Справа № 573/1361/21
Номер провадження 6/573/48/21
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 серпня 2021 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Замченко А.О.,

з участю секретаря Півньової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля подання старшого державного виконавця Білопільського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Піскуна Володимира Миколайовича про привід боржника ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

11 серпня 2021 року старший державний виконавець Білопільського ВДВС Піскун В.М. звернувся з поданням про оголошення приводу боржника ОСОБА_1 , посилаючись на те, що в ДВС перебуває виконавче провадження №63521103 з примусового виконання виконавчого листа №573/1099/20, виданого 08 вересня 2020 року Білопільським районним судом Сумської області, про стягнення з останньої аліментів.

Посилаючись на те, що при проведенні виконавчих дій встановлено, що інформація стосовно ОСОБА_1 в ДФС відсутня, пенсію вона не отримує, нерухомого майна за нею не зареєстровано, за викликом державного виконавця остання не з`явилася, заявник просить оголосити привід боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання державний виконавець Білопільського ВДВС Піскун В.М., боржник і стягувач не з`явилися. Державний виконавець подав заяву про розгляд справи без його часті (а. с. 18).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Білопільському ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться виконавче провадження №63521103 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 05 листопада 2020 року Білопільським районним судом Сумської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з 19 червня 2020 року до досягнення дитиною повноліття (а. с. 3-4).

Постановою державного виконавця Білопільського РВ ДВС Піскуна В.М. від 06 листопада 2020 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа (а. с. 4).

Інформація про ОСОБА_1 , як отримувача пенсії, а також про її працевлаштування за трудовими та цивільно-правовими договорами чи про останнє місце роботи в Пенсійному фонді відсутня (а. с. 7-8).

За інформацією Державної фіскальної служби інформація про боржника ОСОБА_1 щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня (а. с. 6).

Як вбачається з повідомлення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на рахунках ОСОБА_1 кошти відсутні (а. с. 9).

Згідно з інформацією ІС ДП «НАІС» за боржником транспортні засоби не зареєстровані (а. с. 5).

Постановами державного виконавця Білопільського РВ ДВС Піскуна В.М. від 30 квітня 2021 року відносно ОСОБА_1 встановлені тимчасові обмеження, передбачені пунктами 1-4 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, у праві виїзду за межі України (10-13).

На підтвердження доводів клопотання державним виконавцем також надані копія реєстру відправлень та чек АТ «Укрпошта», з яких вбачається, що 10 листопада 2020 року та 17 червня 2021 року ОСОБА_1 направлені листи з рекомендованим повідомленням (а. с. 14-15).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Абзацом 2 п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що перш ніж звертатися до суду, державний виконавець повинен самостійно вжити заходів щодо виклику боржника, а у випадку його неявки перевірити поважність причин неявки на виклик державного виконавця.

Всупереч зазначеним вище нормам закону державним виконавцем не доведено належними і допустимими доказами, що перед зверненням до суду з поданням про привід боржника ним були вжиті ефективні, своєчасні та в повному обсязі виконавчі дії.

Зокрема, матеріали справи не містять доказів надсилання боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 06 листопада 2020 року, що свідчило б про те, що йому відомо про відкриття виконавчого провадження та що він викликався до ВДВС.

Копія реєстру відправлень та чек АТ «Укрпошта» про направлення ОСОБА_1 10 листопада 2020 року та 17 червня 2021 року листів з рекомендованим повідомленням, суд вважає неналежним доказом, оскільки з них не вбачається, що саме направлялося боржнику, крім того відсутні дані про їх доставку.

Враховуючи, що належних і допустимих доказів на підтвердження того, що боржник викликався до державного виконавця, та що останній без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, суду надано не було, тому в задоволенні подання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, 261, 438 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Білопільського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Піскуна Володимира Миколайовича відмовити за безпідставністю.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після проголошення.

Суддя