Житомирський апеляційний суд
Справа №289/1685/20 Головуючий у 1-й інст. Мельник О. В.
Категорія 39 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О. Ю. суддів Григорусь Н.Й.

Галацевич О.М.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників в місті Житомирі справу №289/1685/20

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 13 січня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Мельника О.В. у м.Радомишль,

встановив:

28.10.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 01.07.2014 станом на 21.09.2020 в розмірі 61407,92 грн., з яких 45793,35 грн. тіло кредиту, 15614,57 грн. відсотки за користування кредитом. В обґрунтування позову банк зазначив, що відповідачка не виконує умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 13 січня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду і постановити нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідачка, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, погодилася з умовами та правилами надання банком банківських послуг, отримала кредит, який сплачувала частково та продовжувала користуватися кредитними коштами, тому повинна сплатити заборгованість та відсотки, така позиція висвітлена у постановах Верховного Суду.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 01.07.2014 між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого остання отримала кредит, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Відповідачка, як вбачається з виписки по рахунку користувалася кредитними коштами до жовтня 2019 року і частково повертала їх до травня 2020 року, картка діяла до липня 2021 року.

Згідно наданого банком розрахунку ОСОБА_1 заборгувала 61407,92 грн., з яких 45793,35 грн. тіло кредиту, 15614,57 грн. відсотки за користування кредитом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 № 342/180/17, Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, і лише факт підписання умов може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Оскільки відповідачем у даній справі не підписані Тарифи, Умови та Правила надання банківських послуг, а анкета-заява не містить положень про нарахування процентів, суд першої інстанції правильно відмовив в задоволенні вимоги про їх стягнення.

Разом з тим, суд безпідставно відмовив у стягненні заборгованості по тілу кредиту в межах кредитного ліміту 25850грн. Як вбачається з виписки за договором, така заборгованість існує, із урахуванням коштів, списаних банком на відсотки. Отже, рішення в цій частині належить скасувати і постановити нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Скасувати рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 13 січня 2021 року в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення заборгованості по тілу кредиту і ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по тілу кредиту в розмірі 25850грн.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 2012грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку. Головуюча: Судді: