Справа № 754/9129/17
У Х В А Л А

Іменем України

05 серпня 2021 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Панченко О.М.

за участю секретаря судових засідань Богослов Ю.В.

представника позивача - Галдецького Я.А.

представника відповідача - ОСОБА_1

розглядаючи у підготовчому засіданні цивільну справу за позовною заявою АТ «Альфа Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту від 04.09.2008 року в сумі 49 237.50 доларів США.

Ухвалою суду від 02.08.2017 року відкрито провадження у справі.

Заочним рішенням суду від 03.10.2018 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Ухвалою суду від 25.11.2020 року скасовано заочне рішення суду, справу призначено до підготовчого засідання за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав раніше подану ним заяву про закриття провадження у справі на тих підставах, що існує судове рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором від 04.09.2008 року і це рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 04.09.2014 року по справі №1496/14. Крім того, зазначив, що відкрито виконавче провадження щодо виконання цього рішення. В позові, що знаходиться наразі на розгляді та в позові, що перебував на розгляді третейського суду однаковий предмет позовних вимог - стягнення заборгованості за кредитним договором від 04.09.2008 року, однакові підстави - існування кредитної заборгованості, та ті самі сторони.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про закриття провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішені по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення, у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Підстави для закриття провадження у справі є вичерпними та визначені статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Підстава позову - це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування.

При визначенні підстави позову як елемента його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України для застосування передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України , п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, підстави закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову. Зміна хоча б однієї з наведених складових не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовною заявою і не дає суду підстави закривати провадження у справі (постанова Верховного Суду України від 11.11.2015 у справі №6-342цс15).

Таких же висновків дійшов і Верховний Суд у постанові від 27.11.2019 у справі №303/4229/16-ц (провадження №61-28192св18).

З огляду на те, що судом вже ухвалене рішення з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, в результаті якого було задоволено позовні вимоги Банку про стягнення заборгованості за кредитним договором від 04.09.2014 року з відповідача ОСОБА_2 (а.с. 190-192 т. 1), тому суд вважає за необхідне закрити провадження у даній справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Крім того, суд звертає увагу на те, що при подачі позову до суду у липні 2017 року в самій позовній заяві представником позивача не згадується про рішення третейського суду від 04.09.2014 року.

Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу вимоги частини 2 статті 256 ЦПК України, згідно з якими у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 255 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі за позовними вимогами АТ «Альфа Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу,- закрити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Панченко