Справа № 569/3202/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.

при секретарі Гожа Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, -

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

В обгрунтування позову вказує, що 06 жовтня 1986 року між нею та відповідачем, ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, який було розірвано 01 квітня 2008 року, та видано Свідоцтво про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_1 . Вказує, що за час з відповідачем у шлюбі на підставі Біржової угоди від 30 грудня 1999 року зареєстрованою Рівненською універсальною товарно-майновою біржею «Гарант» за реєстраційним № Н-322/99 ними була набута двохкімнатна квартира загальною площею 44,9 кв.м., житловою - 28,0 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 . Вказує, що квартира за адресою АДРЕСА_1 є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. У зв`язку з цим звертається до суду з даним позовом.

Позивач в судове засіданні не з`явився. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

В судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, крім того, вказав, що позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо винесення рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 жовтня 1986 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, який було розірвано 01 квітня 2008 року, та видано Свідоцтво про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_1 .

На підставі Біржової угоди від 30 грудня 1999 року зареєстрованою Рівненською універсальною товарно-майновою біржею «Гарант» за реєстраційним № Н-322/99 позивачем та відповідачем була набута двохкімнатна квартира загальною площею 44,9 кв.м., житловою - 28,0 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 .

Частиною 3 ст. 368 ЦК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у справі спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно ст. 163 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення позову по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна - задовольнити.

Визвали за ОСОБА_1 , в порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя: право власності на 1/2 квартири за адресою АДРЕСА_1 , яка складається з двох житлових кімнат, житловою площею 28,0 кв.м., загальною площею 44,9 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , поштова адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя: С.П. Харечко