Справа № 2-139/11 Головуючий у 1 інстанції: Івасюта Л. В.
Провадження № 22-ц/802/373/21 Категорія: 39 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Бовчалюк З.А., Карпук А.К.,

секретар судового засідання Концевич Я.О.,

з участю представника заявника Самчука А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Приватного підприємства «САДІ» про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 грудня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною заявою, яка обґрунтована тим, що рішенням Апеляційного суду Волинської області від 14.03.2012 у справі № 2-139/11 змінено рішення Луцького міськрайонного суду від 22.11. 2011 та стягнуто з Приватного підприємства «САДІ» солідарно з основним боржником ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» 1163291,03 грн. заборгованості за кредитним договором №14/109/07-КМК від 17.08.2007 та додатковими угодами до нього.

На підставі цього рішення суду 22.03.2012 Луцьким міськрайонним судом Волинської області було видано виконавчий лист №2-139/11 відносно ПП «САДІ», по виконанню якого відсутні виконавчі провадження, виконавчий лист № 2-139/11 від 22.03.2012 знаходиться у заявника.

29.08.2016 Луцьким міськрайонним судом Волинської області постановлено ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження, щодо відкритого Першим відділом державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 51434066 від 16.06.2016 про стягнення заборгованості із Приватного підприємства «САДІ» за договором в розмірі 1163291,03 грн. та 606,67 гривень судових витрат на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», його правонаступником Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк».

07.05.2019 між ПАТ «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Гефест» було укладено Договір №1365/К купівлі-продажу майнових прав, відповідно до п. п. 1.1. якого продавець ПАТ «Дельта Банк» передав у власність покупцеві ТОВ «ФК «Гефест» права вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами та/або на інших підставах, наведених у Додатку № 1 до цього Договору.

Ухвалю Луцькою міськрайонного суду Волинської області від 10.02.2020 було задоволено заяву ТОВ «ФК «Гефест», проведено заміну стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Гефест» у виконавчому листі № 2-139/11, виданому Луцьким міськрайонним судом Волинської області 23.03.2012 відносно Приватного підприємства «САДІ».

16.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Гефест» та ОСОБА_1 було укладено договір № 16102020 купівлі-продажу прав вимоги, яким передбачено, що права вимоги належать продавцю ТОВ «Фінансова компанія Гефест» на підставі договору купілі-продажу майнових прав № 1365/К від 07.05.2019, що укладений між ТОВ «Фінансова компанія Гефест» та ПАТ «Дельта Банк».

Боржником у даному договорі є фізична особа, що зазначена у реєстрі прав вимоги, що відчужуються за цим договором та міститься у додатку № 1 до нього. Згідно додатку №1 боржником виступає ОСОБА_2 , за невиконане зобов`язання щодо повернення коштів за кредитним договором № 14/109/07-КМК від 17.08.2007.

16.10.2020 між ТОВ «Фінансова компанія Гефест» та ОСОБА_1 укладено та нотаріально посвідчено договір про відступлення прав вимог за договором іпотеки, а саме за іпотечним договором, посвідченим 17.08.2007 приватним нотаріусом Кузьміч Н.В.

Ураховуючи наведене, заявник просила замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Гефест» на його правонаступника ОСОБА_1 у виконавчому листі № 2-139/11 про стягнення заборгованості з Приватного підприємства «САДІ».

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 грудня 2020 у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати цю ухвалу та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.

Відзив на апеляційну скаргу учасники справи не подавали.

У судовому засіданні представник заявника апеляційну скаргу підтримав із наведених у ній підстав та просить її задовольнити.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, інші учасники справи у судове засідання не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд доходить висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Волинської області від 14.03.2012 у справі № 2-139/11 змінено рішення Луцького міськрайонного суду від 22.11. 2011 та стягнуто з Приватного підприємства «САДІ» солідарно з основним боржником ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» 1163291,03 грн. заборгованості за кредитним договором №14/109/07-КМК від 17.08.2007 та додатковими угодами до нього.

На підставі цього рішення суду 22.03.2012 Луцьким міськрайонним судом Волинської області було видано виконавчий лист №2-139/11 відносно ПП «САДІ», по виконанню якого відсутні виконавчі провадження, виконавчий лист № 2-139/11 від 22.03.2012 знаходиться у заявника.

Відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою, другою та абзацом 1 частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, виконавче провадження є однією зі стадій судового процесу, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішення законної сили або за інших умов, встановлених законом. Сторони судового процесу на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема у правовідносинах, що допускають правонаступництво.

Частинами першою, другою статті 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

16.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Гефест» та ОСОБА_1 було укладено договір № 16102020 купівлі-продажу прав вимоги, яким передбачено, що права вимоги належать продавцю ТОВ «Фінансова компанія Гефест» на підставі договору купілі-продажу майнових прав № 1365/К від 07.05.2019, що укладений між ТОВ «Фінансова компанія Гефест» та ПАТ «Дельта Банк».

Боржником у даному договорі є фізична особа, що зазначена у реєстрі прав вимоги, що відчужуються за цим договором та міститься у додатку № 1 до нього. Згідно додатку №1 боржником виступає ОСОБА_2 , за невиконане зобов`язання щодо повернення коштів за кредитним договором № 14/109/07-КМК від 17.08.2007.

16.10.2020 між ТОВ «Фінансова компанія Гефест» та ОСОБА_1 укладено та нотаріально посвідчено договір про відступлення прав вимог за договором іпотеки, а саме за іпотечним договором, посвідченим 17.08.2007 приватним нотаріусом Кузьміч Н.В.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. (частина перша статті 203 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16 наведено правовий висновок про те, що вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом з урахуванням положень статей 74-79, 86 Господарського процесуального кодексу України (статті 77-82, 89 ЦПК України), тобто за перевірки та оцінки доказів, наданих в обґрунтування відповідної заяви, зокрема їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути дана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеній статтею 204 ЦК України.

В цій справі судом першої інстанції не встановлено, що укладені 16.10.2020 між ТОВ «Фінансова компанія Гефест» та ОСОБА_1 договір № 16102020 купівлі-продажу прав вимоги та договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки оспорюється або визнаний у встановленому порядку недійсним. Учасники справи не посилалися на вказані обставини.

Отже, з огляду на презумпцію правомірності правочину це питання знаходиться поза межами вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції зроблені без належного з`ясування дійсних обставин справи, дослідження та оцінки наданих сторонами доказів, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування ухвали суду і прийняття нового судового рішення про задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» (, адреса реєстрації: 01042, м. Київ, вул. Брановицького Ігоря, 3) на ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 , виданий 18.02.2007 Луцьким РВ УМВС України у Волинській області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) щодо виконання виконавчого листа № 2-139/11 про стягнення заборгованості з Приватного підприємства «САДІ» (, Волинська область, м. Луцьк, вул. Стрілецька, 4, або Волинська область, м. Ківерці, вул. Комунальна, 14).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді