Справа № 169/762/20
Провадження № 2/169/189/21
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Хвіц Г.Й.

за участю: секретаря Мисюка П.З.

позивача ОСОБА_1

представника позивача

ОСОБА_1 - адвоката Мозольської О.М.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача

ОСОБА_2 - адвоката Москвичова С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі майна, що є у спільній частковій власності, в самостійну одиницю,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі із майна, що є спільною частковою власністю, посилаючись на те, що на підставі договору дарування житлового будинку від 05 березня 2012 року вона є власником 2/3 часток житлового будинку з відповідними частками надвірних будівель та споруд, загальною площею 108,5 м.кв., житловою площею 81,0 м.кв., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Співвласником іншої частини (1/3 частки) будинку є відповідач ОСОБА_2 . Вказуючи, що вони не досягли згоди щодо виділу часток будинку в натурі, а відповідно до висновку експерта судової будівельно технічної експертизи № 29 від 28 серпня 2020 року виділ в натурі 2/3 часток житлового будинку, що належать їй, є технічно можливим, то просила виділити їй у приватну власність 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 75,8 м.кв., до складу якої входять приміщення: 1-1 площею 7,3 м.кв , 1-2 площею 10,5 м.кв., 1-5 площею 14,6 м.кв., 1-6 площею 18,9 м.кв., 1-7 площею 14,8 м.кв., 1-8 площею 9,7 м.кв., допоміжні приміщення: льох П-1, сарай Б-1, вбиральня В, стягнути на її користь грошову компенсацію за відступ від ідеальної частки в розмірі 15 081 гривень та припинити її право спільної часткової власності на цей будинок.

Суддя своєю ухвалою позовну заяву прийняв до розгляду, відкрив провадження в справі та призначив підготовче засідання.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Москвичов С.І. подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що відповідач не заперечує щодо поділу будинку в натурі на умовах, запропонованих позивачем, проте вважає позов передчасним, таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивач самовільно здійснила реконструкцію спірного будинку з порушенням державних будівельних норм, а земельна ділянка, на якій знаходиться спірне нерухоме майно, не належить сторонам.

Суд своєю ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Мозольська О.М. позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Москвичов С.І. позовні вимоги позивача не визнали та просили відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у їхньому відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав.

Як установив суд, на підставі договору дарування житлового будинку від 05 березня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Турійського районного нотаріального округу Гут В.П., позивач ОСОБА_1 є власником 2/3 часток житлового будинку з відповідними частками надвірних будівель та споруд, загальною площею 108,5 м.кв., житловою площею 81,0 м.кв., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 8-9).

Вказане право зареєстроване за нею відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 10).

Згідно із технічним паспортом на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , до його складу входить: житловий будинок А-1, загальною площею 108,5 м.кв., житловою площею 81,0 м.кв., прибудова а, сарай Б-1, вбиральня В, літня кухня Д-1, льох П-1 (а. с. 11-13).

Співвласником 1/3 частини цього будинку є відповідач ОСОБА_2 .

Відповідно до висновку експерта судової будівельно технічної експертизи № 29 від 28 серпня 2020 року виділ в натурі 2/3 часток житлового будинку, що належать позивачу ОСОБА_1 , є технічно можливим (а.с. 23-36).

Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно із частинами першою, третьою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі - Інструкція № 55).

Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції № 55 поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Відповідно до висновку експерта судової будівельно технічної експертизи № 29 від 28 серпня 2020 року запропоновано два варіанти виділу в натурі 2/3 часток житлового будинку, що належать позивачу ОСОБА_1 .

При цьому варіант №1, за яким позивач просила провести їй виділ в натурі, та згідно з яким позивачу ОСОБА_1 слід виділити в натурі у приватну власність 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 75,8 м.кв., до складу якої входять приміщення: 1-1 площею 7,3 м.кв., 1-2 площею 10,5 м.кв., 1-5 площею 14,6 м.кв., 1-6 площею 18,9 м.кв., 1-7 площею 14,8 м.кв., 1-8 площею 9,7 м.кв., допоміжні приміщення: льох П-1, сарай Б-1, вбиральня В, є таким, де відступ від ідеальних часток кожного із співвласників при виділі є мінімальним, а частки більш наближені до ідеальних, а саме: частка позивача менше ідеальної частки в домоволодінні в одиницях вартості на 15 081 гривень (а. с. 23-36).

З урахуванням викладеного, того, що виділ в натурі належної позивачу 2/3 частки житлового будинку є технічно можливим, не вплине на його цільове призначення, виділ за вказаним варіантом можливий без будь яких істотних перебудов об`єкта нерухомості, суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для проведення виділу ОСОБА_1 у приватну власність 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за вказаним у висновку експерта судової будівельно технічної експертизи № 29 від 28 серпня 2020 року варіантом №1.

Заперечення відповідача ОСОБА_2 проти позову з посиланням на те, що позов є передчасним, позивач самовільно здійснила реконструкцію спірного будинку з порушенням державних будівельних норм, а земельна ділянка, на якій знаходиться спірне нерухоме майно, належить іншій особі, суд не приймає до уваги, з огляду на таке.

У силу вимог статті 152 ЖК України не потребує отримання документів, що дають право на виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції або інженерні системи загального користування.

Наявний у матеріалах справи висновок експерта не містить даних про те, що реконструкція житлового будинку проведена з втручанням у несучі конструкції або інженерні системи загального користування чи з порушенням державних будівельних норм.

Про конкретні порушення позивачем державних будівельних норм відповідач не вказав, належних та допустимих доказів, які би підтверджували такі порушення, до суду не надав, і матеріали справи таких не містять.

Також не підтверджені доказами доводи відповідача про те, що земельна ділянка, на якій знаходиться спірне нерухоме майно, належить іншій особі, оскільки з листів Головного управління Держгеокадастру у Волинській області та Турійської селищної ради Турійського району Волинської області, що надані на запити адвокатів представників сторін у справі, видно, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0150, що належить ОСОБА_3 , знаходиться за іншою, ніж спірний житловий будинок, адресою, а саме: по АДРЕСА_2 (а. с.101, 102).

Враховуючи вищевикладене, те, що сторони не досягли згоди щодо виділу часток будинку в натурі, в тому числі і протягом часу, що був наданий їм для мирного врегулювання спору, виділ в натурі належної позивачу 2/3 частки житлового будинку є технічно можливим, суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для задоволення позову та виділення ОСОБА_1 у приватну власність 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 75,8 м. кв., до складу якої входять приміщення: 1-1 площею 7,3 м.кв., 1-2 площею 10,5 м.кв., 1-5 площею 14,6 м.кв., 1-6 площею 18,9 м.кв., 1-7 площею 14,8 м.кв., 1-8 площею 9,7 м.кв., допоміжні приміщення: льох П-1, сарай Б-1, вбиральня В, зі стягненням на її користь грошової компенсації за відступ від ідеальної частки в розмірі 15 081 гривень та припиненням її права спільної часткової власності на цей будинок.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до частини шостої статті 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

З матеріалів справи видно, що позивач понесла витрати на проведення експертизи в розмірі 4 739.76 гривень, що підтверджується рахунком № 13 від 12 серпня 2020 року, квитанцією від 14 серпня 2020 року (а. с. 37, 38).

Таким чином, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору в силу пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (а. с. 19, 20), з відповідача в дохід державного бюджету підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 958.80 гривень (1% ціни позову), та на користь позивача 4 739.76 гривень, пов`язаних з проведенням експертизи.

На підставі викладеного, статей 356, 358, 364 ЦК України, та керуючись статтями 141, 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі майна, що є у спільній частковій власності, в самостійну одиницю задовольнити повністю.

Виділити ОСОБА_1 у приватну власність 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 75,8 м.кв., до складу якої входять приміщення: 1-1 площею 7,3 м.кв., 1-2 площею 10,5 м.кв., 1-5 площею 14,6 м.кв., 1-6 площею 18,9 м.кв., 1-7 площею 14,8 м.кв., 1-8 площею 9,7 м.кв., допоміжні приміщення: льох П-1, сарай Б-1, вбиральня В.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за відступ від ідеальної частки в розмірі 15 081 (п`ятнадцять тисяч вісімдесят одна) гривня.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 958 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4 739 (чотири тисячі сімсот тридцять дев`ять) гривень 76 (сімдесят шість) копійок витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ім`я позивача - ОСОБА_1 , жителька: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Турійським РВ УМВС України у Волинській області 09 грудня 2009 року.

Ім`я представника позивача ОСОБА_4 , місцеперебування: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер і серія паспорта невідомі.

Ім`я відповідача - ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , житель: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Турійським РВ УМВС України у Волинській області 18 лютого 1997 року.

Ім`я представника відповідача ОСОБА_5 , місцеперебування: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер і серія паспорта невідомі.

Головуючий

Повне судове рішення складено 02 квітня 2021 року.