Справа № 274/4661/19 Провадження № 2/0274/509/21
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
13.04.21 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2 ,
доОСОБА_3 , представником якого є ОСОБА_4 ,
провизнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
У липні 2019 р. ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що вона є власником зазначеного житла, за адресою якого зареєстрований її брат ОСОБА_3 , який там не проживає більше ніж вісім років.
Заочним рішенням від 18.11.2019 р. позов задоволено.
Ухвалою від 02.10.2020 р. заочне рішення від 18.11.2019 р. скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
ОСОБА_3 та його представник у жодне судове засідання не з`явились, розгляд справи один раз відкладався за клопотаннями представника ОСОБА_3 (а. с. 53), при цьому будь-якої позиції щодо спору, з посиланням на докази, ОСОБА_3 та його представник повідомили, від представника ОСОБА_3 надійшло друге клопотання про відкладення розгляду справи (а. с. 59).
Суд розцінює такі дії як затягування розгляду справи, та, враховуючи, що ОСОБА_3 та його представник мали достатньо часу для повідомлення своєї позиції щодо спору та подання доказів, вважає за можливе ухвалити повторне заочне рішення.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування квартири, укладеного 29.04.2018 р. з ОСОБА_5 , яка є її матір`ю (а. с. 6), набула у власність житло за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 7).
Адреса зазначеного житла з 01.06.2011 р. є зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3 , який є братом ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою від 26.07.2018 р. Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 7, актом від 22.07.2019 р. та актом від 09.10.2020 р., складеними комісію, яка складається з працівників Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 7, листом від 22.08.2019 Р. Відділу з питань державної реєстрації Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області (а. с. 10, 11, 73, 17).
Частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.
Частиною першою статті 405 Цивільного кодексу України встановлено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Враховуючи зазначені норми Цивільного кодексу України, зважаючи встановлені вище обставини, Суд вважає, що право ОСОБА_3 на користуванням житлом за адресою: АДРЕСА_1 (сервітут), виникло на підставі закону як у члена сім`ї власника цього житла ОСОБА_5 , а з 29.04.2018 р. це право продовжувало існувати як у члена сім`ї власника житла ОСОБА_1 , яка є його сестрою.
ОСОБА_3 у житлі за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає більше восьми років (з вересня 2011 р.), що підтверджується актом від 22.07.2019 р. та актом від 09.10.2020 р., складеними комісію, яка складається з працівників Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 7 (а. с. 11, 73).
Судом не встановлено обставин, які б вказували на те, що ОСОБА_3 у житлі за адресою: АДРЕСА_1 , з вересня 2011 р. відсутній з поважних причин.
Частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 як член сім`ї власника житла за адресою: АДРЕСА_1 , який був відсутній у цьому житлі без поважних причин понад один рік, втратив право користування цим житлом.
Зважаючи на це, Суд вважає, що позов ОСОБА_1 ґрунтується на вимогах законодавства України, а відтак підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265, 280 282 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позов ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про РНОКПП на момент ухвалення рішення у матеріалах справи відсутні) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
2. Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут