П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткова)

11 серпня 2021року м. Київ

Справа № 756/5504/20

Провадження: № 22-з/824/801/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Борисової О.В., Пікуль А.А.,

секретар Івасенко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Ковальова Віктора Михайловича в інтересах ОСОБА_1 про розподіл витрат на праничу допомогу (прийняття додаткової постанови)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 29 вересня 2020 року заяву ТОВ «АНСУ» задоволено, поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа з примусового виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30.11.2010 року у справі №2-7026/2010 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Ковальов В.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 липня 2021 року апеляційну скаргу адвоката Ковальова В.М. в інтересах ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 29 вересня 2020 року скасовано та постановлено нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви.

30 липня 2021 року до Київського апеляційного суду надійшла заява адвоката Ковальова В.М. в інтересах ОСОБА_1 про розподіл витрат на праничу допомогу (прийняття додаткової постанови).

Заява обґрунтована тим, що під час ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції не було вирішено питання про відшкодування витрат на правничу допомгу, які скаржник поніс у зв`язку із оскарженням ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 серпня 2021 року справу призначенодо розгляду у відкритому судовому засіданні.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог частини 4 статті 270 ЦПК України вважала за можливе розглянути заяву за їх відсутності.

В запереченнях, які надійшли на адресу Київського апеляційного суду, Кононов І.К. в інтересах ТОВ «АНСУ» заперчував проти поданої заяви, та зазначив, що розподіл судових витрт між сторонами відбувається за наслідками судового розгляду справи у рішенні суду. Якщо справа не вирішується по суті, витрати між сторонами не розподіляються. Просив відмовити в задоволенні заяви адвоката Ковальова В.М. в інтересах ОСОБА_1 про розподіл витрат на праничу допомогу (прийняття додаткової постанови).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Як убачається із мотивувальної частини постанови Київського апеляційного суду від 28 липня 2021 року під час ухвалення рішення у справі не було вирішено питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу.

Вирішуючи порушене заявником питання, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Такого Висновку дійшла Велика Палата Верховного суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 753/15683/15, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 червня 2019 року у справі № 910/3929/18 та інших.

Оскаржуючи ухвалу суду першої інстанції, адвокат Ковальов В.М. в інтересах ОСОБА_1 в поданій апеляційній скарзі зазначив орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу, який становить 5 000 грн ( а.с. 53).

Відповідна заява про відшкодування витрат на правничу допомогу була зроблена адвокатом Ковальовим В.М. в інтересах ОСОБА_1 під час судових дебатів в судовому засіданні 28 липня 2021 року (а.с. 114).

Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України, адвокат Ковальов В.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розподіл витрат на праничу допомогу (прийняття додаткової постанови), надавши відповідні доказ.

Так, до поданої заяви на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу долучено копії наступних документів: ордеру, додаткової угоди №1/Ф до договору про надання правової допомоги від 19 травня 2021 року, звіту про виконання договору щодо надання правової допомоги (детальний опис правничої допомоги), акту прийому-передачі наданих послуг від 29 липня 2021 року.

Згідно п. 2 додаткової угоди №1/Ф від 19 травня 2021 року, за надання правової допомоги замовник сплачує виконавцю грошові кошти (гонорар) у твердій сумі в розмірі 5 000 грн за розгляд справи № 756/5504/20 у кожній судовій інстанції (суді першої інстанції, апеляційної або касаційної).

Згідно звіту про виконання договору щодо надання правової допомоги адвокатом були надані наступні послуги: здійснено правовий аналіз документів та надано консультацію щодо судової практики у справах про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання; вчинено дії щодо ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження; підготовлено та подано апеляційну скрагу від 22.05.2021 року на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 29.09.2021 року; підготовлено та подано доповнення до апеляційної скарги; вчинено дії щодо ознайомлення з матеріалами справи в приміщенні Київського апеляційної суду; прийнято участь у судовому засіданні в Київському апеляційному суді, яке відбулось 28.07.202 року о 10:30 год.

Згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 29 липня 2021 року ОСОБА_1 отримала надані послуги без зауважень на загальну суму 5 000 грн без ПДВ. Згідно умов договору, оплата здійснюється через 90 днів після набрання судовим рішенням законної сили.

Заперечень щодо розміру понесених скаржником витрат на правничу допомогу ТОВ «АНСУ» не висловило.

Згідно п.п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн підтверджені належними доказами, вказані докази були надані суду у строк, визначений процесуальний законом, суд вважає за можливе ухвалити у справі додаткове рішення (постанову) про стягнення з ТОВ «АНСУ» на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Керуючись ст.ст. 260, 270, 368, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву адвоката Ковальова Віктора Михайловича в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» (, місцезнаходження: 01015, м. Київ, вул. Лейпцігська, 3-А) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді О.В. Борисова

А.А. Пікуль