Справа № 450/3594/19 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/811/1332/21 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи:64
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Івасюти М.В.;

адвоката Угриновської Ю.В.

представника позивача ОСОБА_1 ;

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 лютого 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод позивачу у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 (в подальшому «спірний будинок») шляхом виселення відповідача з цього будинку без надання іншого жилого приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що спірний будинок належить позивачу на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 21.09.2015 року. У згаданому будинку без реєстрації та відповідної правової підстави проживає відповідач, який не є членом сім`ї позивача, однак звільнити будинок відмовляється та створює позивачу перешкоди в користуванні ним, в результаті чого останній позбавлений можливості реалізувати своє право власності та використовувати будинок у власних інтересах (а.с. 1-4).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Ухвалено усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 з цього будинку без надання іншого жилого приміщення (а.с. 94-97).

Дане рішення оскаржив відповідач.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та на порушення норм процесуального і неправильне застосування норм матеріального права (а.с. 105-111).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника позивача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

- обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 82);

- в апеляційній скарзі мають бути зазначені в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції (п.п. 5 і 6 частини 2 статті 356).

Як стверджується матеріалами справи, позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач є одноосібним власником спірного будинку, що стверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 21.09.2015 року (а.с. 5).

Як встановлено судом, стверджується матеріалами справи та визнається всіма учасниками справи (в тому числі і апелянтом), рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 липня 2019 року (залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 25 липня 2019 року) ОСОБА_2 було відмовлено у задоволенні його позову до ОСОБА_1 та інших про визнання недійсним вищезгаданого Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 21.09.2015 року, визнання за ОСОБА_2 права власності за спірний будинок та земельну ділянку на якій його збудовано, а також про усунення йому перешкод у користуванні цим житловим будинком (а.с. 43-46): згадані судові рішення залишаються у законній силі.

Саме виходячи з вищенаведених обставин судом першої інстанції і було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення останнього зі спірного будинку.

В апеляційній скарзі не зазначено в чому саме полягає незаконність і (або) необґрунтованість оскаржуваного рішення (які саме обставини, що мають значення для справи, встановлені неповно та (або) неправильно); які саме нові обставини та (або) докази підлягають встановленню, дослідженню чи оцінці в ході апеляційного розгляду справи; апеляційна скарга не містить заперечень проти доказів, використаних судом першої інстанції, і у ній не наведено, які саме норми матеріального та (або) процесуального права порушено судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 лютого 2021 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 18 серпня 2021 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.