ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2247/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.,

при секретарях Пугач Д.С., Береговенко Н.Г.,

за участю:

представника позивача Дяченко Ю.С ,

представника відповідача ОСОБА_2

відповідач не з`явився

представник третьої особи не з`явився

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_3 , третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "Граденіс" про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що Наказом Дарницької районної філії Київського міського центру зайнятості від 13.06.2018 № НТ180613 відповідачу надано статус безробітного (Персональна картка №00007).

Наказом Дарницької районної філії Київського міського центру зайнятості від 19.06.2018 за № НТ 180619 відповідачу призначено виплату допомоги по безробіттю з 19.06.2018 (з 8-го дня після реєстрації). При здійсненні обміну даними про особу між Пенсійним Фондом України та Державною службою зайнятості України, 08.01.2019 Дарницькою районною філією Київського міського центру зайнятості виявлені порушення умов перебування ОСОБА_3 на обліку, як безробітного в період отримання допомоги по безробіттю, а саме: перебування у трудових відносинах з ТОВ ГРАНДЕНІС», з 21.11.2018. Було проведено розслідування достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду перебування на обліку як безробітного. В тому числі, в ході перевірки було встановлено, що ТОВ «ГРАНДЕНІС», , за юридичною адресою не розшукано, не має фактичної можливості провести звірку щодо підтвердження факту перебування ОСОБА_3 у трудових відносинах з вказаним Товариством, про що 14.02.2019 Житомирським міським центром зайнятості складений акт за № 86.

Позивач прийшов до висновку, що з 22.11.2018 ОСОБА_3 став зайнятою особою, не повідомив у встановлений термін Дарницьку районну філію Київського міського центру зайнятості, втратив статус безробітного з 06.03.2019, йому припинена виплата допомоги по безробіттю, а також прийнято рішення про повернення коштів в сумі 26 964,51грн., виплачених за період з 21.11.2018 по 05.03.2019.

18.04.2019 ОСОБА_3 надіслано повідомлення про необхідність відшкодування виплаченого матеріального забезпечення, яке відповідач отримав поштою 07.05.2019. Вимоги про сплату боргу у 15-ти денний термін відповідачем проігноровані.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_3 на користь Київського міського центру зайнятості кошти в розмірі 26 964,51 грн. та судові витрати в розмірі 1921,00 грн.

Ухвалою від 27.06.2019 відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.

23.03.2020 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у відповідності до якого вимоги позову він не визнав в повному обсязі, посилаючись на те, що викладені в позові твердження не відповідають фактичним обставинам справи. Наполягав на тому, що ніколи не перебував в трудових відносинах з ТОВ «ГРАНДЕНІС», відомості про його працевлаштування в Товаристві були внесені помилково, звертався до органів Пенсійного фонду України, Житомирського відділу поліції, управління Держпраці у Житомирській області, Головного управління ДФС України у Житомирській області з заявами про перевірку відомостей щодо його працевлаштування у вказаному Товаристві, надав копії своїх звернень до відповідних органів.

Ухвалою суду від 17.08.2020, що занесена до протоколу судового засідання . вирішено продовжити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою суду від 17.08.2020 за клопотанням відповідача залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ТОВ «ГРАНДЕНІС», якій надіслано позовну заяву з додатками з роз`ясненням права на подання пояснень щодо позову.

Пояснень від третьої особи не надійшло.

Ухвалою від 20.10.2020 було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи.

Представник відповідача просив відмовити у задоволені позову.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.06.2018 відповідач звернувся до Дарницької районної філії, як структурного підрозділу Київського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного.

Наказом Дарницької районної філії Київського міського центру зайнятості від 13.06.20218 № НТ180613 відповідачу надано статус безробітного (Персональна картка №00007).

Обґрунтованість надання ОСОБА_3 статусу безробітного з цього часу позивач не заперечує.

Відповідно до приписів ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» та ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 за N 1533-ІП, наказом Дарницької районної філії Київського міського центру зайнятості від 19.06.2018 за № НТ 180619 відповідачу призначено виплату допомоги по безробіттю з 19.06.2018 (з 8-го дня після реєстрації).

При здійсненні обміну даними про особу між Пенсійним Фондом України та Державною службою зайнятості України, 08.01.2019 Дарницькою районною філією Київського міського центру зайнятості виявлено, що ОСОБА_3 в період знаходження на обліку, як безробітний та отримання ним допомоги по безробіттю з 21.11.2018 перебував у трудових відносинах з ТОВ ГРАНДЕНІС», .

На підставі листа № 19-333/10-26/19 Київського міського центру зайнятості від 16.01.2019 Житомирським обласним центром зайнятості була здійснена спроба перевірки підтвердження факту перебування у трудових відносинах ОСОБА_3 з ТОВ «ГРАНДЕНІС», .

Як вбачається з Акту № 86 розслідування страхових випадків та обґрунтування виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», за юридичною адресою Товариства було направлено лист № 280/06 від 01.02.2019 про перевірку, але повідомлення про вручення не повернулось. По прибутті за юридичною адресою (10003, м. Житомир, вул.8-го Березня, 1) Товариство не знаходиться, телефон, вказаний в довіднику, не відповідає. В Акті зазначено, що провести звірку підтвердження факту перебування ОСОБА_3 з ТОВ «ГРАНДЕНІС» в трудових відносинах неможливо, Товариство не розшукано (а.с.11).

Також не було отримано будь-яких інших доказів на підтвердження працевлаштування ОСОБА_3 в Товаристві, наприклад, виписки з наказів про зарахування на роботу, трудовий чи інший договір, відомості про отримання заробітної плати тощо.

Відповідно до п. 5 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, що затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України № 60/62 від 13.02.2009, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 за № 232/16248, перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, проводиться центрами зайнятості в тому числі шляхом перевірки достовірності зазначених у довідках про середню заробітну плату даних та записів у трудових книжках безпосередньо на підприємствах, в установах, організаціях та у фізичних осіб, які використовують найману працю, у порядку, встановленому законодавством.

Згідно п. 5 цього ж Порядку, у разі встановлення недостовірності даних, на підставі яких особі надано статус безробітної та право на виплату матеріального забезпечення, особа ознайомлюється з актом, про що засвідчує власним підписом. У разі відмови особи підписати акт, про це робиться відповідна відмітка спеціалістом центру зайнятості.

В Акті розслідування, що наданий до справи позивачем, відсутній підпис ОСОБА_3 , а також не має відмітки про відмову останнього від ознайомлення та підпису.

В ході розслідування страхового випадку, що стався з ОСОБА_3 , та обґрунтованості виплати йому матеріального забезпечення як безробітному, 08.01.2019 останньому зателефонував працівник Дарницької районної філії Київського міського центру зайнятості і повідомив, що за даними персоніфікованого обліку, отриманими від Пенсійного фонду України, він перебуває з 21.11.2018 у трудових відносинах з ТОВ «ГРАНДЕНІС», .

ОСОБА_3 заперечив наявність трудових відносин з вказаним Товариством і 09.01.2019 звернувся з заявою на ім`я директора Дарницької районної філії Київського міського центру зайнятості, в якій повідомив, що ніколи не працював у ТОВ «ГРАНДЕНІС»

09.01.2019 ОСОБА_3 направив лист на адресу ТОВ «ГРАНДЕНІС», , і просив направити до відповідних державних органів виправлені відомості щодо нього, оскільки дані про його працевлаштування були внесені випадково, він не працював у Товаристві.

27.02.2019 ОСОБА_3 направив на веб-портал Пенсійного фонду України звернення № ВЕБ-28000-Ф-19-007669 з метою встановлення обставин надходження інформації щодо його працевлаштування в ТОВ «ГРАНДЕНІС», , що підтверджується відповіддю Пенсійного фонду України на його ім`я від 29.03.2019.

Не отримавши відповіді від ТОВ «ГРАНДЕНІС», , ОСОБА_3 01.03.2019 звернувся до Головного управління Державної фіскальної служби в Житомирській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, вважаючи, що має місце злочин, передбачений ст. 205 КК України, а грошові кошти від його імені отримує інша особа.

01.03.2019 ОСОБА_3 направив аналогічну заяву про вчинення злочину до Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

26.03.2019 ОСОБА_3 направив до Державної служби зайнятості (Центральний апарат) скаргу на рішення Дарницької філії Київського міського центру зайнятості про повернення коштів по безробіттю, заперечивши своє працевлаштування в ТОВ «ГРАНДЕНІС», .

17.05.2019 ОСОБА_3 направив до Управління Держпраці у Житомирській області заяву про порушення ТОВ «ГРАНДЕНІС», , законодавства про працю шляхом повідомлення відповідних державних органів про його працевлаштування в Товаристві.

З викладеного вбачається, що відповідач вживав заходи щодо з`ясування обставин перебування його в трудових відносинах з Товариством.

Натомість, позиція позивача щодо перебування ОСОБА_3 в трудових відносинах з ТОВ «ГРАНДЕНІС», , з 21.11.2018, ґрунтується лише на даних обміну про особу між Пенсійним Фондом України та Державною службою зайнятості України, тобто позовні вимоги не доведені іншими належними та допустимими доказами.

При цьому документальним підтвердженням трудових відносин є: 1) власноруч написана заява працівника про прийняття на роботу; 2) укладений трудовий договір між працівником та роботодавцем; 3) наказ чи розпорядження власника або уповноваженого ним органу про прийняття працівника на роботу; 4) документ, що підтверджує знайомлення працівника про умови праці та про правила внутрішнього трудового розпорядку; 5) відмітка про прийняття на роботу в трудовій книжці.

Водночас з відповіді Київського міського центру зайнятості від 20.10.2020 № 16-2252/10-21/20, вбачається, що в період перебування на обліку гр. ОСОБА_3 в Дарницькій районній філії КМЦЗ оригінал трудової книжки не зберігався, а пред`являвся при кожному відвідуванні кар`єрного радника для ознайомлення відповідно до абзацу першого пункту 28 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19,09.2018 № 792. Під час планових візитів до Дарницької районної філії КМЦЗ кар`єрним радником в трудовій книжці безробітного гр. ОСОБА_3 будь-яких відомостей стосовно прийняття на роботу до ТОВ «Гранденіс» виявлено не було.

Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що безробітною є особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг).

Відповідно до частини другої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Частиною третьою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно з пунктом 5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України 15 червня 2015 року № 613, виплата допомоги по безробіттю припиняється, зокрема, у разі припинення реєстрації безробітного з підстав, передбачених Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 року № 792 (з дня встановлення факту виконання зареєстрованим безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), зайняття іншим видом діяльності згідно із статтею 4 Закону України "Про зайнятість населення";).

Відповідно до підпункту 1 пункту 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженим Постановою КМУ від 19.09.2018 року № 792, центр зайнятості припиняє реєстрацію, зокрема, з дня працевлаштування за наймом на умовах трудового договору (контракту).

Відповідно до статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата зазначених платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню лише у разі наявності цих фактів.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 02.07.2014 у справі № 6-91цс14 та від 01.02.2017 у справі № 6-2711цс16.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріали справи не містять доказів умисного невиконання ОСОБА_3 своїх обов`язків та зловживання ними, що могло б потягнути стягнення з нього сум виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг. Позивачем не доведено недобросовісності з боку відповідача в період отримання ним коштів по безробіттю. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Дарницької районної філії Київського міського центру зайнятості не підлягають задоволенню за недоведеністю.

Також суд вважає, що судовий збір у сумі 1921,00 грн. сплачений позивачем залишається на користь держави у відповідності зі ст. 141 ЦПК України.

Відповідачем ОСОБА_3 заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Як вбачається з положень ст.137 ЦПК України, витратами на професійну правничу допомогу є гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомога, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката. Розмір цих витрат встановлюється договором про надання правової допомоги за домовленістю сторін.

Оскільки розмір сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, ґрунтується на положеннях договору про надання правничої допомоги, слід чітко визначити вичерпний перелік послуг, які будуть/можуть бути надані в межах супроводу судової справи. В іншому випадку усі послуги, які були надані, але детально не описані у відповідності до отриманих сум, або не зазначені в договорі, відшкодуванню не підлягатимуть. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у постанові у справі №826/856/18 від 22.12.2018.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У якості доказів необхідно надати суду договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі наданих послуг згідно договору про надання правової допомоги, платіжні доручення на оплату послуг адвоката та квитанції про оплату клієнтом цих доручень.

Приймаючи до уваги, що відповідачем наданий лише Договір №16/09/20-ц «Про надання правничої допомоги» від 16.09.2020, в розділі 2 якого (Види правничої (правової) допомоги) зазначені тільки загальні позиції надання правничої допомоги, без конкретного опису цих дій, їх переліку, дат виконання, часу витраченого на надання правничої допомоги, попередній розрахунок витрат, а також меморіальні ордери від 17.09.2020 на суму 10000,00 грн. і від 02.10.2020 на суму 9600,00грн., без визначення та підтвердження сум по кожній виконаній дії за Договором, суд дійшов висновку, що ці витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.1215 ЦК України, ст.ст. 1, 22, 40, 43, 44 Закону України «Про зайнятість населення», ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу затвердженого Постановою КМУ від 19.09.2018 року № 792, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_3 , третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "Граденіс" про стягнення коштів залишити без задоволення.

Відмовити ОСОБА_3 у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: МИЦИК Ю.Є.