Справа № 766/6977/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

за участю секретаря Романенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересована особа: Білозерський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса),

встановив:

ОСОБА_1 29.04.2021 року звернувся до суду із вказаною скаргою, посилаючись на те, що у квітні 2021 року батько заявника подарував йому, належний йому житловий будинок, але нотаріус повідомив, що у 2015 році на все майноОСОБА_1 було накладено арешт. Відповідно до інформації з Держреєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта у актуальній інформації про державну реєстрацію обтяжень зазначено - номер запису про обтяження: 11707353 (спеціальний розділ), дата державної реєстрації: 22.20.2015 року, підстава для державної реєстрації: постанова про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту, серія та номер: 49084920, виданий 09.10.2015, видавник: ВДВС Білозерського РУЮ, вид обтяження: арешт нерухомого майна, обтяжувач: відділ державної виконавчої служби Білозерського районного управління юстиції, особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 ; опис предмета обтяження: все нерухоме майно, що підтверджується вказаною інформацією. ОСОБА_1 звернувся до Білозерського РВДС та 21.04.2021 року отримав відповідь, що на виконанні відділу 09.10.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на все майно боржника, 18.02.2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документа без виконання, 24.02.2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавчий лист надійшов на виконання повторно, 04.08.2017 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку зі смертю стягувача та виконавчий документ направлено до Херсонського міського суду Херсонської області, тобто до суду, який видав виконавчий лист, надати більш детальнішу інформацію неможливо у зв`язку із закінченням терміну зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву та роз`яснено, що арешт може бути знятий за рішенням суду, що підтверджується вказаним листом. Заявник не отримував жодної постанови щодо відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на все майно та його закінчення, крім цього, заявник не мав та не має жодного об`єкта нерухомості у власності. Відомості про ОСОБА_1 , як боржника у Єдиному реєстрі боржників відсутні, виконавче провадження закінчене, відкритих виконавчих проваджень не має. У зв`язку з цим, заявник просить визнати дії державного виконавця та постанову про відкриття виконавчого провадження в частині накладення арешту на все майно, серія та номер 49084920, від 09.10.2015 року ВДВС Білозерського РУЮ неправомірними; зобов`язати державного виконавця Білозерського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешт зі всього майна - номер запису про обтяження: 11707353 (спеціальний розділ), дата державної реєстрації: 22.20.2015 року, підстава для державної реєстрації: постанова, постанова про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту, серія та номер: 49084920, виданий 09.10.2015, видавник: ВДВС Білозерського РУЮ, вид обтяження: арешт нерухомого майна, обтяжувач: відділ державної виконавчої служби Білозерського районного управління юстиції, особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 ; опис предмета обтяження: все нерухоме майно, про що постановити відповідну ухвалу.

Ухвалою від 30.04.2021 рокуприйнято до розгляду вказану скаргу.

Скаржник в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні скарги.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив, в якому просив розглядати справу у їх відсутність, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що згідно бази ВП-спецрозділ на виконанні відділу перебувало ВП №49084920 щодо виконання виконавчого листа №667/5625/14, виданого 22.07.2014 року Комсомольським районним судом м.Херсона про стягнення з ОСОБА_1 боргу в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_2 в сумі 53534,50 грн. 09.10.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на все майно боржника. Відповідний запис про обтяження зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №11707353. 18.04.2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документа без виконання на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 21.04.1999 р.). Згідно витягу з реєстру АСВП, виконавчий лист №667/5625/14, виданий 22.07.2014 року Комсомольським районним судом м.Херсона про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ОСОБА_2 в сумі 53534,50 грн., 23.02.2017 року надійшов на виконання повторно. 24.02.2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №53480675. 04.08.2017 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.3 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку зі смертю стягувача, копію якої за вих. № 8123 разом з виконавчим документом направлено до Херсонського міського суду Херсонської області. 04.02.2018 року ВП №53480675 передано до архіву. Оскільки Законом України «Про виконавче провадження» (у редакції від 21.04.1999 р.) не передбачено граничних часових меж щодо чинності арешту майна, обтяження на усе невизначене майно боржника ОСОБА_1 у межах суми стягнення за ВП №49084920 було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно без зазначення строку його дії з дотриманням вимог підпункту 4 пункту 32 Постанови Кабінету Міністрів України №1141 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» від 26 жовтня 2011 р. Отже, обтяження за №11707353 накладене із дотриманням вимог законодавства, що діяло на момент внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 18.04.2016 р. за ВП №49084920 у державного виконавця були відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 . Враховуючи, що після повторного пред`явлення виконавчого документа на примусове виконання, боржником рішення суду за ВП №53480675 фактично не виконано, обтяження за №11707353 не підлягало припиненню, оскільки, відповідно до п.4.ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 02.06.2016 р.) підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Отже, при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на все майно боржника за ВП №49084920 із подальшою реєстрацією відповідного запису про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №11707353, державний виконавець діяв на підставі законодавства, чинного на момент вчинення відповідних дій та у межах повноважень, наданих Законом України «Про виконавче провадження». Слід також зазначити, що обтяження за №11707353 не обмежує права ОСОБА_1 на набуття нерухомого майна у власність.

Дослідивши матеріали справи, матеріали справи №667/5625/14-ц, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 22.07.2014 року Комсомольським районним судом м.Херсона видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ОСОБА_2 в сумі 53534,50 грн.

Відповідно до інформації з Держреєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта у актуальній інформації про державну реєстрацію обтяжень зазначено - номер запису про обтяження: 11707353 (спеціальний розділ), дата державної реєстрації: 22.20.2015 року, підстава для державної реєстрації: постанова про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту, серія та номер: 49084920, виданий 09.10.2015, видавник: ВДВС Білозерського РУЮ, вид обтяження: арешт нерухомого майна, обтяжувач: відділ державної виконавчої служби Білозерського районного управління юстиції, особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 ; опис предмета обтяження: все нерухоме майно.

Згідно листа Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 21.04.2021 року №13443, повідомлено, що згідно бази ВП-спецрозділ на виконанні відділу перебувало ВП №49084920 щодо виконання виконавчого листа №667/5625/14, виданого 22.07.2014 року Комсомольським районним судом м.Херсона про стягнення з ОСОБА_1 боргу в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_2 в сумі 53534,50 грн. 09.10.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на все майно боржника. 18.04.2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документа без виконання на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 21.04.1999 р.). Згідно витягу з реєстру АСВП, виконавчий лист №667/5625/14, виданий 22.07.2014 року Комсомольським районним судом м.Херсона про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ОСОБА_2 в сумі 53534,50 грн., 23.02.2017 року надійшов на виконання повторно. 24.02.2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №53480675. 04.08.2017 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.3 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку зі смертю стягувача, копію якої за вих. № 8123 разом з виконавчим документом направлено до Херсонського міського суду Херсонської області. 04.02.2018 року ВП №53480675 передано до архіву.

Правовідносини, що виникають в процесі виконання судового рішення органами виконавчої служби, регулюються не нормами матеріального права, а нормами виконавчого законодавства, в тому числі Законом України «Про виконавче провадження».

Способом захисту прав учасника виконавчого провадження, які порушені під час виконання судового рішення, є оскарження рішення, дії та бездіяльності державного виконавця або посадової особи органу державної виконавчої служби.

Отже, правовідносини, що виникають між учасниками виконавчого провадження з питань правомірності вчинення або невчинення виконавчих дій, регулюються нормами виконавчого законодавства (Закон України «Про виконавче провадження»).

Такі правовідносини розглядаються за правилами розділу VІІ Цивільного процесуального кодексу України(«Судовий контроль за виконанням судових рішень») за скаргою учасника виконавчого провадження на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця.

Зазначеного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.04.2020 у справі №544/394/18.

Судом встановлено, що між стягувачем та державною виконавчою службою виникли правовідносини щодо обтяження майна у виконавчому провадженні, які виникли при виконанні судового рішення, отже ці відносини регулюється нормами виконавчого законодавства та підлягають розгляду за правилами розділу VІІ Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ч.1 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

З аналізу наведених правових норм слідує, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Судом встановлено, що виконавче провадження №53480675 з примусового виконання виконавчого листа №667/5625/14, виданого 22.07.2014 року Комсомольським районним судом м.Херсона, закінчене на підставі пункту 3 частини першої статті 39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» (у зв`язку зі смертю стягувача).

Згідно ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Однак, при винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження, арешт, накладений на майно боржника, не був знятий.

Таким чином, надаючи оцінку наявним в матеріалах справи доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності, а в сукупності достатності суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби усунути порушення (поновити порушене право заявника) (ст.451 ЦПК України).

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, виходячи з принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, балансу інтересів сторін, суд дійшов висновку про задоволення скарги з вищевикладених підстав, вбачаючи, що не зняття державним виконавцем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при закінченні виконавчого провадження є протиправною бездіяльністю державного виконавця і порушене право заявника підлягає захисту шляхом зобов`язання державного виконавця зняти арешт з нерухомого майна боржника.

Керуючись ст.ст.260, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересована особа: Білозерський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) задовольнити.

Визнати дії державного виконавця та постанову про відкриття виконавчого провадження в частині накладення арешту на все майно, серія та номер 49084920, від 09.10.2015 року ВДВС Білозерського РУЮ неправомірними.

Зобов`язати державного виконавця Білозерського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешт зі всього майна - номер запису про обтяження: 11707353 (спеціальний розділ), дата державної реєстрації: 22.20.2015 року, підстава для державної реєстрації: постанова, постанова про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту, серія та номер: 49084920, виданий 09.10.2015, видавник: ВДВС Білозерського РУЮ, вид обтяження: арешт нерухомого майна, обтяжувач: відділ державної виконавчої служби Білозерського районного управління юстиції, особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 ; опис предмета обтяження: все нерухоме майно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.

У відповідності до п.п.15.5. ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: С.І.Майдан