Справа № 754/9335/20
У Х В А Л А

Іменем України

08 квітня 2021 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Бабко В.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справи за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про відшкодування витрат добросовісного набувача при витребуванні майна із чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про відшкодування витрат добросовісного набувача при витребуванні майна із чужого незаконного володіння.

До суду надійшла заява заява від ОСОБА_1 про забезпечення позову, відповідно до якої просить суд накласти арешт на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Значення цього інституту полягає в тому, що ним захищаються права позивача у разі несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, продати чи знищити його та з метою попередження інших потенційних труднощів, що виникають під час реалізації рішення суду у конкретній справі.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У відповідності до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ст. ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна відповідати ст. 151 ЦПК України.

У заяві про забезпечення позову, зокрема, повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 5 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

При подачі до суду заяви про забезпечення позову позивачем не був сплачений судовий збір.

Відповідно до пунктів 6, 7 частини 1 статті 151 ЦПК України заява про забезпечення повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення та інші відомості для забезпечення позову.

Однак, як вбачається із заяви та доданих до неї документів, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення відсутні та ціна позову про забезпечення якого просить заявник відсутня.

Заявником не вказані обґрунтовані доводи, які б дали суду підстави вважати, що хтось з осіб має намір приховати, продати чи знищити майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 . Відсутні належні докази, що виникнуть ускладнення під час реалізації рішення суду у конкретній справі.

Як убачається з матеріалів справи, Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 29.05.2017 під головуванням судді Лісовської О.В. накладено арешт на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що арешт на квартиру АДРЕСА_1 накладений Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 29.05.2017, скасований або докази, що ухвала суду від 29.05.2017 не виконана та арешт на квартиру не накладено.

Відповідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Викладене вище дає підстави для висновку, що заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 про забезпечення позову повернути, роз`яснивши право на повторне звернення з заявою, після усунення обставин, що стали підставою для її повернення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала складена та підписана 08.04.2021.

Суддя В.В.Бабко