Провадження № 2/755/1315/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" квітня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.,

при секретарі - Кравченко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Шістнадцята київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на ј частину квартири, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом за ОСОБА_2 право власності на ј частини квартири АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона, ОСОБА_1 , є рідною тіткою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Факт їх родинних відносин встановлений рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27.01.2020 р. Протягом шести місяців після смерті ОСОБА_2 позивач звернулась до Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Позивач прийняла всю спадщину на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . На ѕ частини вказаної квартири державним нотаріусом Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 , позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 07.07.2020 р. На інші ј частини квартири позивач не може оформити право власності, оскільки у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності, виданого Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією 30.03.2007 р. При спробі отримати дублікат вказаного свідоцтва про право власності позивач отримала відмову від 11.06.2020 р. Державним нотаріусом Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори постановою від 29.07.2020 р. позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її племінника, ОСОБА_2 , на ј частку квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 02 грудня 2020 року відкрито провадження у цій цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено її до підготовчого судового засідання та учасникам справи роз`яснено процесуальна права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

20 січня 2021 року судом витребувані докази від Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори - матеріали спадкової справи № 294/2019.

Копію ухвали суду про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та додатками до неї представником третьої особи отримано 26.01.2021 р., а представником відповідача - 29.01.2021 р.

12 лютого 2021 року до суду від представника відповідача Київської міської ради - Поліщук Г.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить ухвалити рішення згідно з нормами чинного законодавства та розглядати справу за відсутності представника.

До суду надійшла належним чином завірена копія матеріалів спадкової справи № 294/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 17 лютого 2021 року закінчено підготовче провадження у цій цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подала до суду заяву, у якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Від представника третьої особи, Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори, також надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторони позивача, представника відповідача та представника третьої особи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, доходить наступного.

Як убачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 виданим відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с. 49).

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва № 753/15683/19 від 20.01.2020 р. задоволено заяву ОСОБА_1 та встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є рідною тіткою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказане рішення суду набрало законної сили.

За нормою ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Положеннями ст. 1258 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1263 Цивільного кодексу України передбачено, що у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Таким чином, позивач, ОСОБА_1 , є спадкоємцем третьої черги за законом після смерті її рідного племінника ОСОБА_2 .

В силу ч.ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За приписами ч. 1 ст. 1269, ст. 1270 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, у строк тривалістю шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала померлому на праві приватної власності (а.с. 91, 92).

16 травня 2019 року ОСОБА_1 склала заяву, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Любенко Т.М., про прийняття всієї спадщини після смерті - ОСОБА_2 за законом чи за заповітом.

Згідно з витягом зі Спадкового реєстру № 56254306 від 22.05.2019 р. Шістнадцятою київською державною нотаріальною конторою 22.05.2019 р. заведено спадкову справу № 294/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яку зареєстровано у спадковому реєстрі за № 64217670 (а.с. 46).

Відповідно до інформаційної довідки КВ-2020 № 12514 від 25.05.2020 р., виданої Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», згідно з даними реєстрових книг Бюро, Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за: ОСОБА_2 на підставі: ј частини - свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією 30.03.2007 р. (розпорядження № 71-40) та зареєстрованого в бюро 13.07.2007 р. за реєстровим № 5646; ј частини - свідоцтва про право власності на спадщину, виданого 10-ю Київською державною нотаріальною конторою 20.12.2012 № 1-1424 та зареєстрованого в бюро 26.12.2012 р. за реєстровим № 5646 (а.с. 81).

Відповідно до листа Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори від 26.02.2020 р. на заяву № 377 від 26.02.2020 р. ОСОБА_5 про видачу свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 , остання для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (спадкова справа № 294/2019) не має правових підстав, оскільки не може надати документи, які б підтверджували її право на отримання спадщини по закону або по заповіту, відповідно до ст.ст. 1223, 1261 - 1266 Цивільного кодексу України (а.с. 63).

07 липня 2020 року державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 , видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його рідна тітка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , рідний брат якої - ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з: ѕ часток квартири АДРЕСА_1 , що належали померлому:

- 1/4 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Десятою київською державною нотаріальною конторою 20.12.2010 р. за реєстровим номером № 1-1424, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 26.12.2010 р. і записано в реєстрову книгу за реєстровим № 5646, дублікат якого виданий Десятою київською державною нотаріальною конторою 12.06.2020 р. за реєстровим номером № 3-281;

- 1/8 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Гавриленко А.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 11.03.2016 р. за реєстровим номером № 92, дублікат якого виданий Гавриленко А.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 04.06.2020 р. за реєстровим номером № 268. Державна реєстрація проведена в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності державним реєстратором Гавриленко А.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 11.03.2016 р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, номер запису про право власності 13717534;

- 3/8 часток на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Гавриленко А.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 11.03.2016 р. за реєстровим номером № 94, дублікат якого виданий Гавриленко А.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 04.06.2020 р. за реєстровим номером № 269. Державна реєстрація проведена в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності державним реєстратором Гавриленко А.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 11.03.2016 р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, номер запису про право власності 1371731 (а.с. 85).

29 липня 2020 року державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 , винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її племінника, ОСОБА_2 , на ј частку квартири АДРЕСА_1 , оскільки спадкоємець не може надати правовстановлювальний документ на вищезазначене спадкове майно - свідоцтво про право власності, видане Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією 30.03.2007 р., оскільки такий документ втрачений (а.с. 97).

Відповідно до п.п. 4.14, 4.15, 4.18. п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 1297 Цивільного кодексу України, звернулася до Шістнадцятої київської державної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого рідного племінника ОСОБА_2 , який на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , однак правовстановлюючий документ на вказане нерухоме майно не надала, у зв`язку з його втратою.

За нормою ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріуси наділені повноваженнями щодо вчинення нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно зі ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

За ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право власності на спадщину на нерухоме майно, тобто заміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язком, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (абз. 3 ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України).

За ч.ч. 2, 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Пунктом 1.4 наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13.12.1995 року «Про затвердження Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб» визначалося, що державну реєстрацію об`єктів нерухомого майна здійснюють державні підприємства - бюро технічної інвентаризації місцевих органів державної виконавчої влади на підставі відповідних правовстановлюючих документів, за рахунок коштів власників нерухомого майна.

Таким чином, з викладеного вбачається, що до позивача ОСОБА_7 після смерті її рідного племінника ОСОБА_2 перейшло право власності на ј частину квартиру АДРЕСА_1 , яке вона не має змоги оформити відповідно до вимог законодавства, у зв`язку з втратою правовстановлювального документу - свідоцтва про право власності, виданого Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією від 30.03.2007 р., що позбавляє позивача можливості набуття права власності на частину вказаного об`єкту нерухомості у позасудовому порядку. В той же час право власності ОСОБА_2 на частину такого нерухомого майна підтверджується матеріалами справи.

Зазначене узгоджується із правовою позицією, яку висловив Пленум Верховного Суду України у п. 23 вказаної вище, де роз`яснюється, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог та задоволення позову ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Шістнадцята київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на ј частину квартири.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 15, 328, 331, 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1261, 1267-1269, 1297 Цивільного кодексу України, ст.ст. 34, 67 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджено наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, ст.ст. 2, 10, 13, 48, 49, 51, 76, 77-81, 89, 209, 210, 247, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) до Київської міської ради (, м. Київ вул. Хрещатик, 36), третя особа: Шістнадцята київська державна нотаріальна контора (, м. Київ вул. Харківське шосе, 172) про визнання права власності на ј частину квартири - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на ј частку квартири за адресою: АДРЕСА_2

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Повний текст судового рішення складений 12 квітня 2021 року.

Суддя: