УХВАЛА

19 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 127/29487/20

провадження № 61-13620ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Крата В. І., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 29 липня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до повного товариства «Ломбард Оскар» про стягнення заборгованої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, нарахування та сплату єдиного соціального внеску та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ПТ «Ломбард Оскар» заборгованість по заробітній платі в розмірі 46 198 грн, компенсацію за 48 днів невикористаної відпустки, зобов`язати відповідача сплатити єдиний соціальний внесок до Пенсійного фонду України за період з листопада 2019 року по серпень 2020 року та стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, розмір якого на момент подання позовної заяви становив 17 189,92 грн.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області в складі судді Антонюка В. В. від 21 квітня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 29 липня 2021 року в складі колегії суддів Войтка Ю. Б., Міхасішина І. В., Матківської М. В. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволеночастково, заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 квітня 2021 року змінено в частині мотивів відмови в позові з підстав, викладених у мотивувальній частині постанови; вчастині вимог про сплату єдиного соціального внеску за період роботи рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким зобов`язано ПТ «Ломбард Оскар» сплатити єдиний соціальний внесок до Пенсійного Фонду України.

11 серпня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову апеляційного суду.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у справі № 127/29487/20 є вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі46 198 грн, компенсаціїза 48 днів невикористаної відпустки,зобов`язання відповідача сплатити єдиний соціальний внесок до Пенсійного фонду України за період з листопада 2019 року по серпень 2020 рокута стягнення середньогозаробітку за час затримки розрахунку при звільненні, розмір якого на момент подання позовної заяви становив 17 189,92 грн, що в сукупності не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому справа є малозначною в силу вимог закону.

Позивач у касаційній скарзі з посиланням на пункти а), в) частини третьої статті 389 ЦПК України зазначає, що справа має велике значення для уникнення протиріч у судовій практиці та становить значний інтерес для позивача, проте не обґрунтовує, чому саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має виняткове значення для учасника справи.

Посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування норм матеріального права фактично підтверджує незгоду позивача з оскарженим судовим рішенням й, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 29 липня 2021 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Крат

М. М. Русинчук