ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 березня 2021 року

м. Харків

справа № 641/8366/18

провадження №22-ц/818/1898/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Бурлака І.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач Харківський національний університет внутрішніх справ,

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про повернення судового збору за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 січня 2021 року, постановлену під головуванням судді Курганникової О.А. в місті Харків, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про повернення судового збору, сплаченого за подання заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 січня 2021 року заяву відповідача ОСОБА_1 про повернення судового збору - залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги скаржника.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що суд безпідставно відмовив їй у поверненні судового збору, сплаченого за подання заяви про перегляд заочного рішення. Тоді як у разі закриття провадження у справі, судовий збір підлягає поверненню відповідно до п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Залишаючи без задоволення заяву відповідача про повернення судового збору, суд першої інстанції виходив з того, що підстава, на яку посилається ОСОБА_1 для повернення судового збору, не входить до виключного переліку передбаченого ст. 7 ЗУ «Про судовий збір». При цьому заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, була судом розглянута по суті з постановленням відповідної ухвали.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що у листопаді 2018 року Харківський національний університет внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 січня 2019 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача суму витрат пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі в розмірі 28753,08 грн., а також судові витрати зі сплати судового бору в розмірі 1762,00 грн., а всього в сумі 30515,08 грн.

Відповідач звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 21 січня 2019 року. При цьому нею було сплачено судовий збір у сумі 420,40 грн.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2020 року заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено. Поновлено строк ОСОБА_1 на подання заяви про перегляд заочного рішення. Заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 січня 2019 року по справі за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням скасовано. Закрито провадження у справі №641/8366/18 за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат. Роз`яснено Харківському національному університету внутрішніх справ право на звернення з такими вимогами до адміністративного суду за правилами адміністративного судочинства.

29 грудня 2020 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про повернення судового збору в розмірі 420,40 грн. відповідно до п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» із змінами та доповненнями, встановлено вичерпний перелік підстав для повернення суми сплаченого судового збору.

Відповідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду.

Так, пункт 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачає можливість повернення судового збору у випадку закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 420,20 грн. за подання заяви про перегляд заочного рішення, що підтверджується квитанцією №74305 від 29.11.2020 року (а.с.57).

Оскільки судом першої інстанції закрито провадження у справі №641/8366/18 за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат через те, що вона не підлягає розгляду за правилами за правилами цивільного судочинства, ОСОБА_1 має право на повернення сплаченої суми судового збору з Державного бюджету України.

Висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для повернення судового збору, - не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали, про задоволення заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 січня 2021року скасувати та ухвалити нову.

Заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору - задовольнити.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України в Основ`янському районі міста Харкова повернути ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в сумі 420,40 грн. згідно з квитанцією про сплату судового збору від 29.11.2020 року за №74305.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: І.В. Бурлака

О.Ю. Тичкова

Повний текст судового рішення виготовлено 30.03.2021 року.