Справа № 298/653/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - Малюк В.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців виконавчого комітету Ужгородської міської ради), ОСОБА_4 (Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України), третя особа на стороні позивача: ОСОБА_5 , про визнання недійсним наказу №124-0 від 29.04.2021 року та скасування державної реєстрації змін в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців виконавчого комітету Ужгородської міської ради), ОСОБА_4 (Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України), третя особа на стороні позивача: ОСОБА_5 про визнання недійсним наказу №124-0 від 29.04.2021 року та скасування державної реєстрації змін в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додатки до неї, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

Пунктом 8 ч.3 ст.175 ЦПК України передбачено, що у позовній заяві повинно бути зазначено перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, що не вбачається в даній позовній заяві.

Вказаних вимог закону позивачкою не дотримано.

Що стосується заявленого позивачкою клопотання про витребування доказів, то таке ніяким чином не обґрунтоване та не вмотивоване. Суду не надано жодного належного доказу на підтвердження тих обставин, що у позивачки наявні труднощі у отриманні доказів, зокрема оспорюваного наказу (відсутні дані про те, що позивачка зверталася із запитом і в задоволенні такого їй було відмовлено).

Також як слідує зі змісту поданої позовної заяви, така не містить посилання на жодні норми процесуального права, що позбавляє суд можливості встановити в рамках якого виду судочинства позивачка звертається до суду за захистом своїх прав.

Позивачці у поданій заяві слід також належним чином обґрунтувати свої вимоги, в тому числі яким чином оспорюваний наказ зачіпає чи порушує її права.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року установлено прожитковий мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270 грн.

Згідно з Законом України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 908 гривень, та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 11 350,00 гривень.

Пунктом 12, 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року встановлено, у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами. Якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі 28249/95 від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

У даному випадку необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено ЦПК України, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Приймаючи до уваги зазначене, а також конституційний принцип рівності сторін перед законом і судом, позивач як сторона у справі має виконувати встановлений законодавством обов`язок сплати судового збору.

Як вбачається з позовної заяви, в межах поданого позову, заявлено дві вимоги немайнового характеру (визнання недійсним наказу №124-0 від 29.04.2021 року та скасування державної реєстрації змін в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців).

Отже, позивач самостійно, на власний розсуд, визначив об`єм своїх позовних вимог, а тому мав сплатити судовий збір за вищевказаним позовом у встановленому законом розмірі: за дві вимоги немайнового характеру в розмірі - 1816 грн.

Оскільки позивачкою не сплачено судовий збір за жодну із заявлених вимог, їй необхідно оплатити судовий збір в розмірі - 1816 грн. (за дві немайнові вимоги).

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що подана ОСОБА_1 позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, вважаю, що позовну заяву ОСОБА_1 , слід залишити без руху, надавши позивачці строк для виправлення недоліків позовної заяви, роз`яснивши, що у випадку не виправлення недоліків у вказаний термін, така буде вважатись не поданою та повернута позивачу.

Враховуючи вищенаведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачці надати строк для їх усунення.

Керуючись ст.ст.175, 185, 260 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців виконавчого комітету Ужгородської міської ради), ОСОБА_4 (Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України), третя особа на стороні позивача: ОСОБА_5 , про визнання недійсним наказу №124-0 від 29.04.2021 року та скасування державної реєстрації змін в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Роз`яснити, що в разі не усунення ним вказаних недоліків, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Малюк