Справа № 456/5164/20
Провадження № 2/456/264/2021
РІШЕННЯ

іменем України

01 квітня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Карпин О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Грабовецько-Дулібської сільської ради Стрийського району Львівської області, третя особа Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання права власності,

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом та просять визнати за ними право власності по 1/4 частині квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 35,1 кв.м, загальною площею 57,1 кв.м. В обгрунтування позовних вимог позивачі покликаються на те, що їм належить на праві спільної часткової власності в рівних долях квартира АДРЕСА_1 . Згідно технічного паспорта, виготовленого Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 15.01.2003 року, квартира складалася з однієї житлової кімнати житловою площею 17,7 кв.м. та загальна площа квартири становила 35,1 кв.м. 31 жовтня 2003 року виконавчий комітет Дулібської сільської ради Стрийського району Львівської області рішенням № 79 погодив проект розширення та переобладнання квартири АДРЕСА_1 та надав позивачу ОСОБА_5 дозвіл на переобладнання і розширення квартири згідно проекту. На підставі затвердженого проекту існуючу житлову кімнату було розділено на коридор і житлову кімнату, а до квартири було приєднано нежитлове приміщення, яке в подальшому було реконструйовано в житлову кімнату. 09 жовтня 2020 року на замовлення позивачів, ФОП ОСОБА_6 виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 . Згідно технічного паспорта квартира складається з двох житлових кімнат житловою площею 35,1 кв.м. та загальна площа квартири становить 57,1 кв.м. 16 жовтня 2020 року на замовлення позивачів, ФОП ОСОБА_7 було виготовлено звіт про проведення технічного обстеження квартири АДРЕСА_1 та встановлено можливість її надійної та безпечної експлуатації. У жовтні 2020 році позивач ОСОБА_2 звернулась до виконкому Дулібської сільської ради Стрийського району Львівської області із заявою про оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_1 , однак виконком відмовив в оформленні права власності на квартиру та роз`яснив позивачу ОСОБА_2 , що для оформлення права власності на вищевказану квартиру необхідно звернутись до державного реєстратора прав, попередньо визнавши право власності на зазначений об`єкт містобудування в судовому порядку.

Представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити.

Представник відповідача Грабовецько-Дулібської сільської ради Стрийського району Львівської області Васильків П.І. в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі.

Представник третьої особи Державної архітектурно-будівельної інспекції України в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачів, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Судом встановлено, що квартира в АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності в рівних долях ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру виданого 24.01.2003 року Дулібською сільською радою, згідно розпорядження від 23.01.2003 року №157 керівника органу приватизації Р.Кулешник.

Рішенням виконавчого комітету Дулібської сільської ради Стрийського району Львівської області №79 від 31.10.2003 року вирішено погодити проект розширення та переобладнання квартири АДРЕСА_1 та надано ОСОБА_5 дозвіл на переобладнання і розширення квартири згідно проекту.

На підставі вищевказаного рішення, позивачами до квартири АДРЕСА_1 , яка належить їм на праві спільної часткової власності, приєднано нежитлове приміщення, яке реконструйовано в житлову кімнату, що підтверджується технічним паспортом на вищевказану квартиру виготовленого ФОП ОСОБА_6 09.10.2020 року.

Із звіту про проведення технічного обстеження квартири АДРЕСА_1 виконаного ФОП ОСОБА_7 16.10.2020 року вбачається, що за результатами проведеного технічного обстеження вищевказаної квартири, встановлено можливість її надійної та безпечної експлуатації.

Також судом з`ясовано, що позивачі намагалися вирішити дане питання у позасудовому порядку та позивач ОСОБА_2 зверталася з заявою до Дулібської сільської ради Стрийського району Львівської області про визнання права власності на спірну квартиру, однак отримала відповідь №338 від 22.10.2020 року про те, що для оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_1 внаслідок її реконструкції необхідно звернутись до державного реєстратора прав, попередньо визнавши право власності на зазначений об`єкт містобудування в судовому порядку та прийнявши об`єкт в експлуатацію відповідно до п. 10 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011р. № 461 (у редакції постанови КМУ від 08.09.2015р. № 750).

При розгляді справ, пов`язаних із самочинним будівництвом, слід мати на увазі, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про містобудування», спори з питань містобудування вирішуються радами у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Як роз`яснено в абзаці 4 пункту 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 3 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», якщо позивач не звертався до компетентного державного органу із заявою про прийняття об`єкта до експлуатації, суд вирішує спір по суті з урахуванням наведених обставин та вимог закону.

На підставі вищенаведеного, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, судом встановлено, що позивачі провели реконструкцію та розширення квартириз дотриманням архітектурно-будівельних норм і правил, права та інтереси інших осіб не порушені, а тому суд вважає, що позов слід задоволити та визнати за позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право власності за кожним на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 35,1 кв.м, загальною площею 57,1 кв.м.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 35,1 кв.м, загальною площею 57,1 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 35,1 кв.м, загальною площею 57,1 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , право власності на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 35,1 кв.м, загальною площею 57,1 кв.м.

Визнати заОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , право власності на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 35,1 кв.м, загальною площею 57,1 кв.м.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 06.04.2021.

Головуючий суддя С. С. Сас