Справа №601/2309/20
Провадження № 2/601/114/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Білосевич Г.С.,

з участю секретаря судового засідання Польової Ж.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець цивільну справу № 601/2309/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

за участю: представника позивача - адвоката Деревінського І.М.,

представника відповідачки - адвоката Булави М.А.,

встановив:

Позивач звернувся в суд із позовом про зменшення розміру стягнення аліментів, який було встановлено рішенням Кременецького районного суду від 24.10.2011 року.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Деревінський І.М. заявлені позовні вимоги підтримав та пояснив, що рішенням Кременецького районного суду від 24.10.2011 року з ОСОБА_1 стягнено на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј всіх видів заробітку щомісячно і до повноліття дитини. Оскільки він офіційно ніде не працює, ніяких доходів не має, то державною виконавчою службою з нього стягують аліменти на дитину у розмірі ј середньої заробітної плати по регіону, що становить 2038,28 грн. Проте на сьогодні через скрутне матеріальне становище, відсутність стабільного заробітку та реального місця роботи, він позбавлений можливості сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. Крім того, у нього на утриманні перебуває донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вважає, що втрата постійного працевлаштування та наявності неповнолітніх дітей в іншому шлюбі є саме тими випадками, на підставі яких відбувається зменшення розміру аліментів. Тому представник позивача просить суд зменшити розмір стягнення аліментів, який було встановлено рішенням Кременецького районного суду від 24.10.2011 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі з 1/4 до 1/8 всіх видів заробітку щомісячно і до повноліття дитини.

Представник відповідача адвокат Булава М.А. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що на підтвердження погіршення свого матеріального становища позивач не надав належних доказів, які б підтверджували, що після винесення рішення Кременецьким районним судом у жовтні 2011 році на сьогоднішній день змінилося його матеріальне становище, тому просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Згідно рішення Кременецького районного суд від 24 жовтня 2011 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 26.09.2011 року і до повноліття дитини.

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 згідно виконавчого листа №1909/2-1029/11, заборгованість по аліментах станом на 01.11.2020 року становить 23227,50 грн.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьком є ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьком є ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьком є ОСОБА_1 .

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 не є працевлаштований.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Враховуючи зміст ст.181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При подачі позову позивач посилається на ту обставину, що у нього після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів на утримання сина змінився матеріальний стан, оскільки, не має постійного місця роботи, його заробітки та доходи є тимчасовими, нестабільними і носять мінливий характер, наявність неповнолітніх дітей в іншому шлюбі. Суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто позивача і відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).

Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, шляхом зменшення розміру аліментів, встановлених рішенням Кременецького районного суду від 24.10.2011 року та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що є розумним та не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітнього сина. Натомість підстав для зменшення аліментів до 1/8 частини, суд не вбачає, оскільки це не буде достатнім для забезпечення дитини.

Керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,280-283,289,354 ЦПК України, ст.ст.182,184,191,192 СК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2011 року та стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 .

Повне судове рішення складено 31.03.2021.

Головуючий: