справа №619/2769/21
провадження №2/619/1104/21
РІШЕННЯ

іменем України

06 липня 2021 року

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Кононихіної Н.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Мєщан І.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дергачі

цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом»,

встановив:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом». З матеріалів позовної заяви вбачається, що відповідно до Свідоцтва про право приватної власності від 16.11.1986, виданого виконавчим комітетом Козачо-Лопанської селищної ради народних депутатів Дергачівського району Харківської області - житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 - був зареєстрований Харківським міжміським бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за ОСОБА_3 , про що зроблено запис в реєстровій книзі №12 за реєстровим № 2447 від 18.11.1986.

Зазначений житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 - був побудований та прийнятий в експлуатацію відповідно до акту про закінчення будівництва від 03.08.1982 наданого комісією К.Лопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначений факт підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 актовий запис № 7, яке було видане Козачолопанською селищною радою Дергачівського району Харківської області.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами розташованого в АДРЕСА_1 .

Згідно довідки про постійне місце реєстрації, виданої 20.03.2019 Козачолопанською селищною радою Дергачівського району Харківської області, разом зі спадкодавцем на день його смерті мешкали та були зареєстровані: батько спадкодавця - ОСОБА_4 , 1926 року народження, по ІНФОРМАЦІЯ_2 , син спадкодавця - ОСОБА_1 , 1971 року народження, по теперішній час, та дружина спадкодавця - ОСОБА_2 , 1954 року народження, по теперішній час.

На момент смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , діяв Цивільний кодекс УРСР у редакції 1963 року, в якому згідно зі ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР, спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю часу відкриття спадщини.

Відповідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції закону 1963 року), діями які свідчать про прийняття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

якщо він фактично вступив в управління або володіння, спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини:

якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Позивач по справі - ОСОБА_1 , а також батько спадкодавця - ОСОБА_4 та дружина спадкодавця і відповідач - ОСОБА_2 прийняли спадщину, так як були прописані та проживали разом зі спадкодавцем в спадковому будинку в період шести місяців після смерті спадкодавця.

Згідно рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 17.01.2020 за ОСОБА_2 визнано право власності на 2/3 частині спірного будинку в порядку встановлення права на частину сумісного майна подружжя і в порядку спадкування за законом першої черги. Інші частини спадкового майна у вигляді спірного домобудування залишилися відкритими для оформлення спадку.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 - згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого у Козачолопанській селищній раді Дергачівського району Харківської області 02.03.1998, постійно проживав в АДРЕСА_1 .

Після його смерті залишилася спадщина у вигляді 1/6 частини спірного домобудування в АДРЕСА_1 .

Спадкоємцем після смерті діда є його онук ОСОБА_1 згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Козачолопанською сільрадою Дергачівського району Харківської області від 30.05.1957 а також свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданого Козачолопанською сільрадою Дергачівського району Харківської області від 06.10.1971. Державним нотаріусом Дергачівської нотаріальної контори Харківської області було винесено постанову від 06.04.2021 про відмову у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом на підставі ст. 1266 ЦК України. Однак, позивач ОСОБА_1 спадок прийняв фактично, т.я. був зареєстрований і мешкав із померлим дідом на момент його смерті.

Тому позивач просив визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку житлового будинку «літ. А-1» загальною площею 80,4 кв. м., житловою площею 51,8 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами - веранду «літ а», тамбур «літ а1», літню кухню «літ. Б», тамбур «літ. б», літню кухню «літ. б1», навіс «літ. б2», погріб «літ. В», сарай «літ. Д», гараж «літ. Е», літню кухню «літ. Ж», навіс «літ. ж», сарай «літ. З», сарай «літ. К», літній душ «літ. Л», убиральню «літ. М», сарай «літ. Н», яму д/обладнання «літ. О», вигрібну яму «літ. П», колонку «літ. №N, огорожу «літ. N 1-6», розташовані в АДРЕСА_1 в порядку спадкування першої черги за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 - в розмірі 1/6 частки та діда ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частки.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, просив розглядати справу у його відсутності, тому суд розглядає справу у відсутності позивача, на тих доказах, які надані до судового засідання.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, сповіщена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, просила розглядати справу за відсутності відповідача, суд розглядає справу за відсутності відповідача, на тих доказах, які надані до судового засідання.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні докази у справі, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право приватної власності від 16.11.1986, виданого виконавчим комітетом Козачо-Лопанської селищної ради народних депутатів Дергачівського району Харківської області - житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 - був зареєстрований Харківським міжміським бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за ОСОБА_3 , про що зроблено запис в реєстровій книзі №12 за реєстровим № 2447 від 18.11.1986.

Зазначений житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 - був побудований та прийнятий в експлуатацію відповідно до акту про закінчення будівництва від 03.08.1982 наданого комісією К.Лопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначений факт підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 актовий запис № 7, яке було видане Козачолопанською селищною радою Дергачівського району Харківської області.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами розташованого в АДРЕСА_1 .

Згідно довідки про постійне місце реєстрації, виданої 20.03.2019 Козачолопанською селищною радою Дергачівського району Харківської області, разом зі спадкодавцем на день його смерті мешкали та були зареєстровані: батько спадкодавця - ОСОБА_4 , 1926 року народження, по ІНФОРМАЦІЯ_2 , син спадкодавця - ОСОБА_1 , 1971 року народження, по теперішній час, та дружина спадкодавця - ОСОБА_2 , 1954 року народження, по теперішній час.

На момент смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , діяв Цивільний кодекс УРСР у редакції 1963 року, в якому згідно зі ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР, спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю часу відкриття спадщини.

Відповідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції закону 1963 року), діями які свідчать про прийняття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

якщо він фактично вступив в управління або володіння, спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини:

якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Позивач по справі - ОСОБА_1 , а також батько спадкодавця - ОСОБА_4 та дружина спадкодавця і відповідач - ОСОБА_2 прийняли спадщину, так як були прописані та проживали разом зі спадкодавцем в спадковому будинку в період шести місяців після смерті спадкодавця.

Згідно рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 17.01.2020 за ОСОБА_2 визнано право власності на 2/3 частини спірного будинку в порядку встановлення права на частину сумісного майна подружжя і в порядку спадкування за законом першої черги. Інші частини спадкового майна у вигляді спірного домобудування залишилися відкритими для оформлення спадку.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 - згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого у Козачолопанській селищній раді Дергачівського району Харківської області 02.03.1998, постійно проживав в АДРЕСА_1 .

Після його смерті залишилася спадщина у вигляді 1/6 частини спірного домобудування в АДРЕСА_1 .

Спадкоємцем після смерті діда є його онук ОСОБА_1 згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Козачолопанською сільрадою Дергачівського району Харківської області від 30.05.1957 а також свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданого Козачолопанською сільрадою Дергачівського району Харківської області від 06.10.1971. Державним нотаріусом Дергачівської нотаріальної контори Харківської області було винесено постанову від 06.04.2021 про відмову у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом на підставі ст. 1266 ЦК України. Однак, позивач ОСОБА_1 спадок прийняв фактично, т.я. був зареєстрований і мешкав із померлим дідом на момент його смерті. Дані обставини підтвердили свідки у судовому засіданні.

Відповідно до технічного паспорту на домобудування від 16.07.2019, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.09.2020, Висновку про вартість спадкового майна від 08.07.2019, виданого ФОП ОСОБА_5 - спірне домобудування складається з житлового будинку «літ. А-1» загальною площею 80,4 кв. м., житловою площею 51,8 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами - веранду «літ а», тамбур «літ а1», літню кухню «літ. Б», тамбур «літ. б», літню кухню «літ. б1», навіс «літ. б2», погріб «літ. В», сарай «літ. Д», гараж «літ. Е», літню кухню «літ. Ж», навіс «літ. ж», сарай «літ. З», сарай «літ. К», літній душ «літ. Л», убиральню «літ. М», сарай «літ. Н», яму д/обладнання «літ. О», вигрібну яму «літ. П», колонку «літ. №N, огорожу «літ. N 1-6», розташовані в АДРЕСА_1 , вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованого в АДРЕСА_1 становить 187104 грн, а відповідно вартість 1/3 частки становить 62386 грн.

Згідно ч.1ст. 529 ЦК України 1963 року (який діяв на той час), при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги в рівних частинах є діти, подружжя та батьки померлого.

Згідно ч.2 ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину ( тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини).

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»

п.1 : Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Тому суд задовольняє позов та визнає за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку житлового будинку «літ. А-1» загальною площею 80,4 кв. м., житловою площею 51,8 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами - веранду «літ а», тамбур «літ а1», літню кухню «літ. Б», тамбур «літ. б», літню кухню «літ. б1», навіс «літ. б2», погріб «літ. В», сарай «літ. Д», гараж «літ. Е», літню кухню «літ. Ж», навіс «літ. ж», сарай «літ. З», сарай «літ. К», літній душ «літ. Л», убиральню «літ. М», сарай «літ. Н», яму д/обладнання «літ. О», вигрібну яму «літ. П», колонку «літ. N, огорожу «літ. N 1-6», розташовані в АДРЕСА_1 в порядку спадкування першої черги за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 - в розмірі 1/6 частки та діда ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частки.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованою Україною, Законом України №475,97-ВР від 17.07.1997, ст. 9,55,124 Конституції України, ст.529,548,549 Цивільного кодексу Української PCP в редакції 1963 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 10,12,13,76-78, 141, 259 ЦПК України, суд,

вирішив:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку «літ. А-1» загальною площею 80,4 кв. м., житловою площею 51,8 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами - веранду «літ а», тамбур «літ а1», літню кухню «літ. Б», тамбур «літ. б», літню кухню «літ. б1», навіс «літ. б2», погріб «літ. В», сарай «літ. Д», гараж «літ. Е», літню кухню «літ. Ж», навіс «літ. ж», сарай «літ. З», сарай «літ. К», літній душ «літ. Л», убиральню «літ. М», сарай «літ. Н», яму д/обладнання «літ. О», вигрібну яму «літ. П», колонку «літ. N, огорожу «літ. N 1-6», розташовані в АДРЕСА_1 - в порядку спадкування першої черги за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку «літ. А-1» загальною площею 80,4 кв. м., житловою площею 51,8 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами - веранду «літ а», тамбур «літ а1», літню кухню «літ. Б», тамбур «літ. б», літню кухню «літ. б1», навіс «літ. б2», погріб «літ. В», сарай «літ. Д», гараж «літ. Е», літню кухню «літ. Ж», навіс «літ. ж», сарай «літ. З», сарай «літ. К», літній душ «літ. Л», убиральню «літ. М», сарай «літ. Н», яму д/обладнання «літ. О», вигрібну яму «літ. П», колонку «літ. №N, огорожу «літ. N 1-6», розташовані в АДРЕСА_1 - в порядку спадкування першої черги за законом після смерті діда ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Харківської апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Н. Ю. Кононихіна