Справа № 588/488/21
провадження № 2/588/259/21
У Х В А Л А
05 квітня 2021 року Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Щербаченко М.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС », треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Львівська регіональна філія Державного підприємства «Національні інформаційні системи», Тростянецький районний відділ державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про скасування обтяження рухомого майна, зобов`язання вчинити дії,
Представник позивачів адвокат Андрієнко М.В. 29 березня 2021 року звернулась до суду з указаним позовом в інтересах ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , в якому просить суд:
Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, вважаю, що спір за позовом адвоката Андрієнко М.В. не підсудний Тростянецькому районному суду Сумської області, зважаючи на такі мотиви.
Позов мотивовано тим, що позивачі, які є сторонами Кредитного договору «Автопакет» №213/П/19/2008-980 від 07.07.2008 року, а ОСОБА_5 є також поручителем за указаним договором, вважають, що кредитні зобов`язання між ними та ПАТ «Комерційний банк «Надра»» припинені. Позивачі вважають, що невиконаних боргових зобов`язань у них перед указаним Банком на момент укладення ним 05.03.2020 з ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус»» Договору відступлення прав вимог не було. Указані обставини на думку представника позивачів ОСОБА_6 свідчить про відсутність підстав для обтяження у виді застави із забороною відчуження належного позивачам рухомого майна, яке вона просить суд скасувати.
Як на правову підставу позовних вимог у справі представник позивачів адвокат Андрієнко М.В. посилалась на положення Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Крім того, спірні правовідносини урегульовані нормами ЦК України, які визначають підстави припинення кредитного договору, застави та поруки, які є видами забезпечення виконання зобов`язань.
Частиною 2 статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Відповідач у цій справі знаходиться поза межами територіальної юрисдикції суду, до якого пред`явлено позов. У позовній заяві не зазначено і не обґрунтовано наявність підстав для альтернативної чи виключної підсудності спору Тростянецькому районному суду Сумської області.
Окремо, вважаю за необхідне зазначити про таке.
За правилами частини 2 статті 30 ЦПК України, яка визначає підстави виключної підсудності, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження поділяються на публічні та приватні. Публічним є обтяження рухомого майна, яке виникає відповідно до закону або рішення суду. Приватні обтяження можуть бути забезпечувальними та іншими договірними. Забезпечувальним є обтяження, яке встановлюється для забезпечення виконання зобов`язання боржника або третьої особи перед обтяжувачем.
Статтею 21 Закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що до приватних забезпечувальних обтяжень належить застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України, що виникає на підставі договору.
За нормами статей 37-38 Закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що до публічних обтяжень належать: 1) податкова застава; 2) накладення арешту на рухоме майно на підставі рішення суду для забезпечення цивільного позову або при порушенні провадження у справі про банкрутство громадянина-підприємця; 3) звернення стягнення на рухоме майно відповідно до рішення суду, винесеного за позовом, який стосується виконання незабезпечених зобов`язань боржника; 5) накладення арешту на рухоме майно на підставі рішень уповноважених органів (осіб) у випадках, встановлених законом; 6) інші обтяження рухомого майна, які кваліфікуються публічними.
При публічному обтяженні обтяжувачем є уповноважений орган (особа). Права і обов`язки суб`єктів публічного обтяження встановлюються законом.
Отже, арешт майна за нормами Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є публічним обтяженням рухомого майна, яке виникає відповідно до закону або рішення суду.
Як видно з позовної заяви предметом позову фактично є припинення обтяження у вигляді застави рухомого майна і виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про приватне обтяження на підставі договору застави, а не закону або рішення суду.
Отже, спірне обтяження, яке просить припинити представник позивачів в позовній заяві, є приватним забезпечувальним обтяженням, яке встановлено для забезпечення виконання зобов`язання боржника перед обтяжувачем на підставі договору застави рухомого майна.
З урахуванням викладеного, слід дійти висновку, що правила виключної підсудності, передбачені частиною 2 статті 30 ЦПК України, стосується лише позовів про скасування публічного обтяження рухомого майна у вигляді арешту та не можуть бути застосовані при вирішенні спору про скасування чи зняття приватного забезпечувального обтяження, яке встановлено для забезпечення виконання зобов`язання боржника перед обтяжувачем на підставі договору застави.
За таких обставин, позов в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пред`явлено адвокатом Андрієнко М.В. із порушенням правил територіальної підсудності.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність передання цієї цивільної справи за територіальною підсудністю до Галицького районного суду м.Львова за місцезнаходженням юридичної особи - відповідача.
Керуючись вимогами статей 27, 30-32, 260, 353 ЦПК України, суддя
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення.

Ухвала складена та підписана суддею 05.04.2021 року.

Суддя М. В. Щербаченко