Справа № 180/405/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.,

з секретарем судового засідання Лебедєвою К.Є.,

за участю:

державного виконавця Мамедової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець подання державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мамедової Ю.О. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язань,

ВСТАНОВИВ:

04.08.2021 року до суду надійшло подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду про стягнення додаткових витрат на дитину, пов`язаних з лікуванням у Міжнародній клініці відновного лікування у м.Трускавець у червні 2018 року у розмірі 10874,56 грн.

Згідно ч.4 ст.441 ЦПК України суд негайно розглядає подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Державний виконавець Марганецького міського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мамедова Ю.О. в судовому засіданні просила задовольнити подання з тих підстав, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду.

Суд, заслухавши державного виконавця, дослідивши подання та додані до нього матеріали, приходить до висновку, що в його задоволенні необхідно відмовити з таких підстав.

17.05.2021 року державним виконавцем Марганецького міського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мамедовою Ю.О. (далі державний виконавець) відкрито виконавче провадження № 65445778 за заявою ОСОБА_2 про примусове виконання виконавчого листа № 2/180/372/18, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 07.05.2019 року, про стягнення з ОСОБА_1 додаткових витрат на дитину, пов`язаних з лікуванням у Міжнародній клініці відновного лікування у м.Трускавець у червні 2018 року у розмірі 10874,56 грн.

17.05.2021 року державним виконавцем постановлено накласти арешт на майно, що належить боржнику.

21.05.2021 року та 28.07.2021 року ОСОБА_1 направлено вимогу з`явитись до відділу ДВС для пояснень щодо несплати боргу.

11.06.2021 року постановою державного виконавця накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих та тих, що ще будуть відкриті, рахунках ОСОБА_1 .

Як повідомила державний виконавець в судовому засіданні, постанову відкриття виконавчого провадження та інші документи виконавчого провадження направлено ОСОБА_1 простою поштовою кореспонденцією.

Відповідно до ч.3 ст.441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

В статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та у Першому протоколі до Конвенції зазначено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними і цьому Пакті.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, зокрема коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Зі змісту наведених норм вбачається, що законом передбачено тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України лише за умов ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього за рішенням суду або рішенням інших органів (посадових осіб), а не за наявності факту невиконання зобов`язань.

Тобто, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо), і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, державний виконавець не прийняв до уваги, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від виконання (ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», п.19 ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Оскільки подання про тимчасове обмеження у праві виїзду розглядається судом без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного (приватного) виконавця, то саме на останнього покладається обов`язок доказування.

Державним виконавцем Мамедовою Ю.О. не надано суду належних та допустимих доказів того, що дійсно ОСОБА_1 свідомо не виконує зобов`язання за рішенням суду, зокрема доказів того, що він має змогу виконувати зобов`язання, але не робить цього без поважних причин, а також доказів, що ОСОБА_1 має намір виїхати за межі України саме з метою невиконання покладених на нього зобов`язань.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає необхідним відмовити державному виконавцю у задоволенні подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Мамедової Ю.О. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язань відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 05 серпня 2021 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна