Справа №295/7621/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі: головуючого судді Лєдньова Д.М.

при секретарі Вольській К.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, де зазначила, що 22.01.1982 року вона одружилась з громадянином ОСОБА_2 , після одруження обрала прізвище чоловіка.

За наслідком закінчення навчання в 1983 році заявнику видано диплом із зазначенням її прізвища російською мовою « ОСОБА_3 ».

В подальшому, 27.02.1992 року заявник одружилась вдруге, обравши прізвище чоловіка ОСОБА_4 . При цьому, у свідоцтві про шлюб дошлюбне прізвище особи, яке записане з паспорту СССР, вже українською мовою вказано « ОСОБА_3 ».

При підготовці документів для подання до пенсійного фонду для оформлення пенсії було встановлено, що у витягу з реєстру актових записів про реєстрацію шлюбу прізвище заявника вказано як « ОСОБА_5 ».

Пенсійний фонд відмовляється визнати належність документа про освіту ОСОБА_1 , а тому, вказуючи на порушення прав, заявник просить ухвалити рішення, яким встановити факт належності їй диплому НОМЕР_1 , що виданий 24.06.1983 року Київським інститутом театрального мистецтва імені І.К.Карпенко-Карого (реєстраційний номер № 156) на ім`я « ОСОБА_6 ».

В судове засідання представником заявника, представником Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області подано заяви про можливість слухання справи у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Між заявником та ОСОБА_2 22.01.1982 року укладено шлюб, дружиною обрано прізвище чоловіка ОСОБА_5 .

Шлюб розірвано 29.07.1987 року.

27.02.1992 року заявник, прізвище якої в свідоцтві про укладення шлюбу НОМЕР_2 зазначено як « ОСОБА_3 », одружилась із ОСОБА_7 , прізвище після одруження обрано - « ОСОБА_4 ».

Київським державним інститутом театрального мистецтва ім. І.К. Карпенка-Карого 24.06.1983 року на ім`я ОСОБА_8 (російською Будиловой) видано диплом про освіту НОМЕР_1 (реєстраційний номер 156).

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Суд встановив, що заявник позбавлена можливості вирішити питання про призначення пенсії внаслідок існування розбіжностей між паспортними даними особи у відповідні часові проміжки та відомостями, зазначеними у дипломі по освіту.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку дослідженим доказам, а саме: витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, свідоцтву про укладення шлюбу НОМЕР_2 , висновку експертного дослідження від 12.08.2021 року з роз`ясненням причини виникнення розбіжностей у написанні прізвища, зокрема, внаслідок відхилення від орфографічних норм або правил і принципів міжмовного перетворення, суд приходить до висновку про допущення неточностей при формуванні значимих для оформлення пенсії за віком документів, які видані відносно заявника.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Приймаючи до уваги ту обставину, що права заявника є порушеними у зв`язку з невизнанням третіми особами документів, які підтверджують обсяг прав в частині пенсійного забезпечення особи, а інший, позасудовий порядок внесення виправлень у такі документи не передбачається можливим, суд вважає необхідним задовольнити заяву.

Керуючись ст.ст. 258-273, 315 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності заявнику ОСОБА_1 диплому НОМЕР_1 , що виданий 24.06.1983 року Київським інститутом театрального мистецтва імені І.К.Карпенко-Карого (реєстраційний номер № 156) на ім`я « ОСОБА_6 ».

Рішення суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Д.М.Лєдньов