П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2021 року місто Київ

справа № 760/22521/18

провадження № 22-ц/824/8548/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ПАТ "Банк Форум"

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданою адвокатом Деяком Ярославом Михайловичем,

на ухвалу Солом`янського районного суду м.Києва від 3 лютого 2021 року, постановлену у складі судді Букіної О.М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Банк Форум", ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 3 лютого 2021 року відмовлено у прийнятті заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Деяка Я.М. про зміну підстав позову від 2 червня 2020 року та повернуто заявнику.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, 21 квітня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Деяк Я.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі посилається на те, що ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що у серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Банк Форум», ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги від 5 березня 2018 № 1042-Ф, укладеного між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2 , за кредитним договором від 23 жовтня 2007 року № 0118/07/00-Z, договором поруки від 23 жовтня 2007 року та договором іпотеки від 23 жовтня 2007 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що 23 жовтня 2007 року між АКБ «Форум», правонаступником якого з 19 квітня 2010 року було ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, на підставі якого останньому було надано кредитні кошти для купівлі нерухомості у розмірі 103 500,00 доларів США. У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 23 жовтня 2007 року укладено: договір поруки, за умовами якого ОСОБА_1 поручилась перед АКБ«Форум» за виконання ОСОБА_3 своїх зобов`язань за кредитним договором, а також договір іпотеки, за умовами якого в іпотеку АКБ банк «Форум» було передано квартиру АДРЕСА_1 . 5 березня 2018 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2 був укладений договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором від 23 жовтня 2007 року № 0118/07/00-Z, договором поруки від 23 жовтня 2007 року та договором іпотеки від 23 жовтня 2007 року.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань 4 липня 2019 року ПАТ «Банк Форум» припинено без правонаступництва. В рамках цієї справи представником позивача було подано заяву про зміну підстав позову.

3 лютого 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва відмовив у прийнятті заяви про зміну підстав позову від 2 червня 2020 року та повернув її позивачу.

Суд першої інстанції у порушення вимог процесуального закону не врахував те, що позивач не змінювала предмету позову. Оскільки предметом позову і в первісній позовній заяві, і в заяві про зміну підстав позову були вимоги про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги від 5 березня 2018року № 1042-Ф, укладеного між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2 , за кредитним договором від 23жовтня 2007року № 0118/07/00-2, договором поруки від 23 жовтня 2007 року та договором іпотеки від 23жовтня 2007року, а позивачем було уточнено лише фактичні та юридичні підстави, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 509/667/15-ц.

Ураховуючи, що позивачем подано заяву про зміну підстав позову, що є процесуальним правом позивача, тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для постановлення ухвали про відмову у прийнятті заяви про зміну підстав позову.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 3 червня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 9 червня 2021 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвала суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові) віднесена до п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у прийнятті та повертаючи заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Деяка Я.М. про зміну підстав позову від 2 червня 2020 року, суд першої інстанції виходив з того, що представник позивача у заяві одночасно змінив предмет і підставу позову, що по суті є пред`явленням нового позову, та не узгоджується з приписами ст.. 49 ЦПК України.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання правочину недійсним та просила визнати недійсним договір про відступлення права вимоги від 5 березня 2018 року № 1042-Ф, укладений між ПАТ "Банк Форум" та ОСОБА_2 за Кредитним договором №0118/07/00- Z від 23 жовтня 2007 року, договором поруки від 23 жовтня 2007 року та договором іпотеки від 23 жовтня 2007 року.

Підставами позову позивач зазначала, що банк не має право вчиняти такі дії, як відступлення прав вимоги. Такі дії повинні були письмово погоджуватися між сторонами договорів. Вона не була належним чином повідомлена про відступлення права вимоги за кредитним договором та за договором іпотеки.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" протягом дії цього Закону кредитна установа не має права відступити (відчужити) на користь (у власність) іншої особи свої права вимоги до позичальників за кредитами, забезпеченням за якими виступає майно/майнові права, зазначені у підпункті 1 цього пункту цього Закону.

Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 5 вересня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Банк Форум", ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним. Справа призначена до розгляду у підготовче засідання.

2 червня 2020 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Деяк Я.М. подав до суду заяву про зміну підстав позову, в якій просив змінити підстави позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ "Банк Форум" , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 5 березня 2018 року №1042-Ф, укладеного між ПАТ "Банк Форум" та ОСОБА_2 за кредитним договором від 23 жовтня 2007 року № 0118/07/00- Z, договором поруки від 234 жовтня 2007 року і договором іпотеки від 23 жовтня 2007 року.

Крім раніше зазначених, підставами позову зазначав, що ПАТ "Банк Форум" (первісний кредитор) уступив грошову вимогу в обмін на грошові кошти в сумі 433 113 грн., які новий кредитор ОСОБА_2 зобов`язався сплатити первісному кредитору, тобто фактично відбулось фінансування однієї особи іншою за рахунок передачі останній грошової вимоги до третьої особи (боржника), що є основною ознакою договору факторингу.

З укладенням договору про відступлення прав вимоги відбулась заміна кредитодавця - банку, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу ОСОБА_2 , який не може мати статусу фінансової установи, та надавати фінансові послуги, у тому числі і у формі факторингу.

Договір про відступлення прав вимоги укладений у простій письмовій формі, за яким передано і право вимоги, зокрема згідно договору іпотеки, який укладений у письмовій формі та посвідчений приватним нотаріусом КМНО Колєсник С.А. 22 жовтня 2007 року, зареєстрований в реєстрі за №7121, недотримання відповідної нотаріальної форми договору про відступлення прав вимоги свідчить про його недійсність.

Аналізуючи умови договорів про відступлення прав, не можна дійти висновку, що підписант ОСОБА_4 , який діяв від імені Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, був уповноважений на укладання договорів, оскільки у вказаних договорах відсутні будь-які згадування про уповноважену особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Банк Форум". Також ОСОБА_5 , який діяв на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_2 , яка не передбачала права підпису договору про відступлення прав вимоги в частині передачі прав вимоги за договором поруки. Таким чином вважає, що є підстави визнання такого договору недійсним, оскільки такий підписаний не уповноваженими на те особами, а тому такий правочин укладено з порушенням вимог чинного законодавства.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Зміна сторони на стадії виконання рішення може відбуватися не інакше, як на підставі Цивільного процесуального закону та Закону України " Про виконавче провадження".

Загальні наслідки недійсності правочину застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсності правочинів (ч.3 ст. 216 ЦК України). На підставі договору про відступлення прав за договором іпотеки приватним нотаріусом КМНО Лісіциною Я.Б. прийнято рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_2 прав та їх обтяжень, індексний номер:40000822 від 5 березня 2018 року 15:02:57 (щодо реєстрації іпотеки на об`єкт, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ), індексний номер: 400001485 від 5 березня 2018 року 15:18:50 (щодо реєстрації обтяжень на об`єкт, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ).

Скасування рішень про державну реєстрацію іпотеки та обтяження на користь ОСОБА_2 на це майно не скасовує попередніх записів і не порушує прав ПАТ "Банк Форум".

Для реального захисту та відновлення порушених прав позивача є усі правові підстави скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, оскільки оскаржувані договори не створили жодних юридичних наслідків. У разі визнання недійсним договору, що став підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав, слід одночасно заявляти вимогу про скасування вказаного рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

За змістом ч.5 ст.12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч.3 ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду (частина 5 статті 49 ЦПК України).

Цивільно-процесуальним Кодексом України передбачено право позивача змінити або предмет позову, або підстави позову. Тому одночасна зміна предмета позову та підстав позову прямо не допускається. Зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Тому в разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, а це за своєю суттю - уже новий позов. Саме у зв`язку із цим законодавцем було закріплено альтернативну зміну предмета чи підстав позову.

Згідно із нормами цивільного процесуального права, предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої суд має ухвалити рішення. Вказана дефініція дає правильне розуміння того, що позивач, звертаючись до суду, має матеріально-правову заінтересованість захистити своє право.

Під підставами позову розуміють обставини, якими позивач обґрунтовує свою вимогу, а також факти, що підтверджують ці обставини. Такими обставинами можуть бути лише юридичні факти, тобто факти, які зумовлюють певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Тому до підстави позову не можуть входити обставини, які виступають доказами в справі. З ними закон не пов`язує виникнення, зміну або припинення прав чи обов`язків. Вони лише підтверджують наявність або відсутність юридичних фактів, які входять у підставу позову.

Разом з тим, не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Звертаючись до суду з заявою про зміну підстав позову, представник позивача доповнив його новими обставинами при цьому зберіг первісні обставини та змінив посилання на норми матеріального права.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що нею були обґрунтовано та наведено підстави, порушення її прав укладеним договором про відступлення прав вимоги, при цьому вимога про скасування рішення приватного нотаріуса КМНО Лісіциної Я.Б. про державну реєстрацію за ОСОБА_2 прав та їх обтяжень є наслідком заявлених позовних вимог (наслідком недійсності правочину), предмет позову (визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним) залишився незмінний, а тому відсутні підстави вважати, що позивачем було змінено одночасно предмет та підстави позову.

Процесуальних перешкод для прийняття судом першої інстанції заяви про зміну підстав позову апеляційним судом не встановлено.

Заява подана представником позивача з дотриманням вимог ст. 49 ЦПК України - до закінчення підготовчого засідання, суду надані докази направлення копії цієї заяви іншим учасникам справи, сплачений судовий збір.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для відмови у прийнятті заяви про зміну підстав позову та її повернення заявнику.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374-379, 381-383 ЦПК України,

Суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданою адвокатом Деяком Ярославом Михайловичем,задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду м.Києва від 3 лютого 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус