233 Справа № 2-2267/2009
У Х В А Л А

Іменем України

02 квітня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костянтинівка заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну сторони виконавчого провадження, первісний стягувач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ТОВ «Українська факторингова компанія» звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій зазначив, рішенням Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 02 листопада 2009 року по справі № 2-2267/2009 задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 21 грудня 2020 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено Договір факторингу №180, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту №0 від 26 вересня 2007 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія». Заявник просить замінити стягувача по справі № 2-2267/2009 з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Представник заявника ТОВ «Українська факторингова компанія» в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив судове засідання провести без участі представника заявника.

Представник первісного стягувача ПАТ «УкрСиббанк», боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України неявка сторін не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Судом встановлено, що ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 березня 2021 року (а.с. 23-26) частково відновлено втрачене судове провадження по справі № 2-2267/2009, яка розглядалась Центрально-Міським районним судом м. Макіївки Донецької області, за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором та відновлено зміст судового рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 02 листопада 2009 року.

Як вбачається зі змісту відновленого рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 02 листопада 2009 року з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 стягнуто солідарно на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 7410,33грн., що за курсом НБУ складає 962 долара США 38 центів, прострочену заборгованість по відсоткам у розмірі 28136,72грн., що за курсом НБУ складає 3654 долара США 12 центів, строкову заборгованість за кредитом у розмірі 229019,56грн., пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту у розмірі 561,60грн., що за курсом НБУ складає 72 долара США 93 цента, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2160,82грн., що за курсом НБУ складає 280 доларів США 62 цента, а всього стягнути 267289,03грн., що за курсом НБУ складає 34712 доларів США 85 центів, а також судовий збір у розмірі 1700,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00грн.

З листа Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Макіївці Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) від 22 лютого 2021 року, № 17.08.-13-209 (а.с. 19, 20) вбачається, що виконавчий лист №2-2267/2009 від 02.11.2009 року виданого Центрально-Міським районним судом міста Макіївки про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі267289,03 грн. та заборгованості зі сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 1730,00 грн., перебував на виконанні в Центрально-Міському ВДВС міста Макіївка ГТУЮ у Донецькій області та 10.11.2014 року завершено згідно п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу.

Таким чином, на теперішній час рішення Центрально-Міського районного суду міста Макіївки Донецької області від 02 листопада 2009 року у справі № 2-2267/2009 не виконане.

21 грудня 2020 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та АТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу №180 (а.с. 3-5) відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту №0 від 26.06.2007 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія».

Тобто, ТОВ «Українська факторингова компанія» є правонаступником ПАТ «УкрСиббанк» за вказаним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Виходячи із цих норм, зокрема, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», що також узгоджується з Правовою позицію, висловленою Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс 13).

При цьому, виконання судового рішення це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Виконанням судового рішення завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Це означає, що після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження, тощо.

Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

На підставі викладеного, враховуючи, що рішення суду до теперішнього часу не виконано, ТОВ «Українська факторингова компанія» являється правонаступником вибулого стягувача, суд вважає за необхідне замінити стягувача ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником ТОВ «Українська факторингова компанія» у справі № 2-2267/2009 за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 442 ЦПК України, ст. 512 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну сторони виконавчого провадження, первісний стягувач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» (), за рішенням Центрально-Міського районного суду міста Макіївки Донецької області від 02 листопада 2009 року у справі № 2-2267/2009 за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: