СЕРЕДИНО-БУДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 586/178/21
Номер провадження по справі 2-о/586/10/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 року м.Середина-Буда

Середино-Будський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Ситайла О.І.,

за участі секретаря судового засідання Палкіної О.П.,

учасників справи:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Середина-Буда у порядку окремого провадження цивільну справу №586/178/21 зазаявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Сумський обласний нотаріальний архів, про встановлення факту, що має юридичне значення,

УСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити юридичний факт, що договір дарування земельної ділянки між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений 27.03.2002 державним нотаріусом Середино-Будської районної державної нотаріальної контори за реєстровим номером 352, укладено щодо об`єкту нерухомого майна 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,1421 га, з якої земельна ділянка площею 0,0565 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та земельна ділянка площею 0,0856 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , замість помилково зазначеного об`єкту нерухомого майна земельної ділянки площею 0,071 га, з них рілля 0,043 га та під будівлями 0,028 га.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що державним нотаріусом Середино-Будської державної нотаріальної контори під час оформлення договору дарування земельної ділянки між ОСОБА_3 та заявником була допущена помилка в зазначенні частини та площі земельної ділянки, що позбавляє заявника можливості реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження вказаним майном.

В судовому засіданні заявник та його представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Заінтересована сторона в судове засідання не з`явилась, будучи повідомлена належним чином про дату, час та місце судового розгляду, підтвердження чого міститься в матеріалах справи.

Суд, заслухавши заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною першою статті 315 ЦПК України визначений перелік фактів, про встановлення яких можливий розгляд справи судом.

Відповідно до частини другої зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 січня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, які не пов`язані з наступним вирішенням спору про право.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, стан, але не спір про цивільне право, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Поняття «спір про право» пов`язане виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. Тобто відсутність цих елементів визначає безспірність розгляду справи та можливість вирішення заяви в порядку окремого провадження.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 просить встановити факт того, що земельна ділянка, зазначена в договорі дарування від 27.03.2002, посвідченого державним нотаріусом Середино-Будської нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 352, є тотожною земельній ділянці, зазначеній в державному акті на право приватної власності на землю серії СМ № 00723, виданого головою Середино-Будської міської ради 15.03.2002, посилаючись на необхідність оформлення права власності на вказані земельні ділянки.

Тобто, заявником фактично ставиться питання про тлумачення змісту договору дарування земельної ділянки шляхом вказівки, що ОСОБА_3 , підписуючи даний договір, подарувала заявнику земельну ділянку, належну їй на підставі державного акту, тобто встановлення такого факту безпосередньо пов`язане з вирішенням спору про право.

Встановлення в судовому порядку факту тотожності земельних ділянок, які мають різні площі, в порядку окремого провадження нормами цивільно-процесуального законодавства не передбачено, тому заявлені вимоги не можуть бути предметом розгляду в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.293, 315 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Сумський обласний нотаріальний архів, про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку загального позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Середино-Будський районний суд Сумської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І. Ситайло