Справа № 132/1633/20
Провадження № 22-ц/801/1575/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєлін Є. В.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 рокуСправа № 132/1633/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивіль-них справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Медвецького С. К., Рибчинського В. П.,

за участі секретаря судового засідання Лучицького А. О., представника особи, яка не брала участі у справі, та подала апеляційну скаргу, ОСОБА_1 адво-ката Коцурак Т. Ю., позивачки ОСОБА_2 , розглянувши за правилами, вста-новленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляцій-ного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до Калинівської міської ради Вінницької

області про визнання права власності на нерухоме майно в поряд-

ку спадкування за законом,

за апеляційною скаргою особи, котра не брала участі у справі, ОСОБА_1 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 30 червня 2020 року, ухвалене в приміщенні суду в м. Калинівка Вінницької об-ласті за головування судді Сєліна Є. В., дата складення повного тексту якого не зазначена,

В С Т А Н О В И В:

02 червня 2020 року ОСОБА_2 звернулася у Калинівський районний суд Вінницької області з позовом до Калинівської міської ради Вінницької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, по-силаючись на наступні обставини. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , яку вона фактично прийняла, оскільки перебувала з померлим в зареєстрованому шлюбі та постійно проживала з ним на час відкриття спадщини. Інша 1/2 частка цієї квартири згідно договору дарування від 17 грудня 2008 року уже належить позивачці, яка, як вона зазначала, є єдиною спадкоємицею ОСОБА_3 , інших спадкоємців немає. Однак оформити свої спадкові права на вказане нерухоме майно ОСОБА_2 не має можливості через відсутність оригіналу правовста-новлюючого документа на квартиру. За викладених обставин ОСОБА_2 про-сила суд у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 подружжя ОСОБА_3 визнати за нею право власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 39,4 кв. м., житловою площею 19,7 кв.м., вартістю 83350,00 гривень.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 30 червня 2020 року позов задоволений, за ОСОБА_2 визнане право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування як спадкоємицею першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Калинівка чоловіка ОСОБА_3 .

04 червня 2021 року на рішення суду першої інстанції від 30 червня 2020 року особою, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, до якої додане окремо письмово викладене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду. Вказане клопотання обгрунто-ване наступними мотивами. Скаржниця була одружена з ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 одружився вдруге з позивачкою у цій справі. Рі-шенням суду від 30 червня 2020 року без залучення скаржниці до участі у спра-ві вирішене питання щодо майнових прав ОСОБА_1 , визнане за ОСОБА_2 право власності на майно скаржниці. ОСОБА_3 подарував свою 1/2 част-ку квартири ОСОБА_2 , інша 1/2 частки належить ОСОБА_1 , що підтвер-джується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на неру-хоме майно. З матеріалами справи за позовом ОСОБА_2 скаржниця ознайоми-лася 21 травня 2021 року, тому як особа, котра не брала участі у справі, ОСОБА_1 просить поновити їй строк на апеляційне оскарження рішення суду від 30 червня 2020 року про визнання за ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Оскаржуване нею рішення суду пер-шої інстанції ОСОБА_1 вважає ухваленим з грубим порушенням норм про-цесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, за неповного з`ясування обставин справи, що мають для неї значення, недоведе-ності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, за висновків суду, що не відповідають обставинам справи. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що на підставі свідоцтва про влас-ності на житло від 02 вересня 1997 року квартира АДРЕСА_1 належала по 1/2 частці кожному ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . 17 грудня 2008 року ОСОБА_3 подарував свою част-ку квартири ОСОБА_2 . Рішенням суду першої інстанції встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 . Проте на підставі яких доказів суд дійшов такого висновку, яким чином встановив склад спадщини залишається незрозумілим. Крім цього з матеріалів справи не убачається відмови нотаріуса у видачі пози-вачці свідоцтва про право на спадщину. Оскільки спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилася, це свідчить про те, що ОСОБА_2 до нотаріальної контори для оформлення спадщини узагалі не зверталася.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, підкреслює, що суд першої інстанції грубо порушив норми матеріального права ( стаття 1217 ЦК України ), процесу-ального права, перебрав на себе функції іншого органу ( нотаріальної контори ), не встановив склад спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , та виз-нав право власності в порядку спадкування за законом за позивачкою у справі на майно, яке спадкодавцю ОСОБА_3 на момент смерті не належало. ОСОБА_1 зазначає, що судом грубо порушені її конституційні права, а саме право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 . Скаржниця просить суд апеляційної інстанції скасувати рішен-ня Калинівського районного суду Вінницької області від 30 червня 2020 року повністю, ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову ОСОБА_2 , вирішити питання з розподілу судових витрат відповідно до доказів, наявних у матеріалах справи.

Ухвалою апеляційного суду від 24 червня 2021 року задоволене клопотання ОСОБА_1 , їй поновлений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 30 червня 2020 року.

Встановленим законом та забезпеченим ухвалою апеляційного суду від 24 червня 2021 року правом скористалася позивачка ОСОБА_2 , подавши до апе-ляційного суду відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , де зазначається про ухвалення судом першої інстанції законного, обгрунтованого рішення, за вста-новлення усіх обставин справи, дослідження необхідних доказів, яким судом дана належна оцінка. Спірна квартира, зазначила ОСОБА_2 , була приватизо-вана одним ОСОБА_3 , у свідоцтві про право власності на житло від 02 ве-ресня 1997 року вказаний був він один. Але у 2008 році його колишня дружина ОСОБА_1 ( тепер ОСОБА_1 ) на підставі рішення виконавчого комітету Кали-нівської міської ради Вінницької області від 23 січня 2008 року «Про видачу дублікату свідоцтва про право власності на житло» отримала такий дублікат, де співвласниками зазначені дві особи: вона та ОСОБА_3 . За твердженням ОСОБА_2 виконавчий комітет Калинівської міської ради не мав права приймати рі-шення від 23 січня 2008 року № 11, тому воно рішенням Калинівської міської ради від 16 січня 2020 року № 24 скасоване. У даний час в суді першої інстанції розглядається справа № 132/1573/21 за позовом ОСОБА_2 до Калинівської міської ради та ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права влас-ності у Державному реєстрі реєстрі речових прав на нерухоме майно у зв`язку з припиненням права власності ОСОБА_1 . Позивачка ОСОБА_2 вважає, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірне помешкання вона змушена переоформити квартиру на своє ім`я у судовому порядку, через що просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишивши без змін оскаржуване рішення суду першої інстанції.

Відповідач Калинівська міська рада Вінницької області правом на подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не скористалася. Представник міської ради, сама скаржниця у судове засідання не з`явилися з невідомих при-чин, хоча про місце, день і час розгляду справи вони повідомлені завчасно, в установленому порядку, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вру-чення поштових відправлень ( судових повісток ), додані до матеріалів справи. Ураховуючи зазначені обставини, участь в судовому засіданні представника ОСОБА_1 адвоката Коцурак Т. Ю., у відповідності з нормами статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути дану справу по суті апеляцій-ного оскарження рішення суду першої інстанції у відсутності тих учасників справи, котрі не з`явилися у судове засідання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення по апеляційній скарзі представника особи, яка її подала, ОСОБА_1 адвоката Коцурак Т. Ю., запе-речення на апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні в ній докази в їх сукупності, перевіривши за-конність, обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимо-гам, воно є помилковим внаслідок неправильного застосування норм матеріаль-ного права, порушення норм процесуального права, тобто є таким, що підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову. Слід зауважити, що за наявних фактичних обставин справи оскаржуване рішен-ня є передчасним.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 , суд першої інстанції, виклавши у рішенні зміст статей 15, 328, 392, 1216 - 1218, 1273, 1296, глави 86 ЦК України, статті 67 Закону України «Про нотаріат», керуючись вказаними нормами матеріально-го права, зазначив, що у випадку обґрунтованої відмови нотаріуса у видачі сві-доцтва про право на спадщину виникає цивільно-правовий спір, який підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовува-тися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріально-му порядку. Далі суд, ураховуючи фактичні обставини, на які посилалася пози-вачка у заяві до суду, з огляду на права ОСОБА_2 як спадкоємиці першої чер-ги після смерті чоловіка, що убачалося із свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 28 квітня 2001 року Відділом реєстрації актів грома-дянського стану Калинівського районного управління юстиції Вінницької об-ласті; копії виданого 23 червня 2001 року Калинівським РВ УМВС України у Вінницькій області паспорту позивачки серії АВ 249083; довідки Виконавчого комітету Калинівської міської ради Вінницької області від 17 лютого 2020 року № 579, прийняв до уваги неможливість для неї оформити спадщину на нерухо-ме майно у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вказане у позовній заяві нерухоме майно. Суд крім цього послався на визнання позовних вимог відповідачем у справі Калинівською міською радою Вінницької області, на відсутність обґрунтованого сумніву щодо достовірності викладених у зверненні до суду обставин або добровільності їх визнання та саме з огляду на останню обставину, за наявності для того законних підстав, як це визначено частиною четвертої статті 206 ЦПК України, ухвалив рішення про задоволення позову.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, викладеним у рішенні від 30 червня 2020 року, оскільки він є помилковим, передчасним, суперечить існуючим наразі фактичним обста-винам справи; рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права, воно зачіпає права та інтереси скаржниці ОСОБА_1 , не залученої в уста-новленому порядку до участі у цій справі, хоча на даний час, а тим більше на дату ухвалення судом оскаржуваного судового рішення існували та існують об-ставини, які свідчать про наявність у неї небезпідставного правового інтересу щодо частини спірного помешкання.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції визначені статтею 367 ЦПК України. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішен-ня суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апе-ляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та ( або ) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Судом встановлено та не оспорюється учасниками справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_3 , внаслідок чого 26 лип-ня 2017 року Калинівським районним відділом державної реєстрації актів ци-вільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій об-ласті видане свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . Після його смерті від-крилася спадщина на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , яка на підставі виданого 02 вересня 1997 року Вінницькою квартирно-експлуатаційною частиною сві-доцтва про право власності на житло належала йому на праві приватної влас-ності. Згідно договору дарування частки квартири серії ВМА № 718049, посвід-ченого 17 грудня 2008 року приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Вінницької області Панкеєвою Л. М. та зареєстрованого в реєстрі за № 2281, 1/2 частки зазначеної квартири відчужена ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 . Позивачка є спадкоємицею першої черги після смерті чо-ловіка, про що свідчать видане 28 квітня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Калинівського районного управління юстиції Вінницької області свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 ; копія паспорту позивачки серії АВ 249083, виданого 23 червня 2001 року Калинівським РВ УМВС України у Вінницькій області; довідка Виконавчого комітету Калинівсь-кої міської ради Вінницької області від 17 лютого 2020 року № 579.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 , суд першої інстанції не пересвідчився у належності спадкодавцю на праві власності 100% квартири АДРЕСА_1 , не звернув увагу на відсутність у матеріалах справи відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії з питання, що має місце у ОСОБА_2 , тобто відмови у видачі свідоцтва про право на спадщи-ну після смерті подружжя. Дійсно, як вказує в апеляційній скарзі особа, яка не брала участі у справі, відповідно до частини четвертої статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, за звер-ненням особи зобов`язані викласти причини відмови у вчиненні нотаріальної дії у письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчи-ненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповід-ну постанову. Лише за наявності такого документа у матеріалах справи суд мо-же вирішувати питання щодо визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спад-кування» роз`яснена обов`язковість отримання позивачем відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину до звернення в суд з позовом про визнання пра-ва власності в порядку спадкування.

Мотиви апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо недоведеності позовних вимог ОСОБА_2 у певній мірі заслуговують на увагу. З урахуванням обґрун-тування позивачкою відзиву на апеляційну скаргу належить констатувати пе-редчасність ухваленого 30 червня 2020 року судом першої інстанції рішення, оскільки у даний час залишається невирішеним спір про право ОСОБА_1 на 1/2 частку помешкання, право власності на яке у порядку спадкування за за-коном має намір оформити на себе ОСОБА_2 .

Згідно з частиною першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і осново-положних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду як джере-ло права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основополож-них свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних сво-бод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

У пункті 33 рішення від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти Укра-їни» Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий су-довий розгляд, гарантоване частиною першою статті 6 Конвенції Ради Європи про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, слід тлумачити в контексті преамбули Конституції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Згідно рішення Єв-ропейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» ( остаточне рішення від 17 червня 2011 року ) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або від-сутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків ( стаття 76 ЦПК України ).

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 3 ЦК України встановлено, що загальними засада-ми цивільного законодавства, зокрема, є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; су-довий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Зважаючи на значення наявних у матеріалах справи доказів, представлених доказів особою, яку безпідставно не було залучено до участі у справі, врахо-вуючи обґрунтоване посилання скаржниці на допущену судом першої інстанції неповноту судового розгляду спору, необхідно зробити висновок про недоведе-ність позовних вимог ОСОБА_2 ; через певні майнові права спадкоємиці за за-коном та претензії особи, яка не була залучена до участі у справі, за наявності реєстрації за індексним № 33070472 у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , оскаржуване рішення суду першої інстанції на задоволення вимог апеляційної скарги підлягає скасу-ванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заявлених пози-вачкою вимог.

Статтями 374, 376 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати су-дове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рі-шення або змінити рішення. Підставами для скасування судового рішення пов-ністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або змі-ни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесу-ального права або неправильне застосування норм матеріального права. Непра-вильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлу-мачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Нормами статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір поклада-ється на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змі-нює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Виконуючи зазначені процесуальні норми, на користь скаржниці ОСОБА_1 необхідно стягнути з ОСОБА_2 понесені витрати з оплати судового збору у зв`язку з поданням апеляційної скарги.

Керуючись нормами статей 141, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 30 червня 2020 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Калинівської міської ради Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іден-тифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованої у АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 сплаче-ний нею судовий збір у зв`язку з оскарженням рішення суду першої інстанції у розмірі 1261, 21 гривні ( одна тисяча двісті шістдесят одна гривня 21 коп. ).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, од-нак вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду про-тягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 25 серпня 2021 року.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді С. К. Медвецький

В. П. Рибчинський