Справа № 407/05.21 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22вк/811/7/21 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ванівського О.М., розглянувши заяву Приватного підприємства «Автотранском» про забезпечення позову у справі за позовом Приватного підприємства «Автотранском» до ТзОВ «Агрітерра», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, трьох процентів річних та інфляційних витрат за весь час прострочення,-

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Автотранском» подало до Львівського апеляційного суду заяву про забезпечення позову. У заяві просить накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрітерра», що знаходяться на розрахунковому рахунку IBAN НОМЕР_1 в АТ «ОТП Банк» МФО 300528, а також на інших виявлених під час виконання даної ухвали рахунках, які відкриті ТОВ «Агрітерра» в банківських установах України в межах ціни позову 6 252 111, 08 грн. Накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , які знаходяться на будь-яких банківських рахунках, відкритих в банківських установах України, що належать ОСОБА_1 , в межах суми ціни позову у розмірі 6 252 111, 08 грн.

В обґрунтування заяви посилається на те, що ухвалою Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» від 28 квітня 2021 року відкрито провадження у справі.

Вважає, що існує необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках відповідачів, оскільки існує прямий конкретний зв`язок між обраним заходом забезпечення (накладеннямарешту на грошові кошти відповідачів) та заявленими позовними вимогами (стягнення грошових коштів), на поведінку відповідачів, що утруднить виконання майбутнього рішення третейського суду. Так як, ТОВ «Агрітерра» тривалий час не оплачує надані за договором послуги. Так, ТОВ «Агрітерра» зобов`язане було провести остаточний розрахунок 11.03.2020 року, таким чином прострочення зі сплати боргу становить 456 днів.ТОВ «Агрітерра» листом №10042020/1 від 10.04.2020 року адресованим ПП «Автотранском», визнало заборгованість та просило розтермінувати погашення заборгованості за графіком. Однак, вказаного зобов`язання не виконало також. ПП «Автотранском» неодноразово нагадувало відповідачу щодо необхідності повної оплати за надані послуги, проте, сума боргу в розмірі 5 500 000,00 грн. по сьогоднішній день залишається непогашеною, а відповідач користується чужими коштами та ймовірно володіє достатньою сумою грошей для оплати рахунків заявника, проте необгрунтовано ухиляється від погашення боргу.

02 березня 2020 року між ОСОБА_1 (Поручитель) та Приватним підприємством «Автотранском» (Кредитор) було укладено договір поруки № 1 (далі також Договір поруки).

Договором поруки забезпечено виконання зобов`язання ТОВ «Агітерра» (39438018) за Договором від 18.03.2019 про надання послуг транспортного експедирування (перевезення вантажів автомобільним транспортом) №36153111.

Відповідно до п.1.2. Договору №1 поруки у разі порушення Боржником своїх зобов`язань за умовами Основного договору, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає, що Кредитор може звернутись з вимогою про виконання Зобов`язань Боржника як до Боржника, так і до Поручителя, чи до обох одночасно.

26.02.2021 року ПП «Автотранском» надіслало ОСОБА_1 вимогу про виконання зобов`язань вих. № 25-02 від 25.02.2021. Вказану вимогу ОСОБА_1 отримав 09.03.2021 року.

Однак, жодних дій спрямованих на погашення заборгованості не вчинив.

Вважає, що вжиття заходів забезпечення сприятиме забезпеченню збалансованості інтересів сторін; запобігатиме порушенню прав заявника на час вирішення спору третейським судом та фактичному виконанню рішення третейського суду у разі задоволення позову; не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідачів (арештовані кошти не будуть виведені з його володіння), а лише запровадить тимчасові обмеження у використанні коштів на банківських рахунках; не буде перешкоджати здійсненню господарської діяльності, оскільки арешт на грошові кошти в межах суми боргу за договором не позбавляє права здійснювати основним види його господарської діяльності.

Звертає увагу на те, що наявні беззаперечні обставини, що свідчать про утруднення виконання в майбутнього рішення третейського суду, а саме:

- відповідачі тривалий час не виконують свої зобов`язання і не вчиняють дій, які б підтвердили ймовірність сплати боргу в майбутньому;

- грошове зобов`язання ТОВ «Агрітерра» перед позивачем не забезпечено, заставою, порукою або гарантією, що дозволяло б позивачу задовольнити свої вимоги за рахунок майна відповідача або отримати суму боргу від іншої особи;

- У ТОВ «Агрітерра» відсутнє нерухоме майно, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майна. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (довідка №244133374 від 12.02.2021);

- у ОСОБА_1 відсутнє нерухоме майно, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майна. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (довідка №249665920 від 12.02.2021);

- за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна зареєстровано обтяження на 12 транспортних засобів ТОВ «Агрітерра» на підставі Договорів фінансового лізингу з ТОВ «Сканія Кредіт Україна» (33052443).

Окрім того, зазначають, що ухвалою Львівського апеляційного суду від 06 липня 2021 року у справі №407/05.21 в задоволенні заяви ПП «Автотранском» про забезпечення позову було відмовлено. 07 липня 2021 року зареєстровано зміну складу засновників (учасників) в господарських товариствах, учасником яких був ОСОБА_1 та мав частку в статутному капіталі, на які могло бути звернено стягнення в випадку задоволення позову третейським судом.

Розглянувши заяву про забезпечення позову у справі, яка передана на розгляд третейського суду та вивчивши подані матеріали, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України за заявою сторони у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, суд може вжити заходів забезпечення позову у порядку та з підстав, встановлених цим Кодексом.

Розгляд питання про вжиття передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову здійснюється відповідно до глави 10 розділу I цього Кодексу.

Статтею 149 ЦПК України, встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України встановлено, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При зверненні до суду із заявою про забезпечення позову позивач повинен, по - перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по - друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до роз`яснень п. п. 1, 4 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" забезпечення позову допускається на будь - якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого п.4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосовувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності необхідно враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Одним із принципів вжиття забезпечувальних заходів є принцип пропорційності (співмірності, справедливості), який означає відповідність застосованого забезпечувального заходу потенційним збиткам позивача, включає в себе ґрунтовність підстав вимоги заявника, відповідні публічні інтереси, якщо такі є, терміновість потреби для вжиття попередніх заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Отже, при поданні заяви про забезпечення позову не достатньо послатись на диспозицію відповідної норми процесуального права. Заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи підтверджені. Не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, передбачених цим Кодексом.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками вжиття заходів забезпечення.

ПП «Автотранском» , подаючи заяву про забезпечення позову надало лише інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ТзОВ «Агрітерра», згідно якої майно у товариства відсутнє.

Разом з тим, у справі відсутні відомості щодо наявності рахунків, їх номерів, цільового призначення, а також наявності коштів у ТзОВ «Агрітерра» та ОСОБА_1 на цих банківських рахунках в кредитно-фінансових установах.

Судове рішення, як найвищий акт правосуддя, повинно бути виконуваним, оскільки виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на викладені обставини та доводи заяви про забезпечення позову, суд доходить висновку, що застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках, відкритих в будь-яких фінансових установах та належать ТзОВ «Агрітерра» та ОСОБА_1 , у межах суми вимог ПП «Автотранском» є необґрунтованим.

Заявником також не надано належних та допустимих доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення третейського суду. Посилання сторони заявника на зміну складу засновників (учасників) в господарських товариствах, учасником яких був ОСОБА_1 , не свідчать про існування обставин, які утруднять чи унеможливлять виконання запитуваного рішення третейського суду, оскільки ґрунтуються на припущеннях.

Окрім цього, вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на кошти на рахунках юридичної особи може призвести до перешкод у здійсненні господарської діяльності, та в свою чергу , погіршення майнового стану сторони ( постанова Верховного Суду від 30 липня 2020 року у справі №910/3836/20).

З урахуванням наведених в заяві обставин, враховуючи розмір заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості, який просить стягнути позивач на свою користь, відсутність відомостей про наявність у ТзОВ «Агрітерра» та ОСОБА_1 рахунків, їх номерів, цільового призначення, а також наявності коштів на банківських рахунках, зважаючи на необґрунтованість припущення заявника про існування обставин, які утруднять чи унеможливлять виконання майбутнього рішення третейського суду, суд доходить висновку, що відсутні підстави для забезпечення позову в обраний заявником спосіб, оскільки вжиття таких заходів забезпечення не призведе до ефективного захисту прав позивача, за захистом яких він звернувся до Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація».

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Приватного підприємства «Автотранском» про забезпечення позову у справі за позовом Приватного підприємства «Автотранском» до ТзОВ «Агрітерра», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, трьох процентів річних та інфляційних витрат за весь час прострочення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Ванівський О.М.