Справа № 950/501/21
Номер провадження 2/950/312/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2021 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Стеценка В. А.,

за участю секретаря Радковської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно;

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернуся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.03.2020 року між ним та відповідачем був укладений договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 . Того ж дня позивач передав відповідачу обумовлену суму коштів в розмірі 95 000 грн. 00 коп, а останній передав йому технічний паспорт, правовстановлюючі документи, розписку про отримання коштів та зобов`язався нотаріально посвідчити укладений договір до 31.12.2020 року.

Однак відповідач від свого обов`язку щодо оформлення в нотаріальній формі договору купівлі продажу майна всіляко ухиляється, тому позивач звернувся до суду і просив визнати дійсним договір купівлі продажу вказаної квартири, а також визнати за ним право власності на вищевказане нерухоме майно.

В судове засідання позивач не з`явився, в наданій суду заяві підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, в наданій суду заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності.

Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

З паспортів, карток (а.с. 3-6), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачем є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_2 , і/н НОМЕР_1 , а відповідачем є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований по АДРЕСА_3 , і/ НОМЕР_2 .

З розписки (а.с. 13), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що 08.03.2020 року позивач передав відповідачу за квртиру № НОМЕР_3 у будинку АДРЕСА_4 обумовлену суму коштів в розмірі 95 000 (дев`яносто п`ять тисяч) грн. 00 коп., а останній передав позивачу технічний паспорт, правовстановлюючі документи, розписку про отримання коштів, а також зобов`язався в строк до 31.12.2020 року нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу зазначеної квартири.

З договору, витягу, технічного паспорту (а.с. 7-12), досліджених в судовому засіданні вбачається, що відповідачу належить однокімнатна квартира АДРЕСА_5 .

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована, між сторонами мають місце цивільні правовідносини і позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що 08.03.2020 року між сторонами був укладений договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 . Того ж дня позивач передав відповідачу обумовлену суму коштів в розмірі 95 000 грн. 00 коп., а останній технічний паспорт, правовстановлюючі документи, розписку про отримання коштів та зобов`язався нотаріально посвідчити укладений договір до 31.12.2020 року.

Однак від свого обов`язку щодо оформлення в нотаріальній формі договору купівлі продажу майна відповідач ухилився і договору укладено не було.

Вказані обставини стверджуються матеріалами справи і не були оспорені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України громадяни України можуть бути суб`єктами права власності на підставах, не заборонених законом.

Згідно з вимогами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що позивачем було доведено, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу нерухомого майна, а позивач виконав свої обов`язки за цим договором належним чином.

Крім того, суд враховує, що відповідач визнав позовні вимоги, що укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна та право власності продавця на це майно підтверджується письмовими доказами і тому вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2-5, 12, 76-80, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 182, 220, 328, 392 ЦК України;

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно задовільнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_5 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 8 березня 2020 року.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_5 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня його проголошення.

Суддя: В. А. Стеценко