Дата документу 08.04.2021
Справа № 334/458/21
Провадження № 2/334/1570/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

08 квітня 2021 року місто Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі:

Головуючого суддіКоломаренко К.А.
при секретаріФарзаєвій К.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та позбавлення права користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду міста Запоріжжя із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та позбавлення права користування житловим приміщенням, в якій просить суд усунути перешкоди в здійсненні права власності кватирою АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 12.03.2019, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою М.В., зареєстрованого в реєстрі за № 289, їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . 29.01.2020 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який в подальшому розірваний рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2020. Зі згоди позивача, в квартирі АДРЕСА_1 03.06.2020 зареєстровано місце проживання відповідача. Приблизно з липня 2020 року відповідач не мешкає за вказаною адресою, після розірвання шлюбу припинилася обставина, яка була підставою набуття відповідачем права користування житловим приміщенням, яке є власністю позивачки. Реєстрація відповідача за вказаною адресою перешкоджає позивачу вільно здійснювати право власності на квартиру. З урахуванням викладеного просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 29.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 18.02.2021.

18.02.2021 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Коломаренко К.А. на лікарняному, засідання відкладено на 17.03.2021.

Представник позивача адвокат Мазур О.С. до початку судового засідання, призначеного на 17.03.2021, спрямував до канцелярії суду заяву згідно якої просив провести судове засідання 17.03.2021 без участі позивача та її представника.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав, про день та час проведення засідання повідомлявся завчасно, належним чином судовою повісткою за зареєстрованою адресою проживання, про поважність причин неявки суд не повідомив.

В зв`язку з викладеними обставинами засідання відкладено на 08.04.2021 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 08.04.2021 через канцелярію суду представник позивача адвокат Мазур О.С. подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку шляхом розміщення на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. У зв`язку з чим суд розглянув справу за його відсутністю заочно, на підставі наявних в справі доказів.

Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти і користуватись своєю власністю; право власності є непорушним.

Конституцією України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Права власника житлового будинку /квартири/ визначені у ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають його права використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 12.03.2019, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою М.В., зареєстрованого в реєстрі за № 289, що підтверджується копією договору купівлі-продажу, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.2019 (а.с. 6-10).

Між сторонами 29.01.2020 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 29.01.2020 (а.с. 11).

03.06.2020 зареєстровано місце проживання відповідача у квартирі АДРЕСА_1 , про що надано копію Довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. 14).

Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 14.09.2020, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 12-13).

Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав (правова позиція ВСУ, згідно з постановою від 16.11.2016 року №6-709цс16).

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

За таких обставин, та відповідно до положень ст. 391 ЦПК України, позивач ОСОБА_1 , як власник житла, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею прав користування та розпорядження майном.

З огляду на вищевикладені обставини, враховуючи надані позивачем докази в обґрунтування позовної заяви, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , який зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 , не є членом сім`ї власника квартири, не проживає у вказаній квартирі. Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , усунувши таким чином перешкоди у розпорядженні та користуванні позивачем ОСОБА_1 своєю власністю.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати (витрати зі сплати судового збору) в сумі 908 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 12, 13, 81, 82, 141, 209, 258, 263-268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та позбавлення права користування житловим приміщенням - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в здійсненні права власності кватирою АДРЕСА_1

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 908,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) або через відповідний суд (п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Повний текст рішення складено 08.04.2021.

Суддя: Коломаренко К. А.