Провадження № 22-ц/801/657/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іщук Т. П.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 рокуСправа № 127/23711/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Войтка Ю.Б., Сопруна В,В.,

за участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу № 127/23711/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третьої особи ОСОБА_4 , про визнання довіреності, договору дарування та договору міни недійсними

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05 березня 2019 року про скасування заходів забезпечення позову, постановлену у складі судді Іщук Т.П.,

встановив:

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі №127/39/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третьої особи ОСОБА_4 , про визнання довіреності, договору дарування та договору міни недійсними.

Заява мотивована тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2018 року з метою забезпечення позову накладено арешт на 1/3 частки житлового будинку 1997 року побудови, що розташований по АДРЕСА_1 , а також накладено арешт на 1/20 частки будівель цього ж будинку. Постановою Вінницького апеляційного суду від 14.02.2019 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2018 року по даній справі змінено в частині визнання недійсним договору міни та в цій частині в позові відмовлено, а тому просила скасувати заходи забезпечення позову.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області 05 березня 2019 року заяву задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2018 року по цивільній справі 127/23711/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третьої особи ОСОБА_4 , про визнання довіреності, договору дарування та договору міни недійсними, та знято арешт з:1/3 частки житлового будинку 1997 р. побудови, зазначеного на плані літерою «А», житловою площею 320,7 кв. м., з підвалом «П/А», відкритою верандою «а», підвалом «п/а», тамбуром «а1», двома ганками, балконами; сараї «Б», «В», «Д», навіс «б», вбиральня «Г», огорожа №1-№5», криниця «№6», що розташований по АДРЕСА_1 , яка перейшла від ОСОБА_5 до ОСОБА_6 за договором дарування від 25.02.2006 року, а саме: в будинку «А» на 1-ому поверсі: коридори 1-1, 1-6, туалет 1-2, ванна 1- 3, кухня 1-4, кімнати 1-5, 1-7, 1-8, коридори 2-1, 2-5, туалет 2-2, ванна 2-3, кухня 2-4, кімнати 2- 6, 2-7, 2-8,; в підвальному приміщенні: тамбур XVI, гараж X, котельня XI, кладові XII, XIII, XIV, XV; 1/20 частки будівель цього ж будинку, а саме:- сарай Б, навіс «б», сарай В, сарай Д. (т. 1 а. с. 206).

Ухвала вмотивована тим, що рішення суду від 18.02.2016 року про часткове задоволення позову набрало законної сили відповідно до постанови Вінницького апеляційного суду від 14.02.2019 року, в частині визнання недійсним договору міни від 29.02.2008 року відмовлено, забезпечення позову здійснювалася за заявою позивача, яка і клопоче про скасування заходів забезпечення позову, а тому в суду є достатні підстави для задоволення заяви та скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2018 року.

Відповідач ОСОБА_3 не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, 15 березня 2019 року оскаржила її в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час постановлення ухвали допущено не повне вивчення матеріалів справи, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, оскаржувана ухвала ухвалена однобоко та упереджено, з порушенням норм процесуального права, тому є такою, що підлягає скасуванню в повному обсязі, оскільки судом першої інстанції при її постановлені не було взято до уваги, те, що 25 лютого 201 року відповідач подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Вінницького міського суду від 05 грудня 2028 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 14 лютого 2019 року. Вважає що оскаржувана ухвала про скасування заходів забезпечення позову є передчасною.

Від учасників справи, впродовж встановленого апеляційним судом строку, відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

18 лютого 2021 року вище вказана справа надійшла на адресу Вінницького апеляційного суду.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23 лютого 2021 року відкрито апеляційне провадження у цій справі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та її захисник адвокат Арустамян А.Е. апеляційну скаргу підтримали, просили суд її задовольнити посилаючись на доводи викладені в апеляційній скарзі.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків:

У відповідності до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (ст. ст. 155, 156 ЦПК України).

Так судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходилась цивільна справа №127/23711/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі третьої особи ОСОБА_4 , про визнання довіреності, договору дарування та договору міни недійсними.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2018 року у цій справі було задоволено заяву позивача про забезпечення позову та накладено арешт на 1/3 частки житлового будинку, 1997 р. побудови, зазначеного на плані літерою «А», житловою площею 320,7 кв. м., з підвалом «П/А», відкритою верандою «а», підвалом «п/а», тамбуром «а1», двома ганками, балконами; сараї «Б», «В», «Д», навіс «б», вбиральня «Г», огорожа №1-№5», криниця «№6», що розташований по АДРЕСА_1 , яка перейшла від ОСОБА_5 до ОСОБА_6 за договором дарування від 25.02.2006 року, а саме: в будинку «А» на 1-ому поверсі: коридори 1-1, 1-6, туалет 1-2, ванна 1- 3, кухня 1-4, кімнати 1-5, 1-7, 1-8, коридори 2-1, 2-5, туалет 2-2, ванна 2-3, кухня 2-4, кімнати 2- 6, 2-7, 2-8,; в підвальному приміщенні: тамбур XVI, гараж X, котельня XI, кладові XII, XIII, XIV, XV. Також вказаною ухвалою суду накладено арешт на 1/20 частки будівель цього ж будинку, а саме: сарай Б, навіс «б», сарай В, сарай Д (а.с.52).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2018 року позовні вимоги задоволено.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 14.02.2019 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2018 року частково змінено, виключено з резолютивної частини рішення абзац другий, скасовано рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним договору міни від 29.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, реєстровий №1116, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 з моменту укладення, та постановлено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. В іншій частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2018 року залишено без змін.

За змістом ст. 384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Відповідно до частин дев`ятої, десятої цієї ж статті у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

З системного аналізу вказаних норм законодавства слідує, що за наявності підстав, передбачених у частині дев`ятій статті 158 ЦПК України, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за клопотанням учасника справи скасувати вжиті заходи забезпечення позову, якщо таке питання не було вирішено судом апеляційної інстанції у своєму рішенні.

Інше тлумачення норм процесуального законодавства не відповідало б меті інституту забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, а також порушувало б права інших учасників справи.

Скасовуючи заходи забезпечення позову, суд першої інстанції, керуючись нормами частини дев`ятої статті 158 ЦПК України, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для подальшого збереження заходів забезпечення позову у вигляді накладеного арешту на спірний будинок у зв`язку з наявністю рішення суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позову.

Доводи викладені в апеляційній скарзі є безпідставними, висновків суду не спростовують, на законність постановленої ухвали суду першої інстанції не впливають.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що зазначені в апеляційній скарзі аргументи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права в оскаржуваній ухвалі.

Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

В.В. Сопрун