Провадження №2/603/107/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2021 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Галіяна І.М.

секретаря судового засідання Захарчишин М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

предмет позову: розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог.

До Монастириського районного суду Тернопільської області з Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області в порядку підсудності та у відповідності до ухвали суду від 26.01.2021 року надійшла вказана позовна заява в якій ОСОБА_1 просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 06.08.2014 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №1315.

За час перебування в шлюбі в подружжя дітей не було.

В позовній заяві зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим оскільки в них різні характери та погляди на життя та сім`ю через що між ними виникають конфлікти та суперечки. На даний час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання як подружжя остаточно припинено, а тому переконана, що сенсу підтримувати сімейні відносини немає та вважає, що спільне проживання як подружжя та збереження шлюбу неможливі.

ІІ. Процесуальні рішення в справі.

26.01.2021 року ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Монастириського районного суду Тернопільської області.

Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І.М. від 04.03.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

ІІІ. Позиції сторін.

У зв`язку з неможливістю подальшого спільного проживання в шлюбі позивач ОСОБА_1 просить укладений в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції між нею та ОСОБА_2 шлюб розірвати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, в поданій заяві просить розгляд справи проводити в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, миритись не бажає.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, суду подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позов визнає повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання у відсутності сторін по справі.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що 06.08.2014 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис №1315, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 06.08.2014 року.

За час перебування в шлюбі в подружжя дітей не було.

Сторони по справі спільного господарства не ведуть, сумісне проживання як подружжя остаточно припинено, шлюб носить формальний характер, позивач настоює на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони миритися не бажають.

V. Джерела права й акти їх застосування.

В Постанові Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють сімейні відносини.

Згідно ч. 1 ст. 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України)

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу та сторони миритися не бажають, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У відповідності до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому вимога позивача про відновлення їй дошлюбного прізвища « ОСОБА_3 » підлягає задоволенню.

VІ. Висновки за результатами розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач та відповідач миритися не бажають і збереження шлюбних відносин суперечить їх інтересам, суд дійшов висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно розірвати, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливе та суперечитиме інтересам кожного з подружжя.

VІ. Судові витрати.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню в користь позивача ОСОБА_1 сплачений нею при зверненні до суду з позовною заявою та підтверджений квитанцією судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 12, 81, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ч. 3 ст. 56, 110, 112 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 06.08.2014 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №1315.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Після розірвання шлюбу відновити ОСОБА_1 її дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 »

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі ухвалення рішення за відсутності учасників справи протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30.03.2021 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт серії НОМЕР_3 виданий 15.06.2001 року), проживаючого згідно позовної заяви за адресою: АДРЕСА_2 та зареєстрованого згідно встановлених судом даних за адресою: с.Ковалівка Чортківського (Монастириського) району Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян