єдиний унікальний номер справи 531/1859/20
номер провадження 2/531/78/21
29 березня 2021 року м. Карлівка
Карлівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді Черняєвої Т.М.,
за участі секретаря - Мельник О.В.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-
Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення боргу кредитором спадкодавця.
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 01.04.2008 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 1500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер.
У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців. Таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням.
На виконання вимог ст. 1281 ЦК України, банком 14.04.2020 була направлена претензія кредитора до Карлівської державної нотаріальної контори.
27.04.2020 року отримано відповідь Карлівської державної нотаріальної контори, в якій значилось, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа була заведена після смерті спадкодавця на підставі претензій АТ КБ «ПриватБанк».
Спадкоємці ОСОБА_2 мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 26.06.2019 року по 26.12.2019 року.
Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача.
11.06.2020 року до спадкоємця ОСОБА_1 направлено лист - претензію, згідно якого банк пред`явив свої вимоги, проте зі сторони відповідача ніяких дій не було виконано.
Станом на день смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 01.04.2008 року становить 9879,04 грн., яка складається із заборговані за тілом кредиту.
Посилаючись на вищевикладене, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 9879,04 грн. за кредитним договором № б/н від 01.04.2008 року та сплачений ними судовий збір.
Ухвалою від 30.11.2020 відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від сторін не надходили.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позов та не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом подання оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило, тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.
Між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір б/н від 01.04.2008 року, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.40).
Станом на день смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 01.04.2008 року становить 9879,04 грн., яка складається із заборговані за тілом кредиту.
Відповідно до довідки №06-21/620 від 25.02.2021 року, виданої Виконавчим комітетом Карлівської міської ради, станом на дату смерті ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 був зареєстрований ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням.
Порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст.ст.1281,1282 ЦК України.
Далі встановлено, що 09.04.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» направлено на адресу Карлівської державної нотаріальної контори претензію кредитора та просили включити їх кредиторські вимоги у спадкову масу, ро що зробити запис у книзі обліку спадкових справ, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 9879,04 грн., а також повідомити чи зверталися спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини (а.с.42).
За повідомленням Карлівської державної нотаріальної контори №126/02-14 від 17.04.2020 року, спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа була заведена після смерті спадкодавця на підставі претензій АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.43).
29.05.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» направив лист-претензію ОСОБА_1 як спадкоємцю померлого ОСОБА_2 (а.с.44), який на час смерті проживав разом із ним. Відповідь на претензію надана не була.
За положеннями ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Виходячи із наведеного, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора, судом підлягає встановленню, яке саме майно спадкоємець отримав у спадщину та яка його вартість.
У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 роз`яснено, що з урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.
Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця.
Ухвалою суду від 22.02.2021 року, за клопотанням позивача, з Карлівської державної нотаріальної контори було витребувано копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 . З наданих суду документів встановлено, що спадщину після померлого прийняла ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 від прийняття спадщини відмовився, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 19.02.2021 року Серії НМН №826825 та Серії НМН №826826. У зв`язку з чим вимоги про стягнення заборгованості пред`явлено до неналежного відповідача.
Згідно ч.2 ст.51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Заява про заміну неналежного відповідача позивачем до суду не подана.
За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 141, 280-282, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Інші учасники справи, а також відповідачі у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Карлівський районний суд Полтавської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Черняєва