Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/252/21
Провадження № 2/494/344/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі

головуючого судді Панчишина А.Ю.,

при секретарі Крупяку А.Д.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Березівка, Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2021 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2021 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю.

ОСОБА_2 звернулася з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 16 березня 2007 року виконавчим комітетом Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області між нею та відповідачем ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб, про що був складений відповідний актовий запис №03. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування позову позивачка посилалася на те, що приблизно з 2017 року шлюбні відносини з ОСОБА_1 суттєво погіршились, зникла взаємна повага, порозуміння та любов. Численні сварки, постійні залякування дитини з боку відповідача з приводу розлучення з позивачкою вносили напруження у родину. Сім`я розпалась і кожен живе своїм життям. Як стверджує ОСОБА_2 , подальше перебування у шлюбних відносинах з відповідачем не принесе користі ні їй, ні доньці, яка бачить негативну поведінку батька. За таких обставин, позивачка вважає найкращим припинити шлюбні відносини з ОСОБА_1 , який не заперечує проти розірвання шлюбу. На думку ОСОБА_2 вжиття заходів щодо примирення між нею та відповідачем відповідно до ст. 111 СК України не виправить стан їх шлюбних відносин, так як вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу (більш 4-х років). А спроби примирення між сторонами в минулому не принесли жодних результатів.

У зв`язку з вищевказаним позивачка просить суд задовольнити заяву та розірвати шлюб між нею та ОСОБА_1 . Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище - ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 10.03.2021 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 01.04.2021 року о 09:00 год.

Позивачка у судове засідання 01.04.2021 року не з`явилась, 26.03.2021 року подаладо Березівського районного суду Одеської області заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягала та просила задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання з`явився, позовні вимоги позивачки ОСОБА_2 підтримав та проти розірвання шлюбу не заперечував. Зазначив, що надає кошти на утримання квартири, цікавиться життям доньки, відносини з позивачкою погіршились після того як остання почала працювати в Управлінні соціального захисту Березівської РДА , збереження шлюбу вважає неможливим. Окрім цього, вважає, що при розірванні шлюбу позивачці слід змінити прізвище на дошлюбне.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши визнання позову відповідачем, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Частиною 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

У судовому засіданні встановлено наступне.

16 березня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області, актовий запис №03. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище чоловіка - « ОСОБА_2 ».

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Приблизно з 2017 року шлюбні відносини між сторонами суттєво погіршились. Між позивачкою та відповідачем зникла взаємна повага та порозуміння. У теперішній час сім`я розпалась і кожен живе своїм життям.

Фактично шлюбні стосунки подружжя припинені, що свідчить про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно до роз`яснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу.

Право подружжя після розірвання шлюбу взяти своє дошлюбне прізвище або залишити шлюбне належить йому при розірванні шлюбу як у судовому засіданні, так і в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

Оскільки при реєстрації шлюбу позивачці було присвоєно прізвище чоловіка - « ОСОБА_2 », то вона має право залишити його після розірвання шлюбу.

Станом на теперішній час спір про поділ майна та місце проживання дитини між подружжям - відсутній.

Питання щодо розподілу судових витрат позивачем не заявлено.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, визнання позову відповідачем, суд вважає причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 24, 104-105,109-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10-13, 77-79, 81, 89, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 16 березня 2007 рокувиконавчим комітетом Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області, за актовим записом про шлюб №03.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 шлюбне прізвище - « ОСОБА_2 ».

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Березівським РВ УМВС України в Одеській області 11.12.1998 року,ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Березівським РВ ГУ МВС України в Одеській області 10.05.2007 року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно пункту 15 та підпункту 15.5 Розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Березівським РВ ГУ МВС України в Одеській області 10.05.2007 року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Березівським РВ УМВС України в Одеській області 11.12.1998 року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Панчишин А.Ю.