ПОСТАНОВА

Іменем України

23 березня 2021 року м. Кропивницький

справа № 394/1128/19

провадження № 22-ц/4809/516/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Діманової Н.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог - державний нотаріус Новоархангельської державної нотаріальної контори Іванова Ніна Костянтинівна, приватний нотаріус Новоархангельського районного нотаріального округу Степаненко Ріта Григорівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2020 року у складі судді Партоліної І.П.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заявника

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , де треті особи: державний нотаріус Новоархангельської державної нотаріальної контори Іванова Н.К., приватний нотаріус Новоархангельського районного нотаріального округу Степаненко Р.Г. про визнання недійсними договорів дарування земельних ділянок, державного акту про право приватної власності на земельні ділянки, заповіту на земельну ділянку, свідоцтв про право на спадщину за заповітом.

В обґрунтування позову зазначав, що згідно рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 17 серпня 2017 року, справа № 394/482/17, провадження № 2/394/295/17, яке 08 вересня 2017 року набрало законної сили, визнано за ним право власності на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом серії КР №0056067 від 21.12.1996 № 67, та на земельну частку (пай) посвідчену сертифікатом серії КР №0056267 від 21.12.1996 № 267 що належали ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ятрань Новоархангельського району Кіровоградської області в порядку спадкування за заповітом.

Вказував, що з 08 вересня 2017 року не може зареєструвати своє право визнане рішенням суду та отримати сертифікати на право вищезазначених земельних ділянок, оскільки незаконно були вчинені правочини - договір дарування земельних ділянок, виданий державний акт про право приватної власності на земельні ділянки, заповіт на земельну ділянку, свідоцтво про право на спадщину за заповітом третьою особою.

Враховуючи зазначене позивач просив визнати недійсними:

- договір дарування від 10.10.2000, посвідчений приватним нотаріусом Степаненко Р.Г., зареєстрований в реєстрі за № 2748 на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом серії КР № 0056067 від 21.12.1996 № 67, що належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Ятрань Новоархангельського району Кіровоградської області на ОСОБА_5 ;

- договір дарування від 10.10.2000, посвідчений приватним нотаріусом Степаненко Р.Г., зареєстрований в реєстрі за № 2746 на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом серії КР № 0056267 від 21.12.1996 № 267, що належала ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Ятрань Новоархангельського району Кіровоградської області на ОСОБА_5 ;

- державний акт про право приватної власності на земельні ділянки № НОМЕР_1 площею 17,40 га, розташовані на території Новоархангельської селищної ради;

- свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Новоархангельської районної державної нотаріальної контори Івановою Н.К. у спадковій справі № 77, зареєстроване в реєстрі за № 1489.

Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 09 квітня 2020 року залучено приватного нотаріуса Новоархангельського районного нотаріального округу Степаненко Ріту Григорівну до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Короткий зміст судового рішення

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2020 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити повністю його позовні вимоги.

ОСОБА_1 вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповно з`ясовані обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначав, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції керувався тим, що рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 17 серпня 2017 року було скасовано постановою Кропивницького апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року, і в задоволенні позовних вимог було відмовлено про визнання за мною право власності на земельну частку (пай) посвідчену сертифікатом серії КР №0056067 від 21.12.1996 року № 67, та на земельну частку (пай) посвідчену сертифікатом серії КР №0056267 від 21.12.1996 року № 267 що належали ОСОБА_3 . яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ятрань Новоархангельського району Кіровоградської області в порядку спадкування за заповітом.

Однак, ухвалою від 23 грудня 2020 року справа №394/482/17, провадження №61-16331ск20 Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду відкрив касаційне провадження у даній справі.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

Згідно витребуваних у приватного нотаріуса Новоархангельського районного нотаріального округу в Кіровоградській області Степаненко Р.Г. матеріалів, 10 жовтня 2000 року ОСОБА_6 подарував, а ОСОБА_5 прийняла в дар належне дарителю право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Маяк» розміром 5,88 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на підставі сертифіката серії КР № 0056267, виданого Новоархангельською районною державною адміністрацією 10 січня 1997 року.

Також, 10 жовтня 2000 року ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_5 прийняла в дар належне дарителю право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Маяк» розміром 5,88 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на підставі сертифіката серії КР № 0056067, виданого Новоархангельською районною державною адміністрацією 10 січня 1997 року.

Згідно копії витребуваної у державного нотаріуса Новоархангельської державної нотаріальної контори копії спадкової справи № 77/2009, заведеної після смерті ОСОБА_5 , остання померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Ятрань Новоархангельського району Кіровоградської області і за життя мала у власності земельну ділянку площею 17,40 га, яка розташована на території Ятранської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії IІ-КР № 001027.

Заява про прийняття спадщини надійшла від імені сина ОСОБА_2 , як спадкоємця за заповітом від імені ОСОБА_5 , заяви про відмову від прийняття спадщини не надійшли.

В матеріалах спадкової справи наявний заповіт, посвідчений Ятранською сільською радою Новоархангелського району Кіровоградської області 12 червня 2002 року за № 88 ОСОБА_5 все належне їй майно заповіла ОСОБА_2 .

24 липня 2009 року (реєстровий номер 1489) державним нотаріусом було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом за № 1489, згідно якого спадкоємцем майна ОСОБА_5 є її син ОСОБА_2 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з права власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 17,40 га в межах згідно з планом, розташованої на території Ятранської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке належало спадкодавиці на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІ-КР № 001027, виданого Ятранською сільською радною 30 грудня 2001 року, на підставі рішення сесії Ятранської сільської ради народних депутатів від 27 грудня 2001 року № 82.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач є спадкоємцем за заповітом після смерті матері, прийняв спадщину та оформив свої спадкові права.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

В судовому засіданні апеляційного представник відповідача заперечив проти доводів апеляційної скарги.

Позивач та треті особи, які були належним чином повідомленими про місце, час та дату розгляду справи в судове засідання апеляційного суду не з`явилися.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 17 серпня 2017 року, на яке посилається позивач, як на підставу позову, скасовано постановою Кропивницького апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року і в задоволенні заявлених ним позовних вимог було відмовлено. Інші обставини, які б обґрунтовували вимоги, у позовній заяві відсутні.

Тлумачення пунктів 4 і 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України дає підстави зробити висновок, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Згідно з частин 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 17 серпня 2017 року визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) посвідчену сертифікатом серії КР №0056067 від 21.12.1996 року № 67, та на земельну частку (пай) посвідчену сертифікатом серії КР №0056267 від 21.12.1996 року № 267 що належали ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ятрань Новоархангельського району Кіровоградської області - в порядку спадкування за заповітом.

Зазначене рішення суду було скасовано постановою Кропивницького апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року і в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Інших обставин, які обґрунтовують позовні вимоги, окрім, як рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 17 серпня 2017 року, позивачем в позовній заяві не зазначено.

Статтею 264 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Також слід зазначити, що згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і докази не збирає.

Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позивач не довів заявлених ним позовних вимог, а вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньому повному об`ємі з`ясував права та обов`язки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону та зібраним доказам по справі.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що за касаційною скаргою поданою ним на постанову Кропивницького апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року, якою було скасовано рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 17 серпня 2017 року, Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, ухвалою від 23 грудня 2020 року у справа №394/482/17 було відкрито касаційне провадження № 61-16331ск20 висновків суду не спростовують, оскільки не ґрунтуються на законі.

В межах вимог та доводів апеляційної скарги передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову не встановлено.

При цьому колегія суддів роз`яснює позивачу, що він не позбавлений права звернутися до суду з аналогічним позовом з інших правових підстав.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст.367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25 березня 2021 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.І.Мурашко