Справа № 405/3001/20
Провадження №2/405/399/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Гершкул М.В., Нетесі С.М.

за участю учасників справи:

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Осіпової Ю.Ю.

та третьої особи без самостійних вимог на предмет спору

на стороні відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький цивільну справу № 405/3001/20 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (м.Кропивницький, вул.Академіка Корольова, 26), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 (АДРЕСА_2 ) про скасування державної реєстрації земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого на підставі ордеру серії КР №134199 від 18.05.2020 року діє адвокат Осіпова Ю.Ю., звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, в якому просив зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки загальною площею 0,0838 га за адресою АДРЕСА_3 , з кадастровим номером :50:437:0068.

В обґрунтування позову зазначив, що він (позивач) являється власником земельної ділянки площею 0,0826,5 га у межах згідно плану, яка розташована на території м. Кіровограда (на даний час АДРЕСА_3 , цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), про що свідчить державний акт серія КР №00001426, виданий 30 березня 1995 року. Вказаний державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №775.

Зазначив, що в жовтні 2019 року, з метою присвоєння кадастрового номеру вищевказаній земельній ділянці та її державної реєстрації, між ним (позивачем) та ДП «Кропивницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було укладено договір №2252 від 01 жовтня 2019 року, на підставі умов якого останнім виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, які необхідні для подальшої державної реєстрації земельної ділянки із присвоєнням їй кадастрового номеру.

Також вказав, що після виготовлення технічної документації, 18 листопада 2019 року він звернувся до державного кадастрового реєстратора відділу у Кіровоградському районі Головного Держгеокадастру в Кіровоградській області із заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру відносно земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до рішення №ВР-019 від 18.11.2019 року, державним кадастровим реєстратором Відділу у Кіровоградському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області розглянуто заяву про внесення відомостей до Державного земельного кадастру та відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з тих підстав, що електронний документ не відповідає установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документу; розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Рекомендовано: перетин ділянок з ділянкою :50:437:0068, площа співпадає на 99,9468%.

Вказав, що згідно інформації, яка міститься в Державному земельному кадастрі про право власності та речові права на земельну ділянку, земельній ділянці, яка розташована в АДРЕСА_3 ), площею 0,0838 присвоєно кадастровий номер :50:437:0068.

У звязку з порушенням його (позивача) прав на належну земельну ділянку, 23 вересня 2019 року, його донька звернулася до міського голови із заявою, в якій просила зупинити розгляд проекту рішення міської ради м. Кропивницький про передачу належної йому (позивачу) земельної ділянки у безоплатну власність громадянці ОСОБА_2 . 07 жовтня 2019 року отримано лист-відповідь №0-11332 на вказану вище заяву, відповідно до змісту якого розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_3 та передачу її у власність громадянці ОСОБА_2 призупинено до вирішення питання в судовому порядку.

Зазначив, що державну реєстрацію земельної ділянки було проведено незаконно, а тому вона підлягає скасуванню. Так, державний акт на право власності на земельну ділянку йому (позивачу) видано 30 березня 1995 року, зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за номером 775. Тобто, державна реєстрація вказаного державного акту, що підтверджує його право власності на спірну земельну ділянку, була проведена відповідно до вимог законодавства, чинного на час такої реєстрації, яке не вимагало подальшої додаткової реєстрації права власності земельної ділянки за ним (позивачем), а тому виходячи з вимог частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на спірну земельну ділянку, набуте ним (позивачем) у 1995 році визнається дійсним і обов`язку реєструвати таке речове право у створеному з 01 січня 2013 року Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачено.

З огляду на зазначене, накладення меж належної йому (позивачу) земельної ділянки у Національній кадастровій системі із земельною ділянкою, яка міститься у зазначеній системі і якій просвоєно кадастровий номер :50:437:0068, - свідчить про незаконність дій кадастрового реєстратора відповідача щодо реєстрації такої земельної ділянки та її незаконне формування з відкриттям поземельної книги. Вказана державна реєстрація земельної ділянки відбулася в результаті помилкових дій Відділу у Кіровоградському районі Головного управління Держгеокадастру, в результаті здійснення якої у Державному земельному кадастрі було зареєстровано земельну ділянку на території сформованої в 1995 році земельної ділянки, площею 0,0826,5 га, що перебуває у його приватній власності. Вказав, що починаючи з моменту отримання державного акту про право власності на землю, він нею користується і вважає себе реальним власником.

Ухвалою суду від 20 травня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 24 липня 2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 02 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Осіпова Ю.Ю. (діє на підставі ордеру серії КР №134199 від 18.05.2020 року) в судовому засіданні, з урахуванням поданої відповіді на відзив відповідача Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, зміст якої зводиться до того, що позивачем обрано належний спосіб захисту своїх законних прав та інтересів, а також вірно визначено відповідача, який є належним, так як лише скасування державної реєстрації земельної ділянки в подальшому надасть змогу позивачу звернутися до відповідача із заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру відносно земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , зареєструвати земельну ділянку та присвоїти їй кадастровий номер,позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просили позов задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській областів судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, подав відзив на позов, зареєстрований судом за вх. № 14618 від 30 червня 2020 року, за яким відповідач позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що вважає його необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам. Вказав, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :50:437:0068 сформована в результаті державної реєстрації 02.07.2019 року на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,0838 га за адресою: АДРЕСА_3 ), який розроблено товариством з обмеженою відповідальністю «Тектоареал» на підставі рішення міської ради міста Кропивницького №2321 від 07.02.2019 року. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджений в порядку, визначеному ст. 186-1 Земельного кодексу України, а тому, підстави для відмови в державній реєстрації земельної ділянки у кадастрового реєстратора Відділу у Кіровоградському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області були відсутні.

Вказав, що підставою для розроблення документації із землеустрою ОСОБА_2 слугував дозвіл Міської ради міста Кропивницького, а саме: рішення «Про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_3 )» від 07.02.2019 року №2321, всупереч наявного державного акта серії КР №00001426 від 30.03.1995 року на право приватної власності ОСОБА_1 , фактично на цю ж саму ділянку.

Також зазначив, що доводи, наведені позивачем в позовній заяві не доводять, в чому проявляється незаконність дій саме кадастрового реєстратора Відділу у Кіровоградському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Позивачем не наведено жодної конкретної норми закону, яку було порушено саме відповідачем при реєстрації спірної земельної ділянки. Аргументи, на які посилається позивач, суперечать вимогам законодавства та не спростовують законність дій кадастрового реєстратора. За таких умов, зазначення в даному позовному провадженні відповідачем саме Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області є помилковим, та його може бути залучене лише в якості третьої особи.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що у 2017 році вона, як учасник АТО, звернулася в міську раду м. Кропивницького з заявою про виділення їй земельної ділянки площею 10 соток, та її заява була розглянута. В подальшому всіма питаннями щодо виготовлення проектної документації на земельну ділянку, подання документів у міську раду вона особисто не займалася, та за усною домовленістю зазначеними питаннями займалися інші особи. Також зазначила, що вона особисто на місце, де розташована земельна ділянка, - не виїжджала. Про те, що на даний момент проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_3 ) та передачі її (земельної ділянки) їй у власність, - призупинено, вона не знала.

Заслухавши позивача ОСОБА_1 та в його інтересах представника адвоката Осіпову Ю.Ю., третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 02 серпня 1993 року № 867 Кіровоградською міською радою народних депутатів Кіровоградської області на ім`я ОСОБА_1 було видано Державний акт на право приватної власності на землю від 30 березня 1995 року серія КР № 00001426, який було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 775, та за яким останньому було передано земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0828,5 гектарів в межах згідно з планом на праві приватної власності, яка розташована в АДРЕСА_3 .

При цьому, відповідно до рішення №РВ-019 від 18.11.2019 року, державним кадастровим реєстратором Відділу у Кіровоградському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області розглянуто заяву ОСОБА_1 про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 18.11.2019 року (реєстраційний номер 3В-019) разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, - відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з таких підстав: - електронний документ не відповідає установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електроннного документа; - розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (перетин з ділянкою :50:437:0068; площа співпадає на 99,9468%).

Також встановлено, що за відомостями (станом на 02.05.2020 року), які містяться в Державному земельному кадастрі про право власності та речові права на земельну ділянку, земельній ділянці площею 0,0838 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 ), інформація щодо форми власності, - відсутня, присвоєно кадастровий номер: :50:437:0068.

Крім того, відповідно дорішення Міської ради міста Кропивницького від 07 лютого 2019 року №2321 «Про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_3 )», - надано ОСОБА_2 (учасник АТО) дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки по АДРЕСА_3 ) загальною площею 0,0838 (у тому числі по угіддях: 0,0838 га - землі під малоповерховою забудовою) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають у запасі.

Згідно з висновком Управління містобудування та архітектури Міської ради міста Кропивницького від 07.05.2019 року №19-1344 по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, - Управління погодило проект відведення у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0838 га по АДРЕСА_3 ) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

При цьому, Міська рада міста Кропивницького, розглянуши заяву ОСОБА_3 (доньки позивача ОСОБА_1 ) щодо призупинення приватизації земельної ділянки по АДРЕСА_3 громадянкою ОСОБА_2 , розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_3 ) та передачі її у власність громадянці ОСОБА_2 призупинено, що підтверджується відповідним листом від 07.10.2019 року №0-11332.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Аналогічна норма міститься в ст.321 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

При цьому, особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 23 ЗК України (в редакції від 05.05.1993 року), чинній на час передачі позивачу земельної ділянки та видачі державного акту, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 4, 9, 10, 13 ст. 79-1 ЗК України (№2768-ІІІ від 25.10.2001 року) формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі, зокрема, скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Відповідно до підпунктів «а», «б» ч.1 ст.141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою, зокрема, є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 4 частини 6 статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини є підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки.

Згідно зі ст.152 ЗК України (№2768-ІІІ від 25.10.2001 року) держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно зі ст.153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 3 ст. 3 вказаного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Так, на момент отримання позивачем ОСОБА_1 державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, порядок видачі та реєстрації державних актів на право власності був урегульований Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 року №43.

Відповідно до п. п. 3.2, 3.3 зазначеної Інструкції державна реєстрація державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі здійснюється структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України, про що ведеться книга записів реєстрації державних актів. Порядок ведення книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі встановлюється наказом Держкомзему України".

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2002 № 449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» було затверджено форму державного акта на право власності на земельну ділянку. Видавалися державні акти вказаного зразка державними органами земельних ресурсів при місцевих державних адміністраціях або органах місцевого самоврядування, підписувались головою місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування, а також начальником державного органу земельних ресурсів.

Земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

До 01 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передавалися у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснювалась з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснювалась у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними ( ч.ч. 2, 9, 10 Розділу VІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державний земельний кадастр»).

Статтею 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» визначено, що державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Згідно ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частиною 10 ст. 24 вказаного Закону передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

При цьому, судом встановлено, що виданий 30 березня 1995 року позивачу ОСОБА_1 державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії КР №00001426 зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 775.

З 01 січня 2013 року у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про Державний земельний кадастр» державні акти на право власності чи право постійного користування земельною ділянкою не видаються, а право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З огляду на викладене вище, судом відзначається, що право власності на спірну земельну ділянку позивач ОСОБА_1 набув на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 775, тобто набув право власності на земельну ділянку в порядку, який був передбачений на той час, та крім того, державна реєстрація зазначеного державного акту, що підтверджує право власності позивача на спірну земельну ділянку, була проведена відповідно до вимог законодавства, чинного на час такої реєстрації.

Встановивши вказані вище обставини, суд приходить до висновку, що накладення меж належної позивачу ОСОБА_1 земельної ділянки у Національній кадастровій системі із земельною ділянкою (площа співпадіння 99,9468%), яка міститься у ній (системі) та якій (земельній ділянці) присвоєно кадастровий номер :50:437:0068, - свідчить про протиправність дій державного кадастрового реєстратора Відділу у Кропивницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо реєстрації такої земельної ділянки та її незаконне формування з відкриттям Поземельної книги, оскільки в результаті здійснення такої реєстрації у Державному земельному кадастрі було зареєстровано земельну ділянку на території сформованої ще у 1995 році земельної ділянки площею 0,0826,5 га, що перебуває у власності позивача ОСОБА_1 , у зв`язку з чим представлені позивачем докази на підтвердження факту порушення його права власності на земельну ділянку, розташовану на території АДРЕСА_3 , площею 0,0826,5 га, в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України є належними та допустимими, а тому порушене право позивача на володіння та розпорядження спірною земельною ділянкою підлягає захисту обраним позивачем способом шляхом зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки загальною площею 0,0838 га за адресою АДРЕСА_3 , з кадастровим номером :50:437:0068.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп., що документально підтверджується квитанцією від 18.05.2020 року, стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. ст.ст.4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (м.Кропивницький, вул.Академіка Корольова, 26), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 (АДРЕСА_2 ) про скасування державної реєстрації земельної ділянки, - задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки загальною площею 0,0838 га за адресою АДРЕСА_3 , з кадастровим номером :50:437:0068.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова