Справа № 460/3616/14-ц
Провадження №2/944/52/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2021 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кондратьєвої Н.А.

з участю секретаря судового засідання Вербенець Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять стягнути з ОСОБА_6 на користь кожного по 100000 грн відшкодування моральної шкоди внаслідок вчинення злочину. В обгрунтування позову зазначають, що 20.06.2014 року вироком Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 3 роки. На підставі п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_6 звільнено від відбуття покарання. Внаслідок наїзду вчиненого ОСОБА_6 , водій гужового возу ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи № 446/2012 від 18.12.2012 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого багато відламкового перелому нижньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням відламків, закритого перелому верхньої третини правої малогомілкової кістки зі зміщенням відламків, забійної рани правої гомілки, множинних саден нижніх кінцівок і лобної ділянки голови, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння; його пасажири: ОСОБА_7 відповідно висновку судово-медичної експертизи № 636/2012 від 07.12.2012 отримав тілесні ушкодження у вигляді розриву правої частки печінки, перелому верхньої щелепи та основи черепа, перелому суглобового паростка нижньої щелепи зліва, рани лобної ділянки зліва, нижньої губи, садна обличчя, правої кисті, синяка на правому плечі, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознацінебезпеки для життя в момент заподіяння; ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 116/2012 від 05.12.2012 отримала тілесні ушкодження у вигляді садна на обличчі, рани на голові, синців на спині, верхніх і нижніх кінцівках, закритих переломів ребер справа та зліва, розривів капсули селезінки, закритого перелому правої стегнової кістки, закритого перелому правої ключиці, забою головного мозку, від яких померла при наданні медичної допомоги у Новояворівській РЛ № 1. Померла ОСОБА_8 приходилась позивачам матір`ю. В ході судового слідства та розгляді кримінального провадження в суді цивільний позов про відшкодування шкоди до ОСОБА_6 не подавався. В результаті вчинення відповідачем злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України їм було завданої значної моральної шкоди. Суб`єктом відповідальності згідно ст.ст. 1167, 1168 ЦК України є відповідач ОСОБА_6 , який зобов`язаний відшкодувати їм як потерпілим моральну шкоду, яка оцінюється в 100000грн кожному виходячи з характеру вчиненого злочину, глибини фізичних та душевних страждань, що полягали у погіршенні самопочуття та тривалому перебуванні в стані депресії після смерті матері. При визначенні розміру моральної шкоди виходили з того, що життя безцінне, адже матір для них була опорою у всьому та на протязі вже дорослого життя, була гарним розрадником та єдиним порадником. Окрім цього, матір була тим стержнем, який спонукав їх як дітей, хоч і проживають зі своїми сім`ями окремо, горнутись до батьківської оселі у с.Роснівка та збиратись всі разом, як у дитинстві, для святкування релігійних свят, іменин та інших ювілеїв. Всього цього в результаті смерті матері вони були позбавлені внаслідок дії відповідача, а відтак просять позов задовольнити.

Справа поступила в провадження судді Воробля М.М.

02.04.2015 року позивачами на адресу суду скеровано заяву про збільшення позовних вимог, в якій просять стягнути з відповідача на їх користь по 300000 грн кожному в рахунок відшкодування моральної шкоди внаслідок вчинення злочину.

11.12.2015 року відповідачем на адресу суду скеровано зустрічний цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Відповідно до розпорядженя керівника апарату Яворівського районного суду Львівської області №311 від 11.10.2016 року та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2016 року матеріали цивільної справи повторно розподілено між суддями та передано судді Швед Н.П.

Відповідно до розпорядженя керівника апарату Яворівського районного суду Львівської області №211 від 28.02.2019 року та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2019 року матеріали цивільної справи повторно розподілено між суддями та передано судді Кондратьєвій Н.А.

Ухвалою від 15.03.2019 року справу прийнято до свого провадження.

Ухвалою від 12.07.2019 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди залишено без руху.

Ухвалою суду від 12.09.2019 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди залишено без розгляду.

Ухвалою від 23.09.2019 року вирішено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 14.05.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, на адресу суду скерували клопотання про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують та просять такі задовольнити.

Представник позивачів - адвокат Тимощук О.І. в судове засідання не з`явився, на адресу суду скерував клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 та його представник - адвокат Курілець А.І. в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду.

Згідно ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 27 листопада 2012 року близько 18 год 15 хв, керуючи автомобілем «RENULT Trafik» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним автодорогою сполученням Львів - Краковець у напрямку до м. Львова, при проїзді її ділянки в районі 59 км + 200 м поблизу с. Роснівка Яворівського району Львівської області порушив вимоги Р 1 п.п. 1.5, 1.10 (в частині визначення терміну «небезпека для руху»); Р 2 п. 2.3 б); Р 12 п.п. 12.3, 12.6 ґ), 12.9 б) Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, рухаючись із швидкістю, згідно висновку експерта № 3245 судово авто технічної експертизи від 23 вересня 2013 року 108…115 км/год., що є перевищенням встановленої на даній ділянці дороги швидкості 90 км/год, з моменту виникнення небезпеки для руху у вигляді гужового возу під керуванням ОСОБА_4 , котрий виїхав на смугу його руху із другорядної дороги, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості, аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, такими своїми діями створив аварійну обстановку, яка призвела до наїзду на нього.Внаслідок наїзду водій гужового возу ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 446/2012 від 18.12.2012 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого багато відламкового перелому нижньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням відламків, закритого перелому верхньої третини правої малогомілкової кістки зі зміщенням відламків, забійної рани правої гомілки, множинних саден нижніх кінцівок і лобної ділянки голови, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння; його пасажири: ОСОБА_7 відповідно висновку судово-медичної експертизи № 636/2012 від 07.12.2012 отримав тілесні ушкодження у вигляді розриву правої частки печінки, перелому верхньої щелепи та основи черепа, перелому суглобового паростка нижньої щелепи зліва, рани лобної ділянки зліва, нижньої губи, садна обличчя, правої кисті, синяка на правому плечі, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознацінебезпеки для життя в момент заподіяння; ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 116/2012 від 05.12.2012 отримала тілесні ушкодження у вигляді садна на обличчі, рани на голові, синців на спині, верхніх і нижніх кінцівках, закритих переломів ребер справа та зліва, розривів капсули селезінки, закритого перелому правої стегнової кістки, закритого перелому правої ключиці, забою головного мозку, від яких померла при наданні медичної допомоги у Новояворівській РЛ № 1.

Вироком Яворівського районного суду Львівської області від 20.06.2014 року ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 05 /п`ять/ років, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 03 /три/ роки.На підставі п. «в» ст.1 ЗУ "Про амністію у 2014 році» ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 20.06.2014 року ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України у зв`язку із дійовим каяттям, а кримінальне провадження закрито.

Відповідно до ухвали Яворівського районного суду Львівської області від 20.06.2014 року, ОСОБА_4 27 листопада 2012 року приблизно о 18 годині 15 хвилин, керуючи гужовим возом та рухаючись ним автодорогою сполученням Львів - Краковець у напрямку до с. Роснівка Яворівського району Львівської області, при проїзді її ділянки в районі 59 км + 200 м порушив вимоги Ріп. 1.5, 1.10 (в частині визначення термінів -головна дорога", "дати дорогу"), Р 2 п. 2.3 б), д); Р 7 п. 7.7; Р 16 п. 16.11 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він у темну пору доби, керуючи гужовим возом не обладнаним світлоповертачами, без ліхтарів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, на перехресті нерівнозначних доріг виїжджаючи із другорядної дороги на головну не дав дорогу автомобілем "КЕИЛЬТ-Тгапк" реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 , котрий рухався по ній, такими своїми діями створив аварійну обстановку, яка призвела до зіткнення між їхніми транспортними засобами.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 07.06.1980 року, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , її матір - ОСОБА_8 .

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 16.05.1998 року, ОСОБА_10 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 16.05.1998 року. Прізвище дружини після одруження ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 04.09.1984 року, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , її матір - ОСОБА_8 .

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 від 18.11.2004 року, ОСОБА_13 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 18.11.2004 року. Прізвище дружини після одруження ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 02.06.1978 року, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , її матір - ОСОБА_8 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 11.10.1974 року, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його матір - ОСОБА_8 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , її матір - ОСОБА_8 .

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_9 від 19.02.1998 року, ОСОБА_16 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 19.02.1998 року. Прізвище дружини після одруження ОСОБА_5 .

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі №АВ/1302341 від 31.12.2011 року, транспортний засіб марки «RENULTTrafik» реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахований у ПАТ «Страхова компанія «Лафорт».

Ухвалою Господарського суду м.Києва від 18.10.2013 року прийнято заяви про порушення справи про банкрутство ПАТ «Страхова компанія «Лафорт».

Згідно з ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно з ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право тощо) володіє об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно зі ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частина 5 ст.81 ЦПК України визначає, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995, з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", слідує, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Разом із тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає без вини відповідальність власника такого джерела. Незалежно від вини фізичної особи відшкодовується і моральна шкода, у тому числі, якщо смерть фізичної особи настала внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Вирішуючи вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачів завданої моральної шкоди, враховуючи наведені приписи закону, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача моральної шкоди на користь позивачів, які є дітьми загиблої.

Щодо обставин заподіяння шкоди дітям загиблої, то слід вважати очевидним, що передчасна втрата матері для будь-якої людини, тим більше при наявності життєвих зв`язків між ними, однозначно спричиняє моральні страждання.

Так, позивачі втратили матір, внаслідок її смерті у них погіршилось самопочуття, тривалий час перебували в стані депресії.

Передчасна смерть матері, близької для позивачів людини - однозначно спричинила втрату важливого життєвого зв`язку, який поновлений бути не може та відповідно завдає довготривалих та глибоких душевних страждань. Для своїх дітей матір була опорою у всьому та на протязі вже дорослого життя, була гарним розрадником та єдиним порадником. Окрім цього, матір була тим стержнем, який спонукав їх як дітей, хоч і проживають зі своїми сім`ями окремо, горнутись до батьківської оселі у с.Роснівка та збиратись всі разом, як у дитинстві, для святкування релігійних свят, іменин та інших ювілеїв.

Враховуючи наведене та принципи розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивачів моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а тому з ОСОБА_6 слід стягнути моральну шкоду в розмірі по 50 000 грн на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Суд враховує, що позивач ОСОБА_4 своїми діями також порушив чинні на транспорті правила, що убезпечують рух, що перебувають у причинновому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди та вважає, що на користь ОСОБА_4 з ОСОБА_6 слід стягнути 30000 грн, що на думку суду буде достатньою компенсацією завданих моральних страждань.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи, позивачі від сплати судового збору звільняються.

Враховуючи, що позивачі звільнені від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом, із відповідача ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1218 грн. ( 243,6 грн., що дорівнює 0,2 розміру мінімальної заробітної плати станом на 2014 рік х5).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України , суд,

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь держави судовий збір в розмірі 1218 (тисяча двісті вісімнадцять) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду чи через Яворівський районний суд Львівської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_10 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_11 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН НОМЕР_12 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Позивач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІПН НОМЕР_13 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Позивач - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ІПН НОМЕР_14 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ІПН НОМЕР_15 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення виготовлено 09.08.2021.

Суддя Н.А.Кондратьєва