Провадження 2/235/1255/21
Справа 235/3059/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 серпня 2021 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді судді Філь О.Є.

за участю секретаря судового засідання Григор`євої С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 05 травня 2021 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, в якому просив стягнути з відповідачки на його користь матеріальну шкоду в розмірі 30000,00 грн та моральну шкоду в розмірі 15000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що відповідно вироку Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20.11.2020 року у справі № 235/840/20 відповідачку визнано винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України.

Позивач був визнаний потерпілим у кримінальному провадженні № 0002802, досудове розслідування у якому здійснювалось слідчими СВ Покровського ВП ГУНП в Донецькій області.

Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20.11.2020 року у справі № 235/840/20 було встановлено, що відповідачка здійснила крадіжку грошових коштів, які належали позивачу, тобто протиправними діями ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 30000,00 грн.

Відповідно до інформації щодо руху грошових коштів на рахунках, які належать позивачеві, та відповідно до фактів, встановлених Красноармійським міськрайонним судом Донецької області по справі № 235/840/20, в період часу з 24 листопада 2019року по 16 грудня 2019 року відповідачем було викрадено з пенсійної картки, заробітної картки та «універсальної» кредитної картки банку «Приватбанк», що належать позивачу, грошові кошти в розмірі 30000,00 грн.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідачки матеріальну шкоду в розмірі 300000,00 грн.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 15000,00 грн, яка полягає в тому, що внаслідок незаконних дій відповідачки позивач отримав психологічний стрес, оскільки тривалий час був позбавлений грошових коштів, необхідних йому для існування, та був вимушений переживати події вчиненого злочину, як в ході досудового розслідування, так і в судовому засіданні.

05 травня 2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Філь О.Є.

Ухвалою судді від 06 травня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_3 не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась повторно, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. ).

З огляду на вказане, в розумінні ст. 280 ЦПК України наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини на які посилались сторони, як на підставі своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатній і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20.11.2020 року у справі № 235/840/20 відповідачку ОСОБА_2 визнано винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України.

Зазначеним вироком було встановлено, що відповідачка здійснила крадіжку грошових коштів з банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 , а саме: 24 листопада 2019 року л 17.05 годині- в сумі 500,00 грн, 05 грудня 2019 року о 17.53 годині- 1000,00 грн, 06 грудня 2019 року о 09.15 годині - 1200,00 грн, 06 грудня 2019 року об 11.47 годині - 2000,00 грн, 07 грудня 2019 року - 2600,00 грн, 08 грудня 2019 року - 300,00 грн, 13 грудня 2019 року - 1800,00 грн, 14 грудня 2019 року - 2800,00 грн, 16 грудня 2019 року о 15.00 годині - 1400,00 грн, 16 грудня 2019 року о 16.00 годині - 2100,00 грн, 16 грудня 2019 року о 20.38 годині - 2000,00 грн, всього на загальну суму 17700,00 грн. (а.с. 8-12).

Таким чином, вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області відповідачка ОСОБА_2 була визнана винної у вчиненні викрадення грошових коштів з з банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 , всього в розмірі 17700,00 грн, а не 300000, як стверджує позивач ОСОБА_1 .

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, загальна сума майнової шкоди, заподіяної відповідачкою ОСОБА_2 внаслідок кримінального правопорушення, позивачу ОСОБА_1 становить 17700,00 грн. та підлягає стягненню з відповідачки саме в зазначеному розмірі, оскільки викрадення коштів в розмірі 30000,00 грн не встановлено вироком суду. Жодних доказів того, що відповідач ОСОБА_2 викрала з банківської картки, власником якої є позивач ОСОБА_1 , 30000,00 суду не надано. Тому позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 17700,00 грн.

Судом також встановлено, що внаслідок винних дій ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 було завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що внаслідок незаконних дій відповідачки позивач отримав психологічний стрес, оскільки тривалий час був позбавлений грошових коштів, необхідних йому для існування, та був вимушений переживати події вчиненого злочину, як в ході досудового розслідування, так і в судовому засіданні, тобто змінився звичайний спосіб життя позивача, він був вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 5000,00 грн., при цьому суд керується принципами розумності та справедливості, виходить з характеру та глибини моральних страждань позивача, їх тривалості, що узгоджується з роз`ясненнями, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5), де вказано, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 17700,00 грн та в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, який станом на час звернення до суду з позовом складав з позовних вимог немайнового характеру - 908,00 грн та з позовних вимог майнового характеру - 908,00 грн, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1816,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1166, 1167, 1172, 1187 ЦК України, ст. ст. 259, 263-268, 280-284 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 17700,00 (сімнадцять тисяч сімсот) гривень 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч ) гривень 00 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1816,00 грн (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень 00 коп.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті.

Повний текст рішення складено 18 серпня 2021 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду, з врахуванням вимог п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації; АДРЕСА_2 , місце проживиання: АДРЕСА_3 .

Суддя: