465/7682/13-ц
6/465/27/21
У Х В А Л А

судового засідання

07.04.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова, в складі:

головуючого судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі Іванику Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів у справі № 465/7682/13-ц такими, що не підлягають до виконання

встановив:

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеною заявою у якій просить суд визнати такими, що не підлягають виконанню - виконавчий лист № 2/465/490/14 виданий 25.06.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1399,41 грн.; виконавчий лист № 2/465/490/14 виданий 25.06.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 6798,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що виконавчі листи, які видані у справі 465/7682/13-ц є такими, що не підлягають до виконання, з огляду на закінчення строку пред`явлення їх до виконання.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належно повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Стягувач та його представник в судове засідання не з`явились. Разом з тим, представником стягувача подано заперечення від 13.03.2020 року, покликаючись на те, що згідно висновку, викладеному у Постанові Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі № 465/7682/13-ц, пред`явлення до виконання виконавчих листів вже після закінчення строку їх пред`явлення, не може бути безумовною підставою для їх скасування, оскільки згідно з ч. 1 ст. 371 ЦПК України у редакції 2004 року, стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (аналогічні положення містяться і у статті 433 ЦПК України). Відповідно, у разі відсутності підстав для поновлення, однак пред`явлення виконавчого документа до виконання з пропуском строку для його пред`явлення, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, що робить недоцільним визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням наведеного, просив у задоволенні заяви відмовити.

Дослідивши зібрані по справі докази в сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 13.08.2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 4298,00 грн. матеріальної шкоди, 2500,00 грн. моральної шкоди, витрати за проведення експертного будівельно-технічного дослідження та 223,41 грн. судового збору.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 14.05.2015 року рішення Франківського районного суду м. Львова від 13.08.2014 року залишено без змін.

На підставі рішення від 13.08.2014 року ОСОБА_3 видано два виконавчі листи, а саме: виконавчий лист від 25.06.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 6798,00 грн. та виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1399,41 грн.

Як встановлено судом при виготовлені та видачі наведених виконавчих листів було допущено описки в обох виконавчих листах в графах /набрання законної сили/ де зазначено 03.06.2015 року, замість 14.05.2015 року та в графах /строк пред`явлення до виконання/ де зазначено 04.06.2016 замість 16.05.2016 року.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 04.07.2016 року вищевказані описки у виконавчих листах виправлені.

В березні 2017 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про про визнання виконавчих листів у справі № 465/7682/13-ц такими, що не підлягають до виконання, мотивуючи тим, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 14 травня 2015 року, з неї на користь ОСОБА_3 було стягнуто 4 298,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 2 500,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, витрати з проведення експертного будівельно-технічного дослідження у розмірі 1 176,00 грн. та судові витрати у розмірі 223,41 грн., однак стягувачем було пропущено строк пред`явлення таких до виконання.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції закону, що діяла на момент видачі виконавчих листів у справі № 465/7682/13-ц, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із частиною другою статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Таким чином, останній день строку пред`явлення до виконання виконавчих листів, що були видані на підставі рішення Франківського районного суду м. Львова від 13.08.2014 року є 16.05.2016 року, оскільки 15.05.2016 року припало на вихідний день.

18 травня 2016 року ОСОБА_3 було подано заяву про примусове виконання виконавчих листів від 25 червня 2015 року та постановами державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 18 травня 2016 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаних виконавчих документів.

Разом з тим, у зв`язку з пропуском стягувачем строку пред`явлення виконавчих документів до виконання ухвалою Франківського районного суду від 04 липня 2016 року, що набрала законної сили, визнано протиправними і скасовано постанови державного виконавця Франківського відділу виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 18 травня 2016 року ВП № 51159621 та ВП № 51159540.

Незважаючи на вказане стягувачем ОСОБА_3 було повторно пред`явлено до виконання виконавчий лист, строк пред`явлення якого закінчився, та постановою державного виконавця Франківського відділу виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 18 січня 2017 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 1 399,41 грн.

Так, ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 18 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2017 року, задоволено заяву ОСОБА_1 . Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2/465/490/14, виданий Франківським районним судом м. Львова 25 червня 2015 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1 399,41 грн. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2/465/490/14, виданий Франківським районним судом м. Львова 25 червня 2015 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 6 798,00 грн.

Постановою Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі № 465/7682/13-ц частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_3 . Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 18 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Виходячи з положення ст. 58 Конституції України, якою закріплений принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року № 3-рп/2001 у справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»).

Так, 05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Згідно з пунктом 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

З аналізу змісту пункту 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» вбачається, що положення цього закону застосовуються лише до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності цим законом.

Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм закону до виконавчих документів, пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічний висновок щодо застосування вказаних норм права висловлений Верховним Судом у постановах від 15 травня 2019 року у справі № 640/4782/15, провадження № 61-5664св19, і від 28 жовтня 2019 року у справі № 161/11814/18, провадження № 61-3249св19.

Згідно з ч. 4 ст. 264 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» застосовується лише до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом, тобто до 05 жовтня 2016 року.

Відповідно видані Франківським районним судом м. Львова 25 червня 2015 року виконавчі листи підлягали виконанню на підставі Закону України від 21 квітня 1999 № 606-ХІV «Про виконавче провадження», рішення суду, на виконання якого видано вказані виконавчі документи, набрало законної сили 14 травня 2015 року, а річний строк пред`явлення його до виконання сплив 16 травня 2016 року, тобто до прийняття та відповідно набрання чинності Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України 2004 року, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, були зазначені у частині четвертій статті 369 ЦПК України 2004 року, згідно з якою суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: а) його було видано помилково; б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин (аналогічні положення містяться й у статті 432 ЦПК України).

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

При цьому пред`явлення до виконання виконавчих листів вже після закінчення строку їх пред`явлення, не може бути безумовною підставою для їх скасування, оскільки згідно з частиною першою статті 371 ЦПК України 2004 року, стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (аналогічні положення містяться й у статті 433 ЦПК України). У разі відсутності підстав для поновлення, однак пред`явлення виконавчого документа до виконання з пропуском строку для його пред`явлення, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, що робить недоцільним визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, суд вважає, що заявником станом на день подання заяви не було наведено жодної із підстав, передбачених ст. 369 ЦПК України у редакції 2004 року, та не надано доказів для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню повністю або частково, а тому суд не вбачає підстав для визнання виконавчих листів таким, що не підлягають виконанню, оскільки вони видані на підставі рішення суду, яке вступило в законну силу, виконавчі листи повністю відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про виконавче провадження", та видані на підставі та у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Керуючись ст. 432 ЦПК України суд

ухвалив:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів у справі № 465/7682/13-ц такими, що не підлягають до виконання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Дзеньдзюра С.М.