Справа № 323/599/21
Провадження № 2/323/385/21
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

12.04.2021 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області в складі головуючої судді Фісун Н.В., за участю секретаря Мірошниченко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини з якою проживає дитина, -

В С Т А Н О В И Л А:

05 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому вказує, що з 15 серпня 2020 року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька - ОСОБА_3 .

Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. В добровільному порядку відповідач коштів на утримання позивача не надає.

Тому позивач просить стягнути з ОСОБА_2 , кошти на її утримання в розмірі 2000 грн. 00 коп., щомісячно, до досягнення дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечує.

Від відповідача до суду надійшов відзив де він зазначив, що при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 має бути врахований стан здоров`я відповідача, а саме той факт, що з 2015 року у відповідача було діагностовано початкові дегенеративно-дистрофічні зміни грудного відділу хребта, протрузії дисків. З кожним роком стан здоров`я ОСОБА_2 погіршувався. 19.02.2021 року останній був госпіталізований до відділення нейрохірургії КНП «ЗОКЛ» ЗОР з діагнозом: напружена арахноїдальна кіста на рівні Т05-ТН6 з грубою компресією спинного мозку на цьому рівні, гостра епідуральна гематома на рівні ТН4-ТН5-ТН6, нижня параплегія, порушення функції тазових органів за центральним типом. 20.02.2021 року відповідач був прооперований: декомпресивна лямінектомія ГН5, видалення егідуральної гематоми на рівні ТН4-ТН5-ТН6, енцефалоліз, дренування арахноїдальної кіети на рівні 7Н5-ТН6. На стаціонарному лікуванні знаходився до 21.03.2021 року. 22.03.2021 року був направлений на госпіталізацію до реабілітаційного відділення, де перебував у стаціонарі з 23.03.2021 року до 25.03.2021 року після чого, в зв`язку з виявленим оклюзивним ілео-феморальним тромбозом лівої нижньої кінцівки, був переведений на амбулаторне лікування.

Відповідач ОСОБА_2 на теперішній час залишається офіційно працевлаштованим в ПрАТ «Запорізький електровозоремонтний завод» електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування. Середньомісячний дохід останнього за відрахуванням податків та зборів за 2020 рік складає 6269,26 грн. За січень-лютий 2021 року - 7927,30 грн. (з урахуванням наданої в лютому матеріальної допомоги на лікування в розмірі 10000 грн.). При цьому на лікування з дня госпіталізації було витрачено більше 37000 грн.

Таким чином, є об`єктивні підстави вважати, що в даному випадку у нього відсутні умови для надання матеріальної допомоги дружині.

Згідно наданої відповіді на відзив позивач зазначила, що вона не має можливості працювати, оскільки має дитину немовля, відповідач мас постійну заробітну плату за офіційним місцем працевлаштування та за неофіційним. Відповідач вказує, що хворіє з 2015 року, та в лютому 2021 року був прооперований, тобто хвороба відповідача давня та не давала йому перешкод для працевлаштування електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування. Відповідач отримує стабільну заробітну плату, іноді отримує матеріальну допомогу. В довідці № 60 виданої за місцем працевлаштування не указано чи отримував він під час хвороби лікарняні чи ні. Також хочу звернути увагу, що дохід відповідача не до операції, ані після неї не погіршився. Інвалідності він не отримав. Перебував на реабілітації в КП «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР з 23.03.2021 по 25.03.20021 року, до чого надано серологічне дослідження на сіфіліс №16 від 22.02.2021 року взагалі не зрозуміло. Стосовно чомусь наданих фіскальних чеків: не має жодного доказу, про те, що самі ці ліки саме відповідачу були призначені. 25.02.2021 року відповідач був в аптеці 7 разів 07.19, 09.21, 09.27, 09.49, 10.08, 15.03. 15.36 - де скуповував воду, маски, мило, серветки, спирт, пакети, післяопераційні пелюшки. Також відповідачем не надано жодного доказу, стосовно того, чи продовжує він працювати на тому ж підприємстві, чи ні, отримувати туж заробітне плату, чи ні, чи погіршився його матеріальний стан. Тобто, на цей час, відповідач працює, отримує стабільний дохід як за основним місцем роботи, так і за не основним, працездатний, тому відсутні будь-які підстави які позбавляють право на утримання дружини до досягненню дитиною трьох років.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, передбачене ст.84 СК України. Його особливість полягає у строковості дії - до досягнення дитиною трьох років, незалежності надання утримання від доходу дружини.

Частинами 2-4 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від чоловіка (кровне споріднення); здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу. Закон встановлює право дружини на утримання з боку чоловіка до досягнення дитиною трьох років.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання, у разі проживання з нею дитини, - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.

Отже, за змістом вказаної норми права, розмір утримання не пов`язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу..

Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною третьою статті 12, частинами першою, п`ятою, шостою та сьомою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 15 серпня 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб Оріхівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №36, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 15.08.2020 року /а.с.6/.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 05.02.2021 року /а.с.5/.

На теперішній час сторони по справі разом не проживають.

ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю, що підтверджується довідкою Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області №238 від 26.02.2021 року /а.с.7/.

Звертаючись до суду з вимогами про стягнення аліментів на утримання дружини, а також у відповіді на відзив на позовну заяву, ОСОБА_1 зазначала, що відповідач знаходиться у працездатному віці та працює. Крім того, має хворобу, яка не надає йому перешкод у працевлаштуванні та отриманні заробітної плати.

Відповідач вказує, що немає можливості надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення дитиною трьох років, оскільки має проблеми зі здоров`ям, на протязі тривалого часу проходить лікування, має постійні значні матеріальні витрати пов`язані з придбанням ліків, також сплачує аліменти на користь неповнолітньої дитини, а єдиним джерелом його доходу є заробітна плата.

Згідно довідок №59 та №60 Пр АТ «Запорізького електровозоремонтного заводу» ОСОБА_2 працює електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування, його заробітна плата з січня по грудень 2020 року становить 93259 грн. 91 коп., матеріальна допомога - 156 грн. 98 коп., заробітна платна з січня по лютий 2021 року становить 9695 грн. 17 коп., матеріальна допомога 10 000 тис. 00 коп./а.с.с.23-24/.

З наданих до суду копій медичних документів ОСОБА_2 , вбачається, що відповідач, починаючи з 2015 року по теперішній час, проходить лікування. 20.02.2021 року був прооперований. Згідно наданих до суду квитанцій постійно витрачає кошти на придбання ліків необхідних для лікування. /а.с.25-46/.

Згідно копії судового наказу від 17.03.2021 №323/496/21 №2/323/53/21 стягнуто зОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користьОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 26.02.2021 року, і до досягнення дитиною повноліття /а.с.22/.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позивач не довела суду обставин можливості чоловіка надавати їй матеріальну допомогу, що є її обов`язком відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Натомість, матеріали справи містять докази про наявність у відповідача проблем зі здоров`ям та необхідності у лікуванні, з чого можна зробити висновок, що вказане не дає йому змоги утримувати дружину, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати слід понести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.12,29 76, 81,82, 245, 265 ЦПК, ст. ст.75, 84, 182, Сімейного кодексу України,-

УХВАЛИЛА:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини з якою проживає дитина відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлений 15 квітня 2021 року.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області Н.В.Фісун