Провадження №4-с/447/3/21
Справа №447/1484/21
У Х В А Л А

04.08.2021 м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючої судді Друзюк М.М.

секретар судового засідання Мазуркевич І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 (боржник) на бездіяльність державного виконавця Новороздільського МВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Яримович С.Б. щодо не зняття арешту з зарплатного рахунку та заробітної плати

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця Новороздільського МВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Яримович С.Б щодо не зняття арешту з банківського рахунку № НОМЕР_1 відкритому в АТ «Райффайзен Банк Аваль» та коштів на вказаному рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_1 для отримання заробітної плати.

Вимоги скарги мотивує тим, що на виконанні державного виконавця Новороздільського МВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Яримович С.Б. перебуває виконавче провадження № 60761528 з примусового виконання заочного рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 08.08.2019 у справі № 447/258/19. Як зазначає скаржник, з 28.01.2021 він працює на посаді оператора нарізувача в ТОВ «ОДВ- Електрик», де отримує заробітну плату, яку роботодавець перераховує на рахунок № НОМЕР_1 відкритому в АТ «Райффайзен Банк Аваль». При черговій спробі зняти заробітну плату, йому стало відомо що зарплатна картка заблокована, оскільки постановою державного виконавця Новороздільського МВ ДВС Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Яримович С.Б. від 11.12.20219 його заробітну плату та рахунок на який вона перераховується арештовано.

Оскільки станом на 18.04.2021 вказаний арешт не знятий, просить суд зобов`язати державного виконавця зняти арешт з банківського рахунку № НОМЕР_1 відкритого в АТ « Райффайзен Банк Аваль» та коштів на вказаному рахунку відкритого на його ім`я.

08.07.2021 на електронну адресу суду від Новорозільського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшло заперечення щодо визнання бездіяльності державного виконавця, в якому просить скаргу без розгляду, оскільки боржник не повідомив про те, що арештований рахунок являється для виплати заробітної плати та не надав доказу про те,що на арештований рахунок надходять кошти заробітної плати, а не інші доходи.

Скаржник (боржник) ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 та державний виконавець Яримович С.Б. у судове засідання не з`явились,відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 55, ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі по тексту - Закону № 1404-VIII) рішення дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 1 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 56 цього Закону у порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед стягувачем, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Отже, виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи забезпечення та заходи щодо примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, у тому числі накладати арешт на кошти, які перебувають на рахунках.

Судом встановлено, що на виконанні Новороздільського МВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження № 60761528 з примусового виконання виконавчого листа № 447/258/19, виданого 18.10.2019 Миколаївським районним судом Львівської області про зміну способу та розміру стягнення аліментів та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 його заробітку( доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили рішення суду до досягнення дитиною повноліття.

Як зазначає державний виконавець у запереченнях, 11.12.2019 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скеровано сторонам до виконання та до відома. Станом на 12.11.2020 заборгованість ОСОБА_1 становить 16700,50 грн. Надалі, 25.11.2020 державним виконавцем внесено відомості про боржника ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників. 23.12.2020 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. Оскільки 16.03.2021 до державного виконавця надійшло повідомлення про відкриття боржником ОСОБА_1 , рахунку в АТ « Райффайзен Банк Аваль», такий відповідно до постанови державного виконавця від 17.03.2021 був арештований.

ОСОБА_1 в скарзі зазначає, що 19.04.2021 подав державному виконавцю Яримович С.Б. заяву про скасування арешту з банківського рахунку № НОМЕР_1 , мотивуючи тим, що кошти, які надходять на вказаний картковий рахунок, є його заробітним рахунком .

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону № 1404-VIIІ підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і не резидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведеного вбачається, що під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону № 1404-VIII встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. Банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч.4 ст.59 Закону № 1404-VIII.

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів. Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу, що вбачається з висновків Верховного Суду України у постановах від 24.06.2015 у справі № 6-535цс15 та Верховного Суду у постанові від 03.02.2021 по справі №756/1927/16-ц.

Статтею 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Отже, арешт на рахунок боржника не унеможливлює отримання заробітної плати ним, за його бажанням, готівкою через касу роботодавця або поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу).

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Закону № 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

АТ «Райффайзен Банк Аваль», на яке нормами статті 52 Закону № 1404-VIII покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку відкритого на його ім`я виконало. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Згідно з ст. 56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

З урахування викладеного, державний виконавець, виконуючи свої професійні обов`язки та діючи в межах чинного законодавства, вчинив дії щодо виконання боржником рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити за безпідставністю вимог.

Керуючись ст.ст.447,453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 бездіяльність державного виконавця Новороздільського МВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Яримович С.Б. щодо не зняття арешту з зарплатного рахунку та заробітної плати - відмовити .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Друзюк М. М.