Справа № 309/1387/21
Провадження № 2/309/363/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я.В.

секретаря судового засідання Форкош Д.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за позовною заявою:

ОСОБА_1

до

Хустського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)

про скасування обтяження

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Хустського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про скасування обтяження.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 31.03.2014 р. Хустський районний суд відкрив провадження по справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків заподіяних в результаті ДТП .

З метою забезпечення позову в цей же день 31.03.2014 року судом було винесено ухвалу про накладання арешту на його майно в межах суми позовних вимог. В зв`язку з важким матеріальним становищем, викликаним проведенням операції на хребті в зв`язку з переломом шийних хребців та необхідністю проходження тривалої процедури реабілітації, у нього виникла необхідність відчуження нерухомого майна на яке накладено арешт.

25.08.2020 р. позивач, звернувся із заявою до Хустського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), в якій просив зняти вказаний арешт з свого майна.

Листом від 11.09.2020 р. відповідачем повідомлено що зняття арешту не є можливим на підставі того, що арешт накладався на виконання ухвали Хустського районного суду від 31.03.2014р. про забезпечення позову, а не рішення про стягнення боргу і згідно статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні підстави для зняття виконавцем арешту з майна боржника.

08.04.2021 року діючи в інтересах позивача ОСОБА_4 звернувся до відповідача із заявою про надання інформації чи надходило до відділу на примусове виконання рішення Хустського районного суду від 07.05.2014 р по справі та виконавчий лист по даній справі про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів, а також чи перебуває на даний час таке рішення суду чи виконавчий лист на примусовому виконанні у відділі.

В листі від 16.04.2021 року за № 18.11-38/8401 відповідач зазначив повторно, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження ВП № 42829740 з примусового виконання ухвали Хустського районного суду про забезпечення позову та накладення арешту на майно ОСОБА_1 в межах суми 18451 грн. 05.06.2014 р. державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження як повне фактичне виконання рішення суду. Також відповідач вказав, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у відділі перебувало ВП № 43957494 з примусового виконання виконавчого листа № 2/309/885/14 виданого 02.07.2014 року Хустським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди. 06.11.2014 р. старшим державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову з даного виконавчого провадження про закінчення виконавчого провадження як повне фактичне виконання рішення згідно п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», яку надіслано на адресу сторін виконавчого провадження та на адресу суду.

Станом на 16.04.2021 р. у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості і позивачем повністю погашено заборгованість згідно заочного рішення Хустського районного суду по справі №309/1337/14-ц від 07.05.2014 року, що підтверджується роздруківкою по ВП № 42829740 від 12.08.2020 року та відсутністю в Єдиному реєстрі боржників.

Разом з цим, арешт майна позивача не знятий, що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Зазначені обтяження порушують права та інтереси позивача на вільне володіння, користування та розпорядження належним йому майном.

В судове засідання позивач та його представник ОСОБА_4 не з`явилися. На адресу суду адвокат надіслав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує просить їх задоволити.

В судове засідання представник відповідача Хустського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Горват Ю.А. не зявився , надіславши суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч.3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Відповідачу направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами та було запропоновано подати відзив, однак відповідач своїм правом не скористався , відзиву на позовну заяву не надіслав.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Хустського районного суду від 31.03.2014 р. з метою забезпечення позову накладано арешт на майно позивача ОСОБА_1 в межах суми 18451 грн. ( а.с.11).

Наявність арешту належного позивачеві майна підтверджується інформаційною довідкою від 23 серпня 2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, згідно якої встановлено обтяження всього нерухомого майна шляхом його арешту на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 42829740 від 03.04.2014 року. (а.с.17-18).

Відповідно до витягу з автоматизованої системи виконавчих проваджень від 16 квітня 2021 р. виконавче провадження № 42829740 завершено на підставі п.8 ч.1 ст. 49 ЗУ « Про виконавче провадження» у зв`язку з повним виконанням рішення ( а.с.15)

Відповідно до витягу з автоматизованої системи виконавчих проваджень від 24 серпня 2021 р. інформація щодо ОСОБА_1 в Єдиному реєстрі боржників відсутня ( а.с.16)

Відповідно до відповіді Хустського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 16.04.2021 р.. у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості і позивачем повністю погашено заборгованість згідно заочного рішення Хустського районного суду по справі №309/1337/14-ц від 07.05.2014 року ( а.с.14)

Частина 1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

У частині 4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як вбачається із ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Отже, законом передбачена процедура зняття арешту з майна в судовому порядку шляхом звернення до суду з відповідним позовом, тобто в порядку позовного провадження, оскільки спір про скасування арешту на майно є цивільно-правовим та має бути вирішений за правилами цивільного судочинства за позовною заявою про порушення права власності на майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «East/West Alliance Limited» проти України», яке набрало статусу остаточного 02.06.2014 р., в п.167 рішення Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля.

Так, положеннями ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Права власності є непорушним.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов може бути пред`явлений власником або особою, яка володіє на підставі закону чи договору, або іншій законній підставі майном, що належить боржнику.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Наявність накладеного арешту перешкоджає позивачу здійснювати належним чином розпорядження та володіння майном, чим порушуються його права та інтереси. Крім того, обставини, які були підставою для накладення арешту на теперішній час відсутні.

Керуючись вимогами ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задоволити .

Скасувати обтяження майна, яке накладено за постановою відділу Державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції в Закарпатській області у виконавчому провадженні № 42829740 та виключити його з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про обтяження № 32779005 перенесений до державного реєстру речових прав на нерухоме майно із запису 5904762 від 04.06.2014 р.

Рішення може бути оскаржене через Хустський районний суд до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 09.08.2021 р.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.