Номер провадження: 22-ц/813/7844/21
Номер справи місцевого суду: 491/541/20
Головуючий у першій інстанції Желясков О. О.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Комлевої О.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 11 березня 2021 року у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

03.07.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до Ананьївського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 29 грудня 2017 року між ТОВ «СІМПЛ МАНІ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір SM-00009557.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 12 березня 2019 року між ТОВ «СІМПЛ МАНІ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №20190312, у відповідності до умов якого, ТОВ «СІМПЛ МАНІ» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (загальна сума кредиту), плату за кредитом (щомісячні та річні проценти), неустойки у вигляді штрафу за порушення клієнтом строку погашення (повернення) кредиту, річних та щомісячних процентів, повного або часткового прострочення чергового платежу передбачених кредитним договором, та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «СІМПЛ МАНІ».

Позивач зазначив, що відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №20190312 від 12 березня 2019 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 50 901,53 грн., з яких:

-25 763,37 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

-14 802,90 грн. - сума заборгованості за комісіями (щомісячний процент);

-0,26 грн. - сума заборгованості за процентами;

-10335,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

Рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 11 березня 2021 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «ЄАПБ»,посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 11 березня 2021 рокута постановлення нового, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу учасники справи до суду не подали.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 05.08.2021 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 05.08.2021 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що провадження по даній справі було відкрито ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.05.2021 року, згідно яких розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи (а.с.68-69).

Після проведення підготовчих дій, розгляд справи призначено ухвалою суду від 15.06. 2021 року (а.с.72) та відбувся 05.08.2021 року.

При цьому, слід зазначити, що поштова кореспонденція, яка неодноразово направлялась на адресу відповідача ОСОБА_1 за місцем його реєстрації та за адресою, вказаною в кредитній справі і в позовній заяві: АДРЕСА_1 , так і не була вручена адресату по невідомим суду причинам.

Виходячи з викладеного, та враховуючи строки розгляду справи у письмовому провадженні, колегія суддів вирішила слухати справу на підставі наявних у справі доказів.

Відмовляючи у задоволенні позову ТОВ «ФК «ЄАПБ», суд першої інстанції виходив із того, що пунктом 3.3 Кредитного договору визначено, що відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити річні та щомісячні проценти до закінчення строку, визначеного пунктом 3.1 Кредитного договору, тобто до 1 січня 2021 року, у зв`язку з чим, з урахуванням положень ст.ст.514, 629 ЦК України, не отримавши вимогу про дострокове повернення кредиту, відповідач може розраховувати на те, що Кредитний договір продовжує діяти на тих умовах, які були визначені безпосередньо в договорі.

Суд також вказав, що позивач не надав суду жодних доказів того, що лист директора ТОВ «СІМПЛ МАНІ» від 19 березня 2019 року №003154333 (а.с.17) та лист генерального директора ТОВ «ФК «ЄАПБ» від 19 березня 2019 року №003154333-1 (а.с.18), які були адресовані відповідачу, направлялися йому рекомендованим листом або були вручені йому особисто, що не відповідає вимогам Кредитного договору.

Тобто, суду взагалі не надано жодних доказів того, що вказані листи направлялися адресату будь-яким чином.

Проте, апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

З матеріалів справи вбачається, що 29 грудня 2017 року між ТОВ «СІМПЛ МАНІ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір SM-00009557.

В подальшому, 12 березня 2019 року між ТОВ «СІМПЛ МАНІ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №20190312, у відповідності до умов якого ТОВ «СІМПЛ МАНІ» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (загальна сума кредиту), плату за кредитом (щомісячні та річні проценти), неустойки у вигляді штрафу за порушення клієнтом строку погашення (повернення) кредиту, річних та щомісячних процентів, повного або часткового прострочення чергового платежу передбачених кредитним договором, та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «СІМПЛ МАНІ».

Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «ФК «ЄАПБ» вказав, що відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №20190312 від 12 березня 2019 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 50 901,53 грн., з яких:

-25763,37 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

-14802,90 грн. - сума заборгованості за комісіями (щомісячний процент);

-0,26 грн. - сума заборгованості за процентами;

-10335,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зі змісту наведених норм колегія суддів дійшла до висновку, що договір за яким право вимоги передається факторові продовжує існувати та діяти на тих самих умовах, що існували для попереднього кредитора та боржника.

Вказане узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду від 13 червня 2017 року у справі № 914/2743/16 та постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №6/1355/10.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні колишньому кредитору, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість, то апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, оскаржуваного рішення суду та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду не в відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його спростовують, оскільки рішення ухвалено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 11 березня 2021 року- скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК ЄАПБ`до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Крім того, у відповідності до вимог, передбачених ст. 141 ЦПК України колегії суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК ЄАПБ» судовий збір за подання позову у сумі 2102 грн. і за подання апеляційної скарги у сумі 3153 грн., а всього у сумі 5255 грн.

Також колегія суддів зазначає, що оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, то у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п. 4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити.

Рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 11 березня 2021 рокускасувати.

Прийняти постанову, якою позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДПРОУ: 35625014, 01032, м. Київ, вул. Симони Петлюри, буд. 30) заборгованість за Кредитним договором № SM-00009557 від 29 грудня 2017 року в розмірі 50 901,53 грн. (п`ятдесят тисяч дев`ятсот одну гривню 53 копійки), з яких:

-25763,37 грн. (двадцять п`ять тисяч сімсот шістдесят три гривні 37 копійок) - сума заборгованості за основною сумою боргу;

-14802,90 грн. (чотирнадцять тисяч вісімсот дві гривні 90 копійок) - сума заборгованості за комісіями (щомісячний процент);

-0,26 грн. (двадцять шість копійок) - сума заборгованості за процентами;

-10335,00 грн. (десять тисяч триста тридцять п`ять гривень) - сума заборгованості за пенею.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДПРОУ: 35625014, 01032, м. Київ, вул. Симони Петлюри, буд. 30) сплачений судовий збір у загальній сумі 5255 грн. (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять гривень).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

О.С. Комлева