Справа № 642/4589/21
Провадження №2/642/1828/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

06 серпня 2021 року суддя Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Пашнєв В.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-ті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , державний реєстратор департаменту реєстрації Харківської міської ради Вєлєва Анастасія Олексіївна про скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , 3-ті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , державний реєстратор департаменту реєстрації Харківської міської ради Вєлєва Анастасія Олексіївна про скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 26.07.2020 року позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю вимогам ст..ст.175,177 ЦПК України та надано час для усунення недоліків.

Копію ухвали про залишення позову без руху представник позивача отримав 30.07.2020 року, про що свідчить розписка наявна в матеріалах справи.

02.08.2021 на адресу суду надійшла уточнена позовна заява, ознайомившись з якою суддя прийшов до висновку про те, що недоліки заяви, визначені в ухвалі суду від 26.07.2021, не усунуті в повному обсязі.

Зокрема, позивачем з приводу вимог щодо зазначення ціни позову, вказано, що проведення оцінки майна не є обов*язковою умовою при зверненні з позовом до суду та зазначена ціна позову з врахуванням вартості майна станом на 2007 рік в розмірі 158544,75грн. та відповідно доплачений судовий збір, проте суд не приймає вказану заяву позивача як належним чином усунуті недоліки, вказані в ухвалі суду, з огляду на наступне.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 26 липня 2021 року суд звертав увагу позивача, що оцінка вартості майна повинна бути проведена на день звернення з позовом до суду та з врахуванням вказаної оцінки повинна бути визначена ціна позову щодо вимог майнового характеру.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» № 20 від 22.12.1995 р. зі змінами та доповненнями від 25.05.1998 р. визначено, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Відповідно до вимог п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму ВСУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням дійсної вартості спірного майна.

Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Суд зазначає, що дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Тобто, ціна позову повинна бути визначена на момент пред`явлення позову з урахування грошової оцінки - об`єктивної ринкової вартості об`єкта.

Механізм проведення оцінки нерухомого майна для цілей обчислення, зокрема судового збору, визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358.

У відповідності до п. п. 1 п. 1 вказаної вище постанови оціночною вартістю є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Також позивачем в якості підтвердження вартості спірного майна надана копія договору № 47 про участь у Фонді фінансування будівництва № 4 від 17 квітня 2007року.

Так, у відповідності до статті 95 ЦПК України, письмові докази належить подавати в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Аналогічний порядок засвідчення копій документів визначений і пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55).

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом»; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Згідно з частиною першою статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. З наведених підстав суд не може взяти до уваги і наданий позивачем договір, оскільки він не завірений у встановленому законом порядку.

Щодо посилання позивача в заяві на ч. 2 ст. 176 ЦПК України щодо попереднього визначення судом суми судового збору, то суд вказане твердження також не приймає до уваги, оскільки позивачем ціна позову визначена, проте станом на 2007 рік, а не на момент пред*явлення позову до суду, як було зазначено в ухвалі про залишення позову без руху.

Таким чином, слід зазначити, що саме звернення особи до суду з позовною заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

З огляду на викладене, суддя може вирішити питання про відкриття, повернення чи відмову у відкритті провадження по справі, яка не була належним чином оформлена та містила недоліки, лише після їх усунення. При цьому у ЦПК України відсутні винятки з указаного порядку.Здійснивши аналіз норм законодавства, можна зробити висновок, що суд, так і особа, яка подала позовну заяву, наділена низкою процесуальних прав та обов`язків. Зокрема, в разі подання особою позовної заяви оформленої з порушенням вимог статей 175 і 177 ЦПК України, або без сплати судового збору за подання такої позовної заяви суддя зобов`язаний постановити ухвалу про залишення позову без руху із зазначенням його недоліків.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

З урахуванням вище викладеного та зазначеного позивач відповідно до ухвали суду не виконав належним чином вимоги, визначені ч. 1 ст. 185 ЦПК України, тому згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України матеріали позовної заяви вважаються неподаними і повертаються позивачу.

Частиною 5 ст. 185 ЦПК України визначено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Згідно до ч.6 ст.185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із вказаною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 258, 260 ЦПК України, судя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-ті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , державний реєстратор департаменту реєстрації Харківської міської ради Вєлєва Анастасія Олексіївна про скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності- вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Ленінський районний суд м. Харкова в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: В.Г. Пашнєв