Справа № 344/4286/19
Провадження № 2/344/476/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 1 000,00 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на 13.11.2018 року складає 27 903,70грн., 775,10 грн. - 3% річних, 768,40 грн. витрат по оплаті судового збору та 5 000,00 грн. витрат за надання правової допомоги,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з наведеним позовом до ОСОБА_2 про стягнення 1000 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на 13.11.2018 року складає 27 903.70 грн., 775,1 грн. - 3% річних, 768,40 грн. витрат по оплаті судового збору та 5 000 грн. витрат на надання правової допомоги, мотивуючи тим, що в листопаді 2018 року вирішила придбати квартиру у м.Івано-Франківську. У засобах масової інформації ознайомилась з повідомленням, що продається квартира за АДРЕСА_1 . Приватний підприємець, директор житлової компанії "Житломаркет" ОСОБА_2 повідомив, що надає послуги в оформленні документів для укладення договорів купівлі-продажу квартир за адресою АДРЕСА_2 . Разом із чоловіком ОСОБА_3 в офісі АДРЕСА_3 , зустрілись із ОСОБА_2 , який повідомив, що не є власником, може показати квартиру та укласти договір купівлі - продажу. Наступного дня зустрілися з ОСОБА_2 та власником квартири ОСОБА_4 . З власником оглянули квартиру за АДРЕСА_1 , обговорили умови укладення договору купівлі-продажу квартири, визначили ціну та дату укладення договору. Тобто обумовлено з власником квартири ціну та строк, до 31.01.2019 року укладення договору купівлі-продажу. ОСОБА_2 запевнив, що він буде займатися підготовкою всіх документів для укладення договору купівлі - продажу зі сторони продавця квартири ОСОБА_4 ОСОБА_2 , запропонував укласти Договір про надання послуги, для гарантії, що позивачка як покупець та відповідно продавець ОСОБА_4 , після підготовки ним документів для укладення Договору купівлі - продажу квартири, не відмовляться укладати Договір купівлі-продажу квартири. Відповідно 13.11.2018 року за адресою АДРЕСА_2 , з однієї сторони ОСОБА_4 , як продавцем, та ОСОБА_1 , як покупцем та ОСОБА_2 було укладено Договір про надані послуги №13/11/18-01 продажу. Згідно з п. І. укладеного між сторонами Договору №13/11/18-01 продавець ОСОБА_4 зобов`язується продати, а ОСОБА_1 як покупець купити 4-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Гарантією виконання зобов"язань покупця є передача при підписанні даного Договору грошової суми в розмірі 1000 дол. США, третій стороні, тобто ОСОБА_2 , що зберігається в житловій компанії, до повного виконання зобов`язань сторін одна перед одною. Договір купівлі-продажу, щодо даного об"єкту нерухомості, мав бути укладений до 31.01.2019 року. Згідно з п. 2. укладеного між сторонами Договору №13/11/18-01, якщо за невиконання даного Договору відповідальним є Продавець, він зобов`язується сплатити подвійну суму вартості послуг, яка розподілятиметься в рівних частинах між Покупцем та третьою стороною. Згідно з п.3. укладеного між сторонами Договору №13/11/18-01 якщо за невиконання даного Договору відповідальним є Покупець, він втрачає грошову суму, яка була передана третій стороні під час підписання даного Договору у повному розмірі, що використовується на покриття моральних і матеріальних збитків по договору і розподілятиметься в рівних частинах між Продавцем та третьою стороною. Згідно з п.4. укладеного між сторонами Договору №13/11/18-01, у разі добровільної відмови від виконання Договору Продавцем та Покупцем, третя сторона отримує 1.5% від домовленої вартості об"єкту нерухомості, в якості компенсації за виконану роботу та підготовку документів. Оскільки доказів щодо належного виконання зобов`язань за договором відповідно за яким позивачка передала грошові кошти, як гарантію ОСОБА_2 не надається, а тому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь, суму основного боргу 1000 дол. США, що згідно курсу НБУ на 13.11.2018 року складає 27 903,70 грн., 3 % річних у розмірі 775,10 грн., що разом складає 28 678,80 грн. 12.02.2019 року між ОСОБА_5 та адвокатом Лукінів М.П. укладено договір про надання правової допомоги №01/2019, а тому просила стягнути 5 000 грн. витрат на надання правової допомоги. Просила позов задоволити в повному обсязі.

19.03.2019 року представник відповідача подала заперечення, відповідно до якого повідомила, що предметом даного позову є стягнення грошових коштів у зв`язку із (на думку Позивача) невиконанням Відповідачем Договору про надання послуг №13/11/18-01, для суду важливим є дослідження таких обставин, як факт наявності чи відсутності дій Відповідача, спрямованих на виконання даного договору, які дії безпосередньо було вчинено Відповідачем на виконання даного Договору, чи виконаний Договір станом на сьогоднішній день, причини непідписання договору купівлі-продажу в обумовлений договором термін, встановити хто відповідальний за непідписання договору купівлі-продажу в обумовлений Договором термін. Оскільки, для надання послуг за вищевказаним Договором ЖК «Житломаркет» в особі ОСОБА_2 здійснювало комплекс дій при підготовці документів для продажу квартири(зокрема, отримання висновку про вартість майна, домовленості із нотаріусом з приводу укладення договору купівлі-продажу)(а.с.27-30).

29.03.2019 року представник відповідача подала відзив на позовну заяву, відповідно до якого повідомила, що твердження Позивачки не є правдивими і з такою позицією не погоджується. На початку жовтня 2018 року Позивачка в телефонному режимі звернулась до ОСОБА_6 з метою придбання квартири. ОСОБА_6 співпрацювала на той момент з відповідачем на підставі цивільно-правової угоди від 05.10.2018 року. ОСОБА_6 було запропоновано Позивачці кілька варіантів квартир, котрі могли б їй підійти по заявленим нею характеристикам. В подальшому, ФОП ОСОБА_7 на підставі Договору про співпрацю від 02.04.2018 року укладеним з ОСОБА_2 , було надано доступ ОСОБА_6 до квартир його клієнтів за адресою АДРЕСА_4 та по АДРЕСА_5 з метою здійснення попереднього огляду для Позивачки. Дані об`єкти нерухомості Позивачці не підійшли і ОСОБА_6 запропонувала їй квартиру АДРЕСА_1 . 11.10.2018 р., 15.10.2018 р., 08.11.2018р., 09.11.2018 р. ОСОБА_6 проводився попередній огляд квартири АДРЕСА_1 для ОСОБА_1 . Після того, як на останньому огляді 09.11.2018 року Позивачка визначилась із вибором квартири і зупинилась на вищевказаному об`єкті, 13.11.2018 року між ОСОБА_4 (Продавець), ОСОБА_1 (Покупець) та ФОП ОСОБА_2 (третя сторона) був укладений Договір про надані послуги №13/11 /18-01. Проте, Позивачка відмовились виконати умови договору, визначені в п.4 Договору так само як відмовились укласти з відповідачем Угоду добровільної відмови. Зі своєї сторонни відповідач зробив всі необхідні дії для того, щоб Позивачці підшукали, а вона в свою чергу обрала квартиру з потрібними їй характеристиками, забезпечив проведення огляду даної квартири, попередньо домовився про виготовлення експертної оцінки зі спеціалістом та про переоформлення права власності з нотаріусом. Виключно дії Позивачки та її особиста домовленість із продавцем поза межами укладеного між ними Договору про надані послуги призвела до того, що договір купівлі-продажу не був укладений вчасно в обумовлені Договором терміни. Станом на сьогоднішній день продавець ОСОБА_4 не є власником квартири - власником стала Позивачка. Позивачка чітко заявила при свідках про своє небажання продовжувати співпрацю та виконувати умови Договору про надані послуги № 13/11/18-01. Вважає, що в даному випадку має місце прострочення кредитора, що в свою чергу виключає прострочення боржника та його відповідальність за невиконання чи не належне виконання умов договору. В даному випадку за невиконання Договору відповідальною є Позивачка, у зв`язку з чим грошова сума в розмірі 1000 дол. США, яка була передана відповідачу під час підписання Договору про надані послуги №13/11/18-01, не підлягає поверненню(а.с.34-50).

03.04.2019 року позивачка подала відповідь на відзив(а.с.51-54).

03.04.2019 року ухвалою Івано-Франківського міського суду клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - задоволено(а.с.57).

29.05.2019 року ухвалою Івано-Франківського міського суду клопотання позивачки та представника відповідача про виклик свідків - задоволено(а.с.93,94).

Позивачка, предтавник позивачки в судовому засіданні 31.10.2019 року позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні 28.01.2021 року проти позову заперечила, просила у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав наведених у відзиві та запереченні.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, судом встановлено.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 12 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Судом встановлено, що 13.11.2018 року між ОСОБА_4 (продавцем) та ОСОБА_1 (покупцем), та житловою компанією «Житломаркет» в особі приватного підприємця ОСОБА_2 (третя сторона) укладено договір про надані послуги № 13/11/18-01. Відповідно до п.1 договору продавець зобов`язується продати, а покупець купити чотирьох кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_6 , договірна ціна 35 000 дол. США + витрати пов`язані з ноторіальним переоформленням. Вартість об`єкту з моменту підписання договору є незмінною. Гарантією виконання зобов`язань покупця є передача при підписанні данного договору грошової суми в розмірі 1 000 дол. США третій стороні, що зберігається в житловій компанії, до повного виконання зобов`язань сторін одна перед одною. Договір купівлі-продажу, щодо данного об`єкту нерухомості, має бути укладений до 31.01.2019 року(з правом продовження термінів за згодою сторін).

Згідно п.2 Договору якщо за невиконання данного договору відповідальним є Продавець він зобов`язується сплатити подвійну суму вартості послуг, яка розподілятиметься в рівних частинах між Покупцем і третью стороною.

Згідно п.3. Договору якщо за невиконання Договору відповідальним є Покупець, він втрачає грошову суму, яка була передана третій стороні під час підписання даного договору у повному розмірі, що використовується на покриття моральних і матеріальних збитків договору і розподілятиметься в рівних частках між продавцем і третьою стороною.

Згідно п.4. Договору про надані послуги №13/11/18-01, де визначено, що в разі добровільної відмови від виконання договору продавцем і покупцем, третя сторона отримує 1,5% домовленої вартості об`єкта нерухомості в якості компенсації за виконану роботу та підготовку документів(а.с.10).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України, передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Позвачка стверджує, що відповідач жодних дій щодо умов договору про надання послуг не вчиняв та на підтвердження своєї позиції надала інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 26.02.2019 року 14:41:58 год. де власником квартири АДРЕСА_1 , частка 1/1 є ОСОБА_4 (а.с.11).

Згідно чч.1, 4 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку(ч.1 ст. 613 ЦК України). Тобто, такі дії кредитора, без вчинення котрих боржник об`єктивно не в змозі виконати покладені на нього обов`язки.

Як було встановлено в судовому засіданні та підтведжується поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які працювали агентами у ОСОБА_2 на підставі цивільно првавої угоди та за його дорученням здійснювали огляд(показ) квартир по АДРЕСА_7 , які цікавили позивачку. Позивачка прийшовши до офісу відповідача, погодилась укласти договір про надання інформаційних послуг, усі запропоновані квартири були в базі даних відповідача, одна з яких підійшла позивачці. Проте, згодом позивачка відмовилась купляти квартиру та відмовилась від послуг ОСОБА_2 . Покупець у разі добровільної відмови від виконання договору мала сплатити 1,5% від домовленої вартості об`єкту нерухомості, в якості компенсації за виконану роботу та підготовку документів. Чи передавала позивачка кошти відповідачу їм не відомо, оскільки, у їхній присутності факту передачі коштів не було, відомо лише, що при звірці бухгалтером фінансової звітності, встановлено, що гроші до каси не надходили, чек позивачці не видавався.

Про факт належного виконання відповідачем зобов`язань перед позивачкою ОСОБА_1 за договором про надані послуги №13/11/18-01 свідчать базові відомості надані представником відповідача, відповідно до яких 29.08.2018 року, 11.10.2018 року, 12.10.2018 року, 15.10.2018 року, 18.10.2018 року, 22.10.2018 року, 24.10.2018 року, 25.10.2018 року, 26.10.2018 року, 27.10.2018 року, 05.11.2018 року, 09.11.2018 року, 12.11.2018 року агентами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 було організовано для ОСОБА_1 огляд квартир. Та 13.11.2018 року укладено договір з ОСОБА_12 . Згідно бази даних позивачці ОСОБА_13 було запропоновано для огляду квартири по АДРЕСА_8 та по АДРЕСА_9 , за ціною - 35000 у.о. погоджено укласти договір(а.с.42-46).

Отже, судом встановлено, що зі сторони відповідача ОСОБА_2 було зроблено всі необхідні дії для пошуку позивачці необхідної квартири та яка в свою чергу обрала, саме, квартиру АДРЕСА_1 (яка зазначена у договорі про надання послуг №13/11/18-01). Отже, відповідачем було забезпечено проведення огляду квартир позивачкою, проведені попередні домовленості з приводу виготовлення експертної оцінки зі спеціалістом та переоформлення права власності з нотаріусом. В процесі розгляду даної справи було доведено, що виключно дії позивачки та її особиста домовленість із продавцем поза межами укладеного між ними Договору про надані послуги призвела до того, що договір купівлі-продажу не був укладений вчасно в обумовлені Договором терміни. Оскільки, без надання необхідних документів як від продавця квартири, так і від покупця відповідач не мав змоги отримати висновок про оцінку майна та попередньо підготувати нотаріусу договір купівлі-продажу квартири, а отже не міг виконати умови договору до кінця, зокрема укласти Договір купівлі-продажу квартири в обумовлений строк до 31.01.2019 року(з правом продовження термінів за згодою сторін).

Позивачка посилається на невиконання відповідачем зобов`язань за договором про надані послуги у встановлені строки, заперечує факт пошуку квартири та просить повернути кошти у розмірі 1000 дол.США. Проте, після 31.01.2019 року позивачкою жодних вимог до відповідача з приводу не виконання ним умов договору про надання послуг №13/11/18-01 від 13.11.2018 року та повернення коштів пред`явлено не було, оскільки договором було передбачено право продовження термінів за згодою сторін і ОСОБА_1 з цим була згідна.

Натомість, 26.02.2019 року о 15:17:08 год. ОСОБА_1 укладає договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 частка 1/1 з ОСОБА_4 (продавцем) уже без участі ОСОБА_2 (а.с.48).

Тобто, позивачка ОСОБА_1 станом на день подачі позову до суду 11.03.2019 року уже була власником спірної квартири, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.03.2019 року(а.с.47), проте долучає інформаційну довідку від 26.02.2019 року станом на 14:41:58 год. де зазначений попередній власник ОСОБА_4 , тобто стає власником уже через 0,37 хвилин, чим вводить суд в оману(а.с.11). За таких обставин суд, приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 навмисно затягувала час не підписуючи договір купівлі - продажу в строк до 31.01.2019 року, маючи на меті уникнути виконання покладених на неї зобов`язань за договором про надані послуги №13/11/18-01 від 13.11.2018 року. Позивачка просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 1000 дол. США суму основного боргу, що згідно курсу НБУ на 13.11.2018 року складає 27 903,7 грн., 3% річних - 775,1 грн. посилаючись на невиконання ним договору про надані послуги №13/11/18-01 від 13.11.2018 року, проте, жодних доказів(чеків, накладних, квитанцій, розписок, тощо) щодо передачі цих коштів відповідачу позивачкою до матеріалів справи не долучено.

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі «Совтрансавто-Холдинг проти України» тоді як ст. 6 Конвенції гарантує право на справедливий суд, ст.6 не встановлює ніяких правил стосовно допустимості доказів чи способу їх оцінки. Це питання регулюється, головним чином, національними законодавством та судами. Суд нагадує, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди аргументувати прийняті ними рішення, це не можна розуміти як вимогу надавати вичерпну відповідь на кожне питання, підняте стороною під час судового розгляду справи. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що відповідачем ОСОБА_2 вживалися заходи спрямовані на виконання даного договору, позивачці був наданий комплекс послуг за Договором, про що свідчили свідки та підтверджується доказами у справі, станом на 26.02.2019 року позивачка стала власником запропонованої квартири відповідачем по АДРЕСА_6 , причиною ж непідписання сторонами договору купівлі-продажу в обумовлений договором термін, було не бажання позивачкою виконувати умови за договором про надання послуги №13/11/18-01 від 13.11.2018 року, а тому позовна вимога про стягнення з відповідача 1000 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на 13.11.2018 року складає 27 903.70 грн., 775,1 грн. - 3% річних є безпідставною, не обґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

На підставі наведеного, ст. 612, 629 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 76-78, 81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 1000 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на 13.11.2018 року складає 27 903.70 грн., 775,1 грн. - 3% річних, 768,40 грн. - витрат по оплаті судового збору та 5 000 грн. витрат на надання правової допомоги - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Довідка : повний текст рішення виготовлено 16.08.2021 року.

Суддя Пастернак І.А