Справа №766/3452/21
УХВАЛА

щодо забезпечення позову

14 квітня 2021 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В., розглянувши матеріали заяви адвоката Ювченка Андрія Васильовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Дергільова Олега Григорівна про стягнення завдатку як безпідставно отримані кошти,-

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , у якій просить стягнути з ОСОБА_2 кошти в сумі 56860,00 грн. як подвійну суму завдатку, судові витрати та витрати на правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.03.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання щодо розгляду справи за суттю на 05.05.2021 року.

12 квітня 2021 року адвокатом Ювченко А.В., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову у якій вказав, що в провадженні суду перебуває справа за позовом про стягнення завдатку як безпідставно отриманих коштів та судових витрат. Вказав, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 05.01.2021 року укладено попередній договір (договір завдатку, що передує договору купівлі-продажу), який укладено на підтвердження забезпечення та виконання у майбутньому за договором купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що відповідачка не має наміру укладати договір купівлі-продажу квартири, тому, грошові кошти, передані позивачкою у якості завдатку підлягають поверненню. Вважає, що є підстави вважати, що нерухоме майна відповідачки може бути відчужено на корист третіх осіб, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Так, відповідачкою під час судового розгляду по справі, вже здійснено відчуження 29.03.2021 р. нерухомого майна, а саме квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачці у відповідності до Інформаційної довідки від 09.04.2021 р. за №252062688 на праві приватної власності належить нерухоме майно, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_2 розміром частки 1/1. Вартість вказаної квартири, у відповідності до ринкових цін ОЛХ, Dom.Ria та інших оголошень щодо продажу квартир за вказаною адресою приблизно 20 тис. доларів США, що у перерахунку на українську гривню становить 559400 грн. З урахуванням вищевикладеного просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 10/100 частин квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належить відповідачці та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

Відповідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір щодо повернення грошових коштів за попереднім договором (договором завдатку, що передує договору купівлі-продажу) від 05.01.2021 року.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову належить розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Так, ч.1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України).

Згідно з ч.2 ст.150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту на частку в квартирі відповідачки, сторона позивача зазначала про те, що між сторонами існує спір щодо повернення коштів за договором, незабезпечення позову може утруднити і навіть зробити неможливим виконання рішення в майбутньому, вимоги про накладення арешту на 10/100 частин квартири є співмірними до суми боргу.

При цьому, жодних доказів на підтвердження зазначених в заяві обставин позивачкою не надано.

Заява про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Тобто, в порушення положень ст. 12, 81 ЦПК України щодо розподілу тягаря доказування позивачкою не доведено суду передбаченими у ст.ст. 77-80 ЦПК України доказами, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання імовірного рішення суду, що існує реальна загроза невиконання рішення суду, наміри відповідачки розпорядитися спірним майном.

До заяви долучений витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно до якого ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 11.03.2013 року належить на праві власності квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 60,6 кв.м.

Вказана квартира не є предметом спору між сторонами, реальний виділ 10/100 частки квартири не здійснювався і фактично, відповідно до вимог діючого законодавства, не може бути здійснений.

Враховуючи, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивачки, а саме забезпечення позивачці реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на її користь, в тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення, та зважаючи на те, що обраний вид забезпечення позову не забезпечить позивачці реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на її користь, оскільки неможливо буде відповідно до діючого законодавства виділити в натурі 10/100 частин квартири, на які просить накласти арешт позивачка та в подальшому її реалізувати для задоволення вимог позивачки, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви.

Ухвала в повному обсязі виготовлена та підписана суддею 14 квітня 2021 року.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 258, 259, 260, 261, 352, 354, 355, п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви адвоката Ювченка Андрія Васильовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Дергільова Олега Григорівна про стягнення завдатку як безпідставно отримані кошти - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Херсонського апеляційного суду або через Херсонський міський суд Херсонської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. В. Ус