Справа № 2-113/2010
Провадження № 2-в/185/21/21
01 квітня 2021 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Перекопського М.М.,
за участю секретаря судового засідання Величко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-113/2010 за позовом ПАТ «Банк Форум» до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Ухвалою суду від 22 лютого 2021 року Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області доручено відновити втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-113/2010 за позовом ПАТ «Банк Форум» до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Суд, дослідивши зібрані матеріали, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі закінченій ухваленням судового рішення або в якій провадження закрите, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно ст. 490 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, визначено територіальну підсудність справ підсудних Калінінському районному суду м. Донецька - Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області.
Згідно до ч. 1 ст. 494 ЦПК України - на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого провадження або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.
Відповідно до ч. 2 ст. 494 ЦПК України в ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувались судом і які процесуальні дії вчинялись з втраченого провадження.
В Єдиному державному реєстрі судових рішень (ЄДРСР) по цивільній справі № 2-113/2010 наявне рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 08 грудня 2010 року (реєстраційний номер 13174834).
Цивільна справа № 2-113/2010 за позовом ПАТ «Банк Форум» до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської не надходила та не передавалася.
У зв`язку з вищевикладеним суд вважає, що йому надано достатньо матеріалів для відновлення втраченого судового провадження в частині рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 08 грудня 2010 року.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 81,258-260,493,494 ЦПК України, суд -
Відновити втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-113/2010 за позовом ПАТ «Банк Форум» до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 08 грудня 2010 року.
Вважати встановленим зміст відновленого рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 08 грудня 2010 року по справі № 2-113/2010 в такій редакції:
«справа №2- 113/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 грудня 2010 року Калінінський районний суд м. Донецька

У складі, головуючого судді М.М. Федорчук

При секретарі О.О. Кравченко

За участі представника позивача

За участі відповідача ОСОБА_1 .

За участі відповідача ОСОБА_2 .

За відсутності відповідача ОСОБА_3 .

За участі представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Донецьку цивільну справу за позовом ПАТ « Банк Форум» до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та зустрічними позовами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору у зв`язку з істотними змінами обставин

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ « Банк Форум» звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в солідарному порядку заборгованість за Кредитним договором № 0120/07/07/19- КЕе від 12.10.2007 року розмір якої збільшив заявою від 02.08.2009 року та який складає 7256, 74 грн. доларів США а також судові витрати,( а.с. 1, 174-176) мотивуючи позовні вимоги тим, що 12.10.2007 року між позивачем та фізичною особою ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 0120/07/07/19- КЕе за яким ОСОБА_1 , було надано кредит у розмірі 6930 доларів США строком до 05.10.2009 року. Кредит було видано у доларах США, про що свідчить заява на видачу готівки. Згідно п.п.2.3, 2.4. 2.5, 2.6, 3.3 відповідач зобов`язався щомісячно , згідно графіку здійснювати повернення частини кредиту а також сплачувати нараховані відсотки за користуванням кредиту . Однак відповідач прийняті на себе зобов`язання за Кредитним договором щодо повернення кредиту та процентів за користування кредитом не виконав, то у позивача виникли підстави для вимоги дострокового виконання відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору. Заява від 22.01.2009 року про повернення боргу, яка отримана цим відповідачем 28.01.2009 року залишена без виконання. У якості забезпечення виконання в повному обсязі зобов`язань відповідача ОСОБА_1 , було укладено поговір поруки № 208 від 12.10.2007 року позивачем з відповідачем ОСОБА_2 , відповідно до якого цей відповідач у повному обсязі поручився перед позивачем за виконання зобов`язань відповідачем ОСОБА_1 за кредитним договором. Листом від 22.01.2009 року цього відповідача було повідомлено про невиконання зобов`язань по поверненню кредиту. У якості забезпечення виконання в повному обсязі зобов`язань відповідача ОСОБА_1 , було укладено поговір поруки № 209 від 12.10.2007 року позивачем з відповідачем ОСОБА_4 відповідно до якого цей відповідач у повному обсязі поручився перед позивачем за виконання зобов`язань відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором. Рекомендованім листом від 22.01.2009 року цього відповідача було повідомлено про невиконання зобов`язань по поверненню кредиту. Станом на 2.08.2009 року заборгованість за кредитним договором склала 7 256, 74 долара США , що складається з заборгованості за простроченим кредитом 32256,56 доларів США; заборгованість за простроченими відсотками - 994,85 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості з основної суми кредиту - 2308, 46 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за по процентам за користування кредитом - 451,25 доларів США , та штраф за порушення термінів повернення кредитних коштів та сплати відсотків - 245, 62 долара США.

Представник позивача, діюча за довіреністю Троян Т.С. в судовому засіданні вищевикладені позовні вимоги підтримала , просила їх задовольнити та надала пояснення аналогічного змісту, викладеного у позовній заяві та в заяві про збільшення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, подав письмові заперечення (а.с. 163-167) а також подав зустрічний позов , який уточнив заявою від 5.05.2010 року (а.с. 29-31,117-118, 199 - 203) ) за яким просить розірвати спірній кредитній договір, зменшити нараховані позивачем штрафні санкції за неналежне виконання зобов`язань, розстрочити заборгованість за кредитним договором, мотивуючи тим, що дійсно між ним та позивачем було укладено 12.10.2007 року Кредитний договір № 0120/07/07/19- КЕе , предметом якого було визначено кредитні кошти у розмірі 6 930 доларів США та плата за користування ними у розмірі 22% річних. Він відповідно до покладених на нього обов`язків як боржника сумлінно виконував їх до січня 2009 року. Але як громадянин України та будучи підприємцем зазнав вплив фінансової кризи, факт існування якої в цей період є об`єктивним та загальновідомим , визнати на міжнародному та на національному рівні. Ситуація у його економічному становищі ускладнилася існуванням інших кредитних зобов`язань перед іншими фінансовими установами, існування боргових обтяжень всього майна, зобов`язання по утриманню двох неповнолітніх дітей, житла, сплати податків та ін. Він як добросовісний контрагент задля належного виконання своїх кредитних зобов`язань , уникнення порушень прав позивача, неодноразово звертався до філії позивача, його посадових осіб, керівництва з клопотанням про надання відстрочки у виконанні кредитних зобов`язань, написав скаргу з проханням виправлення існуючої ситуації та сприяти внесенню змін у договір відповідно до вимог економічної ситуації, але жодного разу не отримав позитивної відповіді. Вважає що обставини, якими сторони керувалися під час укладання договору суттєво змінилися, , ці обставини носять об`єктивній характер ризики цих обставин повинні бути двосторонніми а не перекладатися тільки на позичальника . Позивач продовжує ігнорувати державну політику у сфери банківського кредитування, ігнорує його звернення про реструктуризацію боргу, що утворився внаслідок непередбачених обставин фінансово-економічної кризи та з огляду на скрутне фінансове становище . що існує у його родині, а також на вже існуюче порушення платіжної дисципліни за кредитним договором. Підставами для розірвання кредитного договору вважає істотні зміни , які змінилися наскільки що якби сторони їх могли передбачити при укладанні договору, вони би його або не уклали, або уклали на інших умовах, тому що при укладанні цього договору він використовував прогнози уряду та НБУ про зростання добробуту населення , збереження його споживчої активності, утримання щорічного рівня інфляції та поступове зміцнення національної валюти та не міг передбачити, що економічні показники значно відхиляться від прогнозованих значень, значно знизилася купівельна спроможність населення різко змінився курс гривні до іноземної валюти. Сталася зміна умов обслуговування кредиту яка зумовлена причинами, які він не міг усунути після їх виникнення, а його звернення до позивача проігноровані, крім того він отримав споживчий а не комерційний кредит а тому не може отримувати доходи в валюті, що в свою чергу зумовлює необхідність значного збільшення відшкодування фінансових ресурсів на придбання іноземної валюти для продовження виконання зобов`язань. Також вважає, що вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за Кредитним договором у доларах США не основані на законі, оскільки єдиним засобом платежу , який проводиться між резидентами на території України, є гривня, при визначені розміру грошових зобов`язань у гривні, законодавством надано право вказати еквівалент в іноземній валюті, крім того при проведенні розрахунків за спірним кредитним договором , в тому числі , оплата процентів, штрафних санкцій в іноземній валюті потребує у сторін індивідуальної ліцензії НБУ України на використання готівкової іноземної валюти на території України як засобу платежу.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» не визнав подав письмові заперечення та зустрічний позов в якому просить розірвати договір поруки № 209 від 12.10.2007 року у зв`язку з істотною зміною обставин, посилаючись на те, що між ним поручителем та позивачем було укладено вищевказаний договір поруки , предметом якого стала порука виконання ОСОБА_1 зобов`язання за Кредитним договором № 0120/07/07/19-КЕе. Підставами для розірвання цього договору вважає істотну зміну обставин, які сторони не мали можливість передбачити. А саме на час укладення договору поруки він виходив з наступного: стабільній курсу долара до гривні, постійне місце роботи а отже постійну заробітну плату, яка забезпечувала достойний рівень життя двох його дітей, позитивні тенденції у економічній ситуації, позитивну кредитну історію ОСОБА_1 , надійну платоспроможність та соціально-моральну надійність ОСОБА_1 ,. Але у жовтні 2008 року в країні розпочалися негативні тенденції зумовлені впливом світової фінансово - економічної кризи, що мали своїм наслідком; неконтрольоване зростання курсу долара США до гривні, інфляцію, зростання споживчих цін , падіння платоспроможності, які є загальновідомими та загальновизнаними, він потратив під скорочення штату, втратив місце роботи, що також зумовлено економічною кризою, тобто обставини змінилися настільки , що якби він мав можливість це передбачити він би не укладав договір поруки. Крім того йому відомо що ОСОБА_1 , звертався з клопотанням до позивача про зміну зобов`язання та надання відстрочки для його виконання але отримав відмову і ці дії він розцінює як факт зловживання банком своїм суб`єктивним правом. Зміна обставин зумовлена причинами, які він як Поручитель не міх усунути після їх виникнення при своїй турботливості та обачності, які від нього вимагалися, тому виконання договору поруки порушить співвідношення майнових інтересів сторін та позбавить зацікавлену сторону того на що вона розраховували при укладанні Договору. Він же має двох неповнолітніх дітей , грошові надходження сім`ї складаються тільки з заробітної плати його дружини, яка є нижчою за встановлений прожитковий мінімум для кожного члена родини. Виконання зобов`язань за договором Поруки призведе ще до більшого погіршення прав його дітей.

Відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 належнім чином повідомленні про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули. Суд розглянув справу за їх відсутності, проти чого не заперечували представник позивача та відповідачка ОСОБА_2 .

Відповідачка ОСОБА_2 , діючи від свого імені та як представник за дорученнями від відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 позовні вимоги позивача ПАТ «Банк Форум» не визнала, зустрічні позовні вимоги відповідача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 , підтримала, подала письмі заперечення проти позову ПАТ « Банк Форум» ( а.с.222-223) та надала в суді пояснення аналогічного змісту, викладеного у письмових запереченнях проти позову відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 а також аналогічного змісту обґрунтування зустрічних позовів цих відповідачів, викладених у позовних заявах. Крім того вважає, що оскільки вона та ОСОБА_3 як поручителі за окремими договорами поруки № 208 та № 209 від 12.10.2007 року не несуть спільну поруку за зобов`язання боржника ОСОБА_1 , а тому у позивача не має правових підстав вимагати солідарного виконання зобов`язання боржника ОСОБА_1 , разом з ним за основним зобов`язанням, оскільки вони як поручителі не надавали спільну поруку.

Позивач зустрічні позовні вимоги відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не визнав, подав письмі заперечення (а.с. 191-193), посилаючись на те, що ними не доведено, що при укладенні Кредитного договору та Договору поруки вони були впевненими у тому, що така зміна обставин як зростання курсу долара США по відношенню до гривні не настане, укладаючи договір в іноземній валюті сторони приймали на себе певні ризики на випадок зміни курсу долару США до гривні, крім того в позовних заявах та в прояснення не навели чотири умови, що необхідні для розірвання договорів, а саме проте, що при укладанні договорів сторони не знали що така зміна обставин не настане , що зміна обставин зумовлена причинами , які зацікавлена сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися , виконання договору порушило би співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило би зацікавлену сторону того, що вона розраховувала при укладенні договору , із суті договору або звичаїв ділового добробуту не випливає , що ризик зміни обставин несе зацікавлена сторона. А тому представник позивача просив в задоволені зустрічних позовів про розірвання Кредитного договору та Договору поруки відмовити.

Суд заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані документи та докази, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, зустрічний позов відповідача ОСОБА_1 про розірвання Кредитного договору № 0120/07/07/19- КЕе- від 12.10.2007 року та зустрічний позов відповідача ОСОБА_5 , про розірвання Договору поруки № 209 від 12.10.2007 року задоволенню не підлягають з наступних обставин:

Згідно положень ст.. 11 ЦПК України, суд розглядує справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у розгляді справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається , як на підставу своїх вимог так і заперечень проти них. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до законодавства, гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак у той же час обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Частина перша статті 533 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Між тим, диспозиція норми частини третьої цієї статті дозволяє використання іноземної валюти, а ;також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю є Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі Декрет КМУ).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Статті 47 та 49 цього Закону визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Відповідно до ст. 5 Декрету КМУ операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі генеральної ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 цього ж Декрету.

Відповідно до п.2.3. Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, що затверджене Постановою Правління НБУ № 275 від 17.07.2001 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 21 серпня 2001 р. за № 730/5921) за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями, серед яких:

- неторговельні операції з валютними цінностями;

- операції з готівковою іноземною валютою (купівля, продаж, обмін), що здійснюються в пунктах обміну іноземної валюти, які працюють на підставі укладених банками агентських договорів з юридичними особами-резидентами;

- ведення рахунків клієнтів (резидентів і нерезидентів) в іноземній валюті та клієнтів-нерезидентів у грошовій одиниці України;

- залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України;

- залучення та розміщення іноземної валюти на міжнародних ринках;

- інші операції з валютними цінностями на валютному ринку України.

З вищенаведеного вбачається, що уповноважені банки на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу на здійснення операцій з валютними цінностями мають право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті.

Щодо вимог підпункту "в" п. 4 ст. 5 Декрету КМУ, який передбачає наявність індивідуальної ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, то на сьогодні законодавець не визначив межі термінів і сум надання або одержання кредитів в іноземній валюті. Відповідно до п. 1.5 Положення про порядок видачі НБУ індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затвердженого постановою Правління НБУ від 14 жовтня 2004 р. № 483, використання іноземної валюти як засобу платежу без індивідуальної ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку на здійснення яких Національний банк видав банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операції з валютними цінностями).

За відсутності нормативних умов для застосування індивідуального ліцензування щодо вказаних операцій, єдиною правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті згідно з вимогами статті 5 Декрету КМУ є наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої у встановленому порядку. Тому при розгляді спорів про визнання недійсними договорів про надання кредиту в іноземній валюті враховується , що у випадку наявності у банку відповідної генеральної ліцензії та письмового дозволу Національного банку України, здійснення кредитних операцій у валюті не суперечить вимогам чинного законодавства України.

Згідно ОСОБА_6 ліцензії , виданої Національним банком України та письмового дозволу Національного банку України ПАТ « Форум» на час укладання Кредитного договору № 0120/07/07/19- КЕе- від 12.10.2007 року та Договору поруки № 209 від 12.10.2007 року мав право на здійснення операцій з валютними цінностями та має право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті (а.с. 180- 182, 225-226).

Судом встановлено, що 12.10.2007 року між позивачем АКБ «Форум» , правопиємником якого є ПАТ « Форум» ( 113-116) та фізичною особою ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 0120/07/07/19- КЕе за яким ОСОБА_1 , було надано кредит у розмірі 6930 доларів США строком до 05.10.2009 року. Кредит було видано у доларах США, про що свідчить заява на видачу готівки. Згідно п.п.2.3, 2.4. 2.5, 2.6, 3.3 відповідач зобов`язався щомісячно , згідно графіку здійснювати повернення частини кредиту а також сплачувати нараховані відсотки за користуванням кредитом . ( а.с. 4-6,183).

Відповідно до положень ст.. 208 ЦК України у письмовій формі укладаються договори між фізичною та юридичною особою.

Відповідно до положень ст.ст. 629,638 ЦК України договір є обов`язковим для виконання Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх в істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча би однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вбачається з договору, сторонами при його укладанні та підписанні було досягнуто згоди щодо усіх суттєвих умов договору, а тому він вважається укладеним відповідно до ст.ст. 208, 629,638 ЦК України.

За порушення взятих на себе зобов`язань щодо несвоєчасного повного чи часткового повернення кредитних коштів, або сплати процентів за користування кредитом, згідно розділу 4 Кредитного договору сторони перебачили відповідальність у вигляді сплати неустойки в вигляді пені у розмірі 0,2 процента, що обчислюється з суми неповернутого кредиту та /або несплати процентів за кожний день прос рочки. Сплата пені не звільняє відповідача від сплати процентів за користування кредитними коштами до фактичного погашення заборгованості.

Станом на 18.09.2009 рік відповідач взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором не виконував, в наслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 3332,36 доларів США з яких заборгованість за простроченим кредитом - у розмірі 3256,56 доларів СШЩА, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 75,80 доларів США. У зв`язку з чим відповідно до розділу 3 Кредитного договору позивачем 22.01.2009 року відповідачу була направлена претензія з вимогу про повернення боргу , яка залишена без задоволення (а.с. 11).

Згідно положень ст.. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна або декілька осіб.

Згідно положень ст.. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсідарну) відповідальність поручителя.

Кредит забезпечено договором Поруки № 208 від 12. 10. 2007 року з ОСОБА_2 та договором Поруки № 209 від 12.10.2007 року з ОСОБА_3 ( а.с. 9,10). Згідно з договорами Поруки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 поручителі зобов`язалися у разі невиконання та /або порушення Боржником своїх зобов`язань перед Кредитором погасити заборгованість по Кредитному договору, а саме суми кредиту, нараховані проценти по кредиту, відсотки по простроченій позиці ( штраф, пеню) та інщі платежі, передбачені Кредитним договором. Кредитор зобов`язався письмово повідомити поручителів про невиконання Боржником своїх зобов`язань. У разі невиконання зобов`язань перед Кредитором та Договору поруки, поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Вказаними договорами поруки не встановлено додаткову ( субсідарну) відповідальність кожного поручителя.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 , зобов`язання за Кредитним договором, позивач відповідно до п.2.3 Договорів поруки листами від 22.01.2009 року ( а.с. 12,13) письмово повідомив кожного поручителя , однак повідомлення Кредитора поручителями залишені без виконання.

В процесі розгляду справи позивач збільшив розмір позовних вимог, в наслідок чого станом на 02.08.2009 року розмір заборгованості за Кредитним договором № 0120/07/19- КЕе від 12.10.2007 року складає 7 256,74 долара США: з якої заборгованість за простроченим кредитом - 3256,56 доларів США; заборгованість за простроченими відсотками - 994, 85 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості з основної суми кредиту - 2308, 46 доларів США ; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом - 451,25 доларів США ; штраф за порушення термінів повернення кредитних коштів та сплати відсотків 245,62 долара США (а.с. 175,171-178).

Оскільки відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за Кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту не виконав, позивач має право вимагати виконання Боржником ОСОБА_1 , свого зобов`язання та має право на застосування правових наслідків порушення зобов`язання, передбачених у ст.. 611 ЦК України. Та оскільки зобов`язання Боржника ОСОБА_1 забезпечено договорами поруки, позивач має право вимагати виконання зобов`язання боржником та поручителями у солідарному порядку.

Відсутності наявності вини боржника та кожного з поручителя в розумінні вимог ст. 614 ЦК України ( особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язань, відсутність своє вини доводить особа, яка порушила зобов`язання) відповідачі суду не довели. Посилання ними на всілякі події, пов`язанні з соціально - економічним характером є хибними, та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки сторони в правочинах у розділі Фарс-Мажорні обставини , такі події не зазначили.

Ст. 651 ч.2 ЦК України передбачено можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін.

У зустрічному позові відповідач ОСОБА_7 просить розірвати Кредитний договір у зв`язку з істотною зміною обставини, якими є:

- вплив фінансової кризи, факт існування якої в цей період є об`єктивним та загальновідомим на міжнародному та на національному рівні.

- існуванням інших кредитних зобов`язань перед іншими фінансовими установами, існування боргових обтяжень всього майна,

- зобов`язання по утриманню двох неповнолітніх дітей, житла, сплати податків та ін.

- ігнорування позивачем державної політики у сфери банківського кредитування та ігнорування його звернення про реструктуризацію боргу, що утворився внаслідок непередбачених обставин фінансово-економічної кризи

- скрутне фінансове становище що існує у його родині, а також на вже існуюче порушення платіжної дисципліни за кредитним договором.

У зустрічному позові відповідач ОСОБА_3 просить розірвати договір поруки № 2009 від 12.10.2007 року у зв`язку з істотною зміною обставини, якими є:

- негативні тенденції зумовлені впливом світової фінансово - економічної кризи, що мали своїм наслідком; неконтрольоване зростання курсу долара США до гривні,

- інфляція, зростання споживчих цін , падіння платоспроможності,

- він потратив під скорочення штату, втратив місце роботи, що також зумовлено економічною кризою, має наявність двох неповнолітніх дітей ,

- грошові надходження сім`ї складаються тільки з заробітної плати його дружини, яка є нижчою за встановлений прожитковий мінімум для кожного члена родини.,

- виконання зобов`язань за договором Поруки призведе ще до більшого погіршення прав його дітей

Відповідно до положень ст. 652 ЦК України, зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не укладали би договір або уклали би його на інших умовах.

Сторона, яка вимагає розірвання або зміни договору, повинна довести, що при укладанні договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, що зміна обставин зумовлена причинами , які зацікавлена сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались.

Однак відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 такі докази на підтвердження зустрічних позовів не надані, не надані ними докази про те, що при укладенні Кредитного договору та Договору поруки вони були впевненими у тому, що така зміна обставин як зростання курсу долара США по відношенню до гривні не настане, про те, що зміна обставин зумовлена причинами , які зацікавлена сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися та виконання договору порушило би співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило би зацікавлену сторону того, що вона розраховувала при укладенні договору. Не може суд прийняти і посилання на Постанову Національного Банку України від 06.08.2009 року № 461 , яка містить посилання та такі поняття як непередбачені обставини, що спричинили негативний вплив на здатність позичальника та виконання обов`язків за кредитом, оскільки вона носить рекомендований характер щодо роботи банків с позичальниками - фізичними особами, які мають заборгованість за споживчими кредитами та потрапили в скрутне фінансове становище.

При таких обставинах у задоволені зустрічних позовів відповідача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 про розірвання Кредитного договору та договору Поруки слідує відмовити.

Не вбачається підстав для задоволення вимоги відповідача ОСОБА_1 про зменшення нарахованих позивачем штрафних санкцій за неналежне виконання зобов`язання, оскільки відповідно до положень ст.. 617 ЦК України, особа яка порушила зобов`язання звільняється від відповідальності якщо доведе що це порушення сталося в наслідок випадку або непереборної сили. Але на підтвердження настання такого випадку або непереборної сили, ОСОБА_1 доказів не надано.

Щодо заявленого прохання ОСОБА_1 про розстрочку погашення заборгованості за спірним Кредитним договором , то вирішення такого питання можливо за наявності законних підстав в порядку виконання судового рішення.

Не приймаються доводи відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_8 про порушення позивачем законодавства щодо нарахування розміру заборгованості за Кредитним договором, який просить стягнути позивач у доларах США, оскільки, виходячи з того, що Кредитний Договір укладено у іноземній валюті, виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, то наряду зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором.

Стороні на користь якої постановлено судом рішення, згідно положень ст.. 88 ЦПК України суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких відносяться судовий збір, визначений від ціни позову та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи розмір яких визначений для даної категорії справ.

Позивачем понесені судові витрати, а саме сплачено судовий збір у розмірі 1 % від ціни позову у сумі 572 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 гривень, які підтверджені документально, а тому на його користь з відповідача повинні бути присуджені понесені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 7, 10,11,60, 209,212,213-215,79,81, 88 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ПАТ « Банк Форум» до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та зустрічними позовами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити:

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ « Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 0120/07/19- КЕе від 12.10.2007 року у розмірі 7 256,74 долара США та судовий збір у розмірі 572,75 грн. і витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , про розірвання кредитного договору № 0120/07/19- КЕе від 12.10.2007 року у зв`язку з істотними змінами обставин та у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 про розірвання договору поруки № 209 від 12.10.2009 року у зв`язку з істотними змінами обставинами відмовити.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції який виніс рішення протягом 10 днів, з дня його оголошення, а особи які приймали участь у розгляді справи та не були присутні при його оголошенні , в цей же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя /підпис/»

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у п`ятнадцятиденний строк безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя М. М. Перекопський