Провадження № 6/344/327/21
У Х В А Л А

03 серпня 2021 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря судового засідання Дементьєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «Дельта банк», ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі, -

В С Т А Н О В И В:

30 червня 2021 року директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» Лукаш О.А. звернувся до суду з заявою, в якій просить замінити стягувача у виконавчому листі, а саме: стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» у виконавчому документі, виданому на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у цивільній справі №344/11771/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 209-014/ФКФ-08 від 13 червня 2008 року. Обґрунтовуючи вимоги заяви, заявник зазначає, що Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області ухвалив рішення по справі №344/11771/14-ц, яким позов Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» заборгованість у розмірі 906245,78 грн за кредитним договором № 209-014/ФКФ-08 від 13 червня 2008 року та 3654 грн витрат по оплаті судового збору. 02 вересня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» укладений договір про відступлення прав вимоги № 2303/к/1, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 209-014/ФКФ-08 від 13 червня 2008 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс». За наведених обставин заявник просить замінити стягувача у виконавчому листі, виданому на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 травня 2015 року по цивільній справі №344/11771/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 209-014/ФКФ-08 від 13 червня 2008 року з Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс».

У судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Представник заявника у заяві про заміну сторони просить судове засідання проводити за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс».

Відповідно до частини третьої статті 442 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутність сторін, що не з`явилися, оскільки неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

З урахуванням приписів частини третьої статті 442 та частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України розгляд заяви здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 травня 2015 року по справі №344/11771/14-ц задоволений позов Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 209-014/ФКФ-08 від 13 червня 2008 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» заборгованість у розмірі заборгованість у розмірі 906245,78 грн за кредитним договором № 209-014/ФКФ-08 від 13 червня 2008 року та 3654 грн витрат по оплаті судового збору (а.с. 58).

21 вересня 2015 року було видано два виконавчих листа на підставі заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта банк», про що свідчить відмітка на обкладинці справи (а.с. 63).

02 вересня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта банк», Банком, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс», Новим кредитором, укладений Договір № 2303/К/1 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 209-014/ФКФ-08 від 13 червня 2008 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» (а.с.74-78, 98-99, 101-102).

20 серпня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» було сплачено Акціонерному товариству «Дельта банк» 36621000,00 грн за придбання активів (а.с.79).

Відповідно до частини першої-другої статті 442 Цивільного процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 Цивільного кодексу України).

Частина перша статті 512 Цивільного кодексу України передбачає, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 Цивільного кодексу України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, за змістом статті 512 Цивільного кодексу України, статті 442 Цивільного процесуального кодексу України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваних ухвал) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Такою є правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 25 квітня 2018 року у справі №2-н-148/09.

Виходячи з цих норм, зокрема пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора можлива поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 Цивільного процесуального кодексу України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Вищевикладене стверджується правовим висновком Верховного Суду, наведеним у Постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 2-769/11.

Крім того, норма статті 442 Цивільного процесуального кодексу України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило про заміну сторони виконавчого провадження незалежно від того, відкрите воно чи ні.

Таким чином, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

У постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі № №2-3897/10 зазначено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Судом встановлено, що правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» є Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс», оскільки на підставі договору № 2303/К/1 про відступлення прав вимоги від 02 вересня 2020 року до Нового кредитора перейшло право вимоги за кредитним договором № 209-014/ФКФ-08, укладеним 13 червня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» та ОСОБА_1 .

У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до переконливого висновку, що заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» про заміну стягувача у виконавчому листі є належним чином обґрунтованою та підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до статей 512-514 Цивільного кодексу України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись статтями 258-261, 353, 442 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «Дельта банк», ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі - задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» () його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» () у виконавчому листі, виданому на виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 травня 2015 року по цивільній справі №344/11771/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 209-014/ФКФ-08 від 13 червня 2008 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мелещенко Л.В.