Провадження № 2/234/1552/21
02 серпня 2021 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі:
головуючої судді Сухоручко Ю.О.,
секретар судового засідання Хоменко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Орган опіки та піклування Краматорської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Краматорського міського суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позову зазначила, що в 1991 році її чоловік ОСОБА_2 отримав квартиру за адресою: АДРЕСА_1 згідно ордеру № 143 від 31.01.1991р. Вона та її чоловік ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 , онук ОСОБА_5 , невістка ОСОБА_6 також прописані в цій квартирі, та входили до складу сім`ї наймача. Однак, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з 2014 року по теперішній час за даною адресою не проживають, про що свідчить акт від 05.11.2020 р. Місце їх проживання їй не відомо.
ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 за даною адресою не проживають з 2003 року і по теперішній час, про що свідчить акт від 05.11.2020р., де вони зараз проживають їй також невідомо.
Оскільки відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 самостійно виписуватись не хочуть, а тому такі обставини змушують її звернутись до суду із позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
Просить усунути перешкоди в користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , визнавши ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 такими, що втратили право користування вказаною квартирою.
Ухвалою суду від 05.01.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 11.03.2021 року залучено у якості третьої особи Орган опіки та піклування Краматорської міської ради.
У судове засідання представник позивачки адвокат Проніна А.І. не з`явилась, надіслала на електронну адресу суду заяву, відповідно до якої просила провести судове засідання без її участі, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, повістками, клопотання про відкладення розгляду справи не надали. Відзив на позов також від відповідачів не надходив.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування Краматорської міської ради у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності та ухвалити рішення в порядку діючого законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, без участі сторін, так як про дату, час і місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Позивачка ОСОБА_1 зареєстрована та мешкає за адресою АДРЕСА_1 . Разом з позивачкою у вказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (чоловік), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (син), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (син), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (онук), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (невістка), що підтверджується довідками з місця реєстрації (а.с.5, 16-20).
На підставі ордеру на житлове приміщення № 143 від 31.01.1989 року, квартира АДРЕСА_1 надана у користування ОСОБА_2 , в графі «склад сім`ї» зазначені ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на підставі рішення виконкому №427/1 від 03.10.1990 року. (а.с. 4)
Як вбачається з акту Комітету мікрорайону №4 Краматорської міської ради від 05.11.2020 року за №01-20/279-423, складеного ОСОБА_7 та секретарем ОСОБА_8 в присутності свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 здійснена перевірка та встановлено, що в квартирі за адресою АДРЕСА_1 громадяни ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (чоловік), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (син), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (син) не мешкають з 2014 року по теперішній час, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (онук), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не мешкають з 2003 року по теперішній час (а.с. 6).
Позивачка, посилаючись на те, що відповідачі з 2003 року та з 2014 року не мешкають у квартирі, а їх реєстрація перешкоджає їй користуватися майном, просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.
За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно ст. 64 ЖК Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.
До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.
Відповідно до ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Згідно ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до вказаної норми закону при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення.
Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - ЄСПЛ) на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.
Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ під майном також розуміються майнові права.
Згідно із статтею 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції.
Суд вважає, що позивачкою не доведено, що в квартирі не мешкають саме з 2014 року - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не мешкають з 2014 року та з 2003 року - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 по теперішній час без поважних причин, а також втрати ними інтересу до житла, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин позивачкою суду не надано.
Наданий позивачкою на підтвердження обставин позову акт Комітету мікрорайону №4 Краматорської міської ради від 05.11.2020 року за №01-20/279-423, відповідно до якого встановлено, що в квартирі за адресою АДРЕСА_1 громадяни ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (чоловік), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (син), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (син) не мешкають з 2014 року по теперішній час, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (онук), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не мешкають з 2003 року по теперішній час, не є належним та достатнім доказом для визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою, оскільки не підтверджують того факту, що відповідачі не проживають у вказаній квартирі без поважних причин.
Враховуючи викладене, підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням відсутні, тому у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 10,12,78-81, 141,258-259,263-265,266, 280-283, 289 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Орган опіки та піклування Краматорської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області (п.15.5 Перехідних положень ЦПК України) протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст проголошено 06.08.2021 року о 16-00 год.
Позивачка: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ).
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ).
Суддя Краматорського міського
суду Донецької області Ю.О. Сухоручко