Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2021 рокум. Київ

Подільський районний суд м. Києва

у складі - головуючий суддя Ковбасюк О.О.,

з участю:

представника позивача Герич М.В.

відповідача ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання Анісімової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Дочірнього підприємства «КиївГазЕнерджи» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг з газопостачання, індексу інфляції та трьох процентів річних,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ДП «Київгазенерджи» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення основного боргу за оплату послуг з газопостачання у розмірі 97419,55 грн., 3% річних у розмірі 14224,67 грн., інфляційних втрат у розмірі 28892,19 грн., а всього 140536,41 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є споживачем природного газу, постачання якого з 01.07.2015 року здійснюється на підставі пропозиції укласти договір оферти, що містить істотні умови договору про надання послуг з газопостачання, що відповідають умовам типового договору, опублікованого 26.06.2015 року у газеті «Сегодня» за №116. Всі побутові споживачі, які продовжили після 30.06.2015 року отримувати на території ліцензійної діяльності постачальника із спеціальними обов`язками ДП «Київгазенерджи» природний газ, є такими, що засвідчили бажання укласти договір про надання послуг з газопостачання та прийняли цю пропозицію повністю, безумовно. Після 30.06.2015 року отримання природного газу побутовим споживачем є момент укладання вказаного договору. У разі якщо за адресою побутового споживача не було здійснено припинення газопостачання до 01.07.2015 року то він є таким, що з 01.07.2015 року уклав договір про надання послуг з газопостачання. Типовий договір про надання послуг з газопостачання є договором приєднання, відповідно до ст.ст. 12, 40 Закону України «Про ринок природного газу» затверджений Постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015 року і є договором приєднання, укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживачів до умов цього договору і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання до цього договору, та/або сплати рахунка, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Фактом згоди на приєднання (акцептування) договору постачання природного газу є фактичне споживання природного газу відповідачем, однак, через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань у нього виникла заборгованість перед позивачем, яку останній просить стягнути в судовому порядку.

Ухвалою судді від 05.01.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовної провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання з розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 01.03.2021 року за клопотанням представника позивача було залучено до участі у справі як співвідповідача ОСОБА_1 .

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, подав заяву про розстрочення виконання рішення шляхом стягнення присудженої суми рівними платежами впродовж 24 місяців підряд, починаючи з місяця, в якому судове рішення набере законної сили, обґрунтовуючи заву тим, що відповідач ОСОБА_2 хворіє та не має змоги погасити заборгованість, а відповідач ОСОБА_1 визнав суму заборгованості та зобов`язався її погасити рівними частинами впродовж 24 місяців.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні суму заборгованості визнав та просив суд при ухваленні рішення визначити порядок його виконання шляхом розстрочення стягнення заборгованості рівними частинами впродовж 24 місяців, мотивуючи тим, що його батько ОСОБА_2 хворіє і не може сплачувати заборгованість, тому фактично борг буде сплачувати ОСОБА_1 самотужки, однак, через значну суму боргу та недостатність доходів він не в змозі виплатити її одразу.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідачі є споживачами природного газу за місцем їх проживання за адресою: АДРЕСА_1 , постачання якого з 01.07.2015 року здійснює ДП «Київгазенерджі» на підставі ліцензії АЕ №299069 від 26.06.2015 року.

У газеті «Сегодня» №116 за 26.06.2015 року опубліковано пропозицію укласти договір (оферти), яка містить істотні умови про надання послуг газопостачання, який затверджений КМУ №398 в редакції постанови КМУ від 02.03.2015 року №74.

Вказаний типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником та є однаковим для всіх побутових споживачів України.

Відповідно до п. 2.1 Договору Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

Пунктами 4.1., 4.2. Договору встановлено, що Споживач розраховується з Постачальником за природний газ за ціною, що встановлюється Регулятором. Ціна на газ має зазначатися Постачальником у платіжних документах (рахунках та/або квитанціях абонентської книжки) про сплату послуг за цим Договором, у тому числі у разі її зміни.

Згідно п. 4.4. Договору об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається одним із нижченаведених способів: 1) за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу; 2) або за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період.

Згідно пункту 10 Правил надання населенню послуг з газопостачання, розрахунок населення за надані послуги з газопостачання починаючи з 1 квітня 2015 р. здійснюється за роздрібними цінами на природний газ, що використовується для потреб населення, диференційованими залежно від місячного обсягу та видів споживання, що встановлені НКРЕКП, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу.

Згідно п. 4.6. Договору та п. 17 Правил, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця.

07 червня 2019 року в «Газеті по-українськи» за №43 були опубліковані зміни до умов Типового договору, зокрема пункт 4.6 Договору доповнено (конкретизовано), а саме: «Остаточний розрахунок за отримані послуги здійснюється до 25 числа місяця наступного за розрахунковим. У випадку не проведення розрахунків до 25 числа місяця наступного за розрахунковим, з 26 числа місяця наступного за розрахунковим умови Договору, в частині проведення розрахунків, вважаються порушеними, у зв`язку з чим Постачальник здійснює нарахування пені, згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси , передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з порушенням порядку розрахунків встановленого договором та правилами у відповідачів виникла заборгованість, яка за розрахунками позивача становить 140536,41 грн. та складається з основного боргу за послуги з газопостачання у розмірі 97419,55 грн., 3% річних у розмірі 14224,67 грн., інфляційних втрат у розмірі 28892,19 грн.

Матеріали справи не містять доказів, які б спростовували правильність нарахованого позивачем розміру заборгованості, відповідачем ОСОБА_1 заборгованість визнана у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно ч. 1 ст. 541 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , отже, в силу ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», є споживачами усіх житлово-комунальних послуг, що надаються за вказаною адресою, та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з їх оплати.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, на користь позивача належить стягнути з відповідачів солідарно основний борг у розмірі 97419,55 грн., 3% річних у розмірі 14224,67 грн., інфляційні втрати у розмірі 28892,19 грн., а всього 140536,41 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідачів по 1051,00 грн. з кожного.

Відповідач в судовому засіданні з посиланням на незадовільний матеріальний стан та хворобу батька ОСОБА_2 просив суд розстрочити виплату боргу за рішенням суду на 24 місяці.

Стосовно заявленого відповідачем ОСОБА_1 клопотання суд зауважує, що відповідно до ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

З урахуванням вказаних положень законодавства, беручи до уваги згоду представника позивача на таке розстрочення, висловлену ним у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення зазначеного клопотання відповідача.

На підставі вищевикладеного, керьуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 141, 259, 263-265, 267, 268, 273, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Дочірнього підприємства «КиївГазЕнерджи» суму основного боргу в розмірі 97 419 грн. 55 коп., три відсотки річних у розмірі 14 224 грн. 67 коп., інфляційні втрати у розмірі 28 892 грн. 19 коп., а всього 140 536 грн. 41 коп., розстрочивши виконання на 24 місяці рівними частинами.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Дочірнього підприємства «КиївГазЕнерджи» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі по 1051 грн. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

- позивач - Дочірнє підприємство «КиївГазЕнерджи», місцезнаходження: м. Київ, вул. Михайла Бойчука, 4-Б, код ЄДОПОУ - 39835779;

- відповідачі:

- ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ;

- ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 09 червня 2021 року.

Суддя О. О. Ковбасюк