотримання працівниками Відділу виконавської та трудової дисципліни;

7) організовує розгляд звернень громадян та юридичних осіб з питань, пов`язаних з діяльністю Відділу, організовує перевірку викладених у них фактів, проводить особистий прийом громадян;

8) виконує рішення і здійснює інші дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження»;

9) розподіляє обов`язки між працівниками Відділу, розробляє проекти їх посадових інструкцій;

10) розглядає скарги на дії (бездіяльність) державних виконавців;

11) за наявності підстав відповідно до вимог законодавства погоджує заяви державних виконавців про виплату винагороди;

12) здійснює інші повноваження відповідно до законодавства.

Начальник відділу І.Нещадим не є тим виконавцем, який здійснює процесуальні дії в межах даного виконавчого провадження. Правових підстав, які б дозволяли начальнику відділу Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подавати апеляційну скаргу замість головного державного виконавця Мороз Л.Є. апеляційний суд не вбачає.

Приходячи до вказаного висновку апеляційний суд також враховує, що процесуальна дія, яка вчинена державним виконавцем та яка була предметом оскарження в суді першої інстанції, не потребувала погодження чи затвердження начальником відділу ДВС, що свідчить про те, що останній безпосередньо участі у вчиненні виконавчих дій не здійснював, а тому його прав та обов`язків ухвалене у справі рішення не порушує.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.362 ПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Відповідно до ч.2 ст.362 ЦПК України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про наявність правових підстав для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2020 року, оскільки її підписано особою, яка не має права її подавати та підписувати.

Керуючись ст.ст. 362, 450 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , подану представником Поліщуком Сергієм Володимировичем , про закриття апеляційного провадження задовольнити.

Закрити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: головний державний виконавець Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Леся Євгеніївна, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складено 31 березня 2021 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв