Справа № 200/4201/19
Провадження № 2/932/1923/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді - Куцевола В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у місті Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

19.01.2019 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23.12.2015 року відповідач подав до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» заяву № 340977287 на отримання кредиту, підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем, як позичальником, а також, що отримав примірник кредитного договору та погодився отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР». Відповідно до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ"ФК"ЦФР", умови разом із заявою про приєднання і заявою на отримання кредиту становлять кредитний договір. 30.07.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги №20180730, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК«ЦФР» і боржниками. Згідно п. 1.2. договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.

Відповідно до Реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «ФК«ЦФР», Додатку № 1 до договору відступлення прав вимоги №20180730 від 30.07.2018 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 по кредитному договору № 340977287 від 23.12.2015 року в сумі 71743,21 грн., з яких:

- сума заборгованості за основною сумою боргу 32947,26 грн.;

- сума заборгованості за відсотками 5045,11 грн.;

- сума заборгованості за платою за управління кредитом 21936,86 грн.;

- сума заборгованості за пенею 11813,98 грн..

Згідно п. 6.2.3. договору відступлення прав вимоги, права вимоги переходять до ТОВ «ФК «ЄАПБ» з моменту підписання сторонами цього договору, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «ЦФР» умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги. Додаткового оформлення відступлення права вимоги у цих випадках не вимагається.

Відповідно до п.3.1. договору відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «ЦФР» гарантує, що йому належить право вимоги за портфелем заборгованості до боржників, зазначених у Реєстрі боржників.

На виконання п. 6.6. договору відступлення прав вимоги, згідно вимог ст. ст. 512 - 514, 516 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену у кредитному договорі, простою кореспонденцією через відділення УКРПОШТИ від імені ТОВ «ФК «ЦФР» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по Кредитному договору № 340977287 від 23.12.2015 року в сумі 71743,21 грн., з яких: - сума заборгованості за основною сумою боргу 32947,26 грн.; - сума заборгованості за відсотками 5045,11 грн.; - сума заборгованості за платою за управління кредитом 21936,86 грн.; - сума заборгованості за пенею 11813,98 грн. та судовий збір в розмірі 1921,00 грн.

Ухвалою суду від 03.06.2019 року справу відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.02.2021 року справу прийнято до провадження цим складом суду та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам встановлено строк на подання заяв по суті справи.

Відповідачу надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками до неї, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, що підтверджується поштовим повідомлення від 09.06.2021 року. Позивач надав відзив на позовну заяву, в якому вважає позовні вимоги позивача безпідставними, просить застосувати строк позовної давності та вважає, що в позовних вимогах слід відмовити у повному обсязі.

Позивач надав відповідь на відзив, в якому просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 23.12.2015 року відповідач подав до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» заяву № 340977287 на отримання кредиту, підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем, як позичальником, а також, що отримав примірник кредитного договору та погодився отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ «ФК`ЦФР».

Відповідно до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ"ФК"ЦФР", умови разом із заявою про приєднання і заявою на отримання кредиту становлять кредитний договір. 30.07.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги №20180730, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК«ЦФР» і боржниками.

Згідно п. 1.2. договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.

Відповідно до Реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «ФК«ЦФР», Додатку № 1 до договору відступлення прав вимоги №20180730 від 30.07.2018 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 по кредитному договору № 340977287 від 23.12.2015 року в сумі 71743,21 грн., з яких:

- сума заборгованості за основною сумою боргу 32947,26 грн.;

- сума заборгованості за відсотками 5045,11 грн.;

- сума заборгованості за платою за управління кредитом 21936,86 грн.;

- сума заборгованості за пенею 11813,98 грн..

Згідно п. 6.2.3. договору відступлення прав вимоги, права вимоги переходять до ТОВ «ФК «ЄАПБ» з моменту підписання сторонами цього договору, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «ЦФР» умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги. Додаткового оформлення відступлення права вимоги у цих випадках не вимагається.

Відповідно до п.3.1. договору відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «ЦФР» гарантує, що йому належить право вимоги за портфелем заборгованості до боржників, зазначених у Реєстрі боржників.

На виконання п. 6.6. договору відступлення прав вимоги, згідно вимог ст. ст. 512 - 514, 516 ЦК України, на адресу відповідача, зазначену у кредитному договорі, простою кореспонденцією через відділення УКРПОШТИ від імені ТОВ «ФК «ЦФР» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

За змістом статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінніст. 1054 ЦК України, було укладено.

Відповідно до ст.ст. 526,527,530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно частини першої ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором.

Згідност. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно д ост. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (штраф, пеня).

Згідно з пунктом один частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги.

Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Так, відповідач своїм підписом у заяві погодився, що заява разом з Умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» складають між ним та фінансовою компанією договір про надання кредитних послуг.

Також, відповідачем підтверджено зобов`язання дотримуватись вимог Умов отримання кредитів та інших послуг та також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ТОВ «ФК «ЦФР».

Таким чином, відповідач зобов`язався здійснювати оплату послуг згідно тарифів позивача у строки, передбачені вказаними умовами.

ТОВ «ФК «ЦФР» виконав свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором.

В свою чергу, позивач стверджує, що відповідачем не належним чином виконано свої обов`язки перед ТОВ «ФК «ЦФР», внаслідок чого виникла вищезазначена заборгованість.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Разом з цим суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Кредитний договір №3.12.2015 року, укладений між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем, є споживчим кредитом, тому на нього розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно абз. 2,3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції, що діяла на час укладення кредитного договору, споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі.Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції, що діяла на час укладення кредитного договору, нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

Згідно ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, які діяли на час укладення договору від 23.12.2015 року, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

Частиною 1 ст. 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи (ч. 5 ст. 216 ЦК України).

Кредитним договором від 23.12.2015 року №340977287 встановлено, серед іншого, щомісячне нарахування процентів у розмірі 2,69 % від суми кредиту, що згідно Графіку платежів становить фіксовану суму 997,13 грн., яка підлягає сплаті щомісяця з лютого 2016 року по грудень 2019 включно, і за своєю не суттю є платою за управління кредитом.

Відповідно до розрахунку заборгованості, вказана вище сума, є платою за управління кредитом.

Разом з цим, в умовах кредитного договору відсутнє будь-яке погодження між сторонами плати за управління кредитом.

Отже, відповідно до приписів статті 215 ЦК та статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції, що діяла на час укладення кредитного договору, зазначений вище пункт правочину щодо встановлення так званих щомісячних процентів в розмірі 2,69% від суми кредиту є нікчемним в силу закону з моменту його укладення, а отже таким, що не створює юридичних наслідків для сторін, тому не потребує визнання його недійсним.

Таким чином, позовна вимога про стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за платою за управління кредитом в сумі 21936,86 грн. задоволенню не підлягає.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачем здійснювалось часткове погашення заборгованості за кредитом. Частина зі сплачених відповідачем коштів була спрямована на погашення заборгованості за управління кредитом у загальній сумі 8974,17 грн.

За таких обставин суд вважає, що розмір заборгованості по пені підлягає зменшенню на вказану суму, а тому з відповідача підлягає стягненню: заборгованості за основною сумою боргу 32947,26 грн.; заборгованості за відсотками 5045,11 грн.; заборгованості за пенею 2839,81 грн. (11813,98 грн.- 8974,17 грн.).

Щодо заяви ОСОБА_1 про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Як випливає з матеріалів справи, позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 30.07.2018 року укладено договір № 20180730 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступає шляхом продажу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належні ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», до позичальників, заставодавців та поручителів, тобто лише 30.07.2018 року набув право вимоги, а тому строк позовної давності по цим вимогам на момент звернення до суду пропущений не був, оскільки позивач звернувся до суду з даною позовною заявою 19 03.2019 року.

Таким чином, позивачем не пропущений строк звернення до суду з даними позовними вимогами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1093,24 грн. сплаченого судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 141, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, м. Київ, вул. Симона Петлюри б. 30) заборгованість за кредитним договором № 340977287 від 23.12.2015 року в сумі 40832,18 грн., з яких: заборгованості за основною сумою боргу 32947,26 грн., заборгованості за відсотками 5045,11 грн.; заборгованості за пенею 2839,81 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ІНН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1093,24 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя В.В. Куцевол