КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №761/2397/21 головуючий у суді І інстанції: Сіромашенко Н.В.
провадження №22-ц/824/9359/2021 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 серпня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Сліпченка О.І.,

секретар судового засідання: Спеней О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КЖС»на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 26 березня 2021 року про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Сіпіджі Ассетс Менеджмент» про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Сіпіджі Ассетс Менеджмент» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «КЖС» про витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «КЖС» про витребування майна, в якому просить:

- витребувати у ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія з управління активами «СІПІДЖІ АССЕТС МЕНЕДЖМЕНТ» нежитлове приміщення № НОМЕР_1, загальною площею 121,2 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

- визнати недійсним договір іпотеки від 10.09.2020, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. та зареєстрованим в реєстрі серія та номер 3081 укладений між ТОВ «КЖС» та ОСОБА_1 ;

- визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Ю.В. від 03.11.2020 № 3733 таким, що не підлягає виконанню;

- усунути перешкоди у користуванні квартирою № НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_1 та ТОВ «КЖС».

26.02.2021 року до суду надійшла заява представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення № НОМЕР_1, загальною площею 121,2 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 02.03.2021 року відмовлено в задоволені заяви про вжиття заходів забезпечення позову за необґрунтованості заяви.

17.03.2021 року до суду повторно подана заява представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення № НОМЕР_1, загальною площею 121,2 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.03.2021р. задоволено заяву представника позивача та вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення № НОМЕР_1, загальною площею 121,2 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

22.03.2021 року до суду надійшла заява представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Ю.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3733 від 03.11.2020, а саме на нежитлове приміщення № НОМЕР_1, загальною площею 121,2 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, що є власністю ОСОБА_1 в рамка виконавчого провадження № 39038181, а також заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору, а саме нежитлового приміщення № НОМЕР_1, загальною площею 121,2 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Заява обґрунтована тим, що 03.11.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. вчинено виконавчий напис № 3733 нотаріуса. Приватним виконавцем виконавчого округу Наконечним І.М. відкрито виконавче провадження № 39038181. Наразі, відповідачами та приватним виконавцем вчиняються дії щодо реалізації майна, є реальна загроза відчуження квартири, що є власністю позивача, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до реалізації арештованого майна на електронних торгах ДП «СЕТАМ», що унеможливить ефективний захист прав позивача.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 26 березня 2021 року задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Сіпіджі Ассетс Менеджмент» про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Сіпіджі Ассетс Менеджмент» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «КЖС» про витребування майна. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Ю.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3733 від 03.11.2020, яким звернуто стягнення на належне боржниці ОСОБА_1 нежитлове приміщення № НОМЕР_1, загальною площею 121,2 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, в рамка виконавчого провадження № 63524281. Заборонено іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору, а саме нежитлового приміщення № НОМЕР_1, загальною площею 121,2 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яке належить на праві власності ОСОБА_1 ..

Не погодившись із вказаним судовим рішенням ТОВ «КЖС» подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просило ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову. Вказує, що ОСОБА_1 належить нежитлове приміщення № НОМЕР_1, загальною площею 121,2 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а також в тому ж будинку є квартира № НОМЕР_2 , площею 118,5 кв.м.. Тобто мова іде про різні приміщення, які не співпадають ані за нумерацією, ані за площею та призначенням. Вважає, що судом першої інстанції належним чином не встановлено та не досліджено, що приміщення, яке продається з торгів в рамках виконавчого провадження належить заявнику та є одним і тим же самим приміщенням.

ТОВ «Компанія з управління активами «Сіпіджі Ассетс Менеджмент» подало відзив на апеляційну скаргу, у якому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи відзивів на апеляційну скаргу, у встановлений апеляційним судом строк, не надали.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову. З позовної заяви вбачається, що предметом спору в даному разі, зокрема, є визнання виконавчого напису № 3733 від 03.11.2020 таким, що не підлягає виконанню. А тому, суд вважав доцільним вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Ю.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3733 від 03.11.2020, в рамка виконавчого провадження № 63524281, а також заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору, а саме нежитлового приміщення № НОМЕР_1, загальною площею 121,2 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11.12.2018 заявник є власником квартири № НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1 , площею 118,5 кв.м.

13.07.2020 року за ОСОБА_1 , на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, зареєстровано право власності на нежитлове приміщення № НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 121,2 кв.м.

03.11.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. на підставі договору позики та договору іпотеки запропоновано звернути стягнення на належне боржниці ОСОБА_1 нежитлове приміщення № НОМЕР_1, загальною площею 121,2 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , для стягнення заборгованості в сумі 1 200 000,00 грн. за період з 14.09.2020 по 03.11.2020 на користь ТОВ "КЖС», про що вчинено виконавчий напис.

Судом також встановлено, що з виконання виконавчого напису нотаріуса № 3733 від 05.11.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Наконечним І.М. відкрито виконавче провадження № 63524281.

22.03.2021 року до суду надійшла заява представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Ю.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3733 від 03.11.2020, а саме на нежитлове приміщення № НОМЕР_1, загальною площею 121,2 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, що є власністю ОСОБА_1 в рамка виконавчого провадження № 39038181, а також заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору, а саме нежитлового приміщення № НОМЕР_1, загальною площею 121,2 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Заява обґрунтована тим, що 03.11.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. вчинено виконавчий напис № 3733 нотаріуса. Приватним виконавцем виконавчого округу Наконечним І.М. відкрито виконавче провадження № 39038181. Наразі, відповідачами та приватним виконавцем вчиняються дії щодо реалізації майна, є реальна загроза відчуження квартири, що є власністю позивача, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до реалізації арештованого майна на електронних торгах ДП «СЕТАМ», що унеможливить ефективний захист прав позивача.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 26 березня 2021 року задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Сіпіджі Ассетс Менеджмент» про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Сіпіджі Ассетс Менеджмент» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «КЖС» про витребування майна. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Ю.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3733 від 03.11.2020, яким звернуто стягнення на належне боржниці ОСОБА_1 нежитлове приміщення № НОМЕР_1, загальною площею 121,2 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, в рамка виконавчого провадження № 63524281. Заборонено іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору, а саме нежитлового приміщення № НОМЕР_1, загальною площею 121,2 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яке належить на праві власності ОСОБА_1 ..

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 2 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 2 грудня 2006 року вказано, що вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст.152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 2 грудня 2006 року, міститься роз`яснення, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» ЄСПЛ зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні ЄСПЛ, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, держава Україна несе обов`язок перед заінтересованими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Відповідно до п. 4 Рішення Конституційного Суду від 31 травня 2011 року № 4-рп/2011, інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим у Кодексі встановлено систему захисту прав особою, щодо якої застосовано заходи забезпечення позову. Складовими такої системи є: співмірність видів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами; можливість суду вимагати від позивача забезпечити його вимогу заставою; відшкодування особі збитків, завданих забезпеченням позову; право на апеляційне оскарження ухвали суду щодо забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Відповідно до п. 10 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 2 грудня 2006 року вказано, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки ТОВ «Компанія з управління активами «Сіпіджі Ассетс Менеджмент» не є боржником у виконавчому провадженню, по якому просить зупинити стягнення, а положення статті 150 ЦПК України, допускає в якості забезпечення позову - зупинення стягнення у виконавчому провадженні тільки за умови оскарження виконавчого документу боржником.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що відсутні підстави для зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Ю.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3733 від 03.11.2020, а саме на нежитлове приміщення № НОМЕР_1, загальною площею 121,2 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, що є власністю ОСОБА_1 в рамка виконавчого провадження № 39038181, а також заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору, а саме нежитлового приміщення № НОМЕР_1, загальною площею 121,2 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000 та задоволення заяви про забезпечення позову.

Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про скасування ухвали про забезпечення позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про забезпечення позову та не вірно застосував до правовідносин, що виникли між сторонами, положення ст.150 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4. ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволення заяви про забезпечення позову у відповідності до ст. 376 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КЖС» задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 26 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Сіпіджі Ассетс Менеджмент» про забезпечення позову відмовити

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «18» серпня 2021 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіД.Р. Гаращенко
О.І. Сліпченко