ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - Негробова Олександра Вікторовича на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна", ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 26 липня 2019 року у м. Дніпро на вул. Набережна Перемоги, в районі будинку 62-б сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Порше (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) під керуванням водія ОСОБА_3 , забезпечений полісом ОСЦПВ АМ/3831077 ПрАТ «СК «Провідна» та Форд Мондео (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) під керуванням водія ОСОБА_1 , що належить йому на праві власності. В результаті даної ДТП, яка сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху, автомобілі зазнали механічних ушкоджень. Позивач звернувся до страхової компанії з метою компенсації спричинених збитків з письмовим повідомленням № про ДТП 30 липня 2019 року та 07 серпня 2019 року із заявою про виплату страхового відшкодування. Вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Ford Mondeo, становить 106435,12 грн. 22 жовтня 2019 року ПАТ «СК «Провідна» сплатила позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 61046,18 грн. Оскільки згідно полісу АМ/3831077 страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 100000,00 грн, розмір франшизи 2000,00 грн, тому залишок несплаченого страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страхової компанії, становить 36953,82 грн (98000,00 грн. - 61046,18 грн. = 36953,82 грн.). Оскільки страховою компанією було прострочено виконання зобов`язання, позивачем нарахована пеня 344,22 грн. на суму заборгованості 36953,82 за період з 23 жовтня 2019 року по 01 листопада 2019 рік та 3% річних на суму заборгованості 36953,82 грн. за період з 23 жовтня 2019 року по 01 листопада 2019 рік включно в розмірі 30,37 грн. Крім того, вартість ремонту згідно акту №00909-1-2019 здачі-прийому робіт складає 169070,00 грн.; оплата послуг підтверджується копією чека №00909-1-1-2019 від 09 вересня 2019 року, а отже з ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню 71 070 грн. (169070,00 гнр. - 98000,00 грн.= 71070,00 грн.) та 2500,00 грн. витрати на проведення автотоварознавчого дослідження. Діями ОСОБА_3 позивачу було спричинено моральну шкоду яку він оцінює в 10000,00 грн. Тому позивач, уточнивши позовні вимоги, просив стягнути на свою користь з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 36953,82 грн., пеню за період з 23.10.2019 року по 01.11.2019 року включно в розмірі 344,22 грн., 3% річних за період з 23.10.2019 року по 01.11.2019 року в розмірі 30,37 грн., а всього 37328,41 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки з розмірі 73570,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. та стягнути на користь позивача судові витрати (а.с. 1-5, 78-82 т.1).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_1 недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 36953,82 грн., пеню на суму заборгованості 36953,82 грн. за період з 23 жовтня 2019 року по 01 листопада 2019 рік в розмірі 344,22 грн., 3% річних на суму заборгованості 36953,82 грн. за період з 23 жовтня 2019 року по 01 листопада 2019 рік в розмірі 30,37 грн. та судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 373,28 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки з розмірі 73570,00 грн. та судові витрати в розмірі 735,70 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - Негробов О.В. , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині відмови у стягненні моральної шкоди та витрат на правничу правову допомогу з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення про задоволення даних позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується, зокрема, рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток ОСОБА_1 та його представнику Негробову О.В. , ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», які долучені до матеріалів справи. У зв`язку з відсутністю відповідача ОСОБА_3 за останньою відомою суду адресою, що також відповідає відомостям адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 29.10.2020 року, сповіщення останнього здійснено шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-сайті судової влади.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого суду в оскаржуваній частині з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними в справі доказами, що 26 липня 2019 року ОСОБА_3 о 15 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем Порше, д/н НОМЕР_1 , рухався в районі буд. №62-б по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі, де не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Форд», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який зупинився попереду. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам (а.с. 10 т.1).

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2019 року у справі №201/9147/19 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень; постанова набрала законної сили (а.с.10 т.1).

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого Відділом РЕР ДАІ №3 ГУМВС України в Дніпропетровській області 11.02.2012 року, власником автомобіля марки Форд модель Мондео реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_1 (а.с. 9 т.1)

Транспортний засіб Порше Кайєн (Cayenne) реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 , забезпечений полісом №АМ/ 3831077 виданий ПрАТ «СК «Провідна», відповідно до якого ліміт за шкоду заподіяну майну становить 100000,00 грн., франшиза 2000,00 грн. (а.с. 11,161 т.1).

Згідно висновку експерта-автотоварознавця Крутінь В.І. №6785 від 16 серпня 2019 року, розмір матеріального збитку, що спричинений власнику автомобіля Форд Мондео, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 106435,12 грн. (а.с. 14-32 т.1).

22 жовтня 2019 року ПрАТ «СК «Провідна» здійснила виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 61046,18 грн., що також визнається позивачем.

ОСОБА_1 відремонтував транспортний засіб Форд Мондео реєстраційний номер НОМЕР_2 та сплатив за ремонтні роботи 169070,00 грн., що підтверджується копією рахунку-фактури ПП ОСОБА_5 №Ин-0120819-1 від 12.08.2019 року, копією акту передачі-прийому робіт №00909-1-2019 від 09.09.2019 року, складеного між ПП ОСОБА_5 та ОСОБА_1 та копією чека ПП ОСОБА_5 №00909-1-1-2019 від 09 вересня 2019 року (а.с.35, 36, 37 т.1).

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України» Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Приймаючи до уваги, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 26 липня 2019 року ОСОБА_1 була завдана моральна шкода, яка полягає у втраті душевного спокою через хвилювання, перебуванні у стані стресу через пошкодження належного йому автомобіля, необхідності додаткових зусиль для здійснення ремонту транспортного засобу, неможливості певний час користуватись автомобілем, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, - колегія приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн. Тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні на користь позивача моральної шкоди з ухваленням у даній частині нового судового рішення про часткове задоволення вказаної позовної вимоги.

За положеннями частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 та ч. 13 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 141 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивачем у відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір" було сплачено 1208,98 грн. судового збору при подачі позовної заяви та 1813,48 грн. при зверненні з апеляційною скаргою, що підтверджується дублікатом чеку від 04.11.2019 року та оригіналом квитанції від 18.06.2020 року (а.с. 77а, 214 т.1).

На підтвердження витрат на правничу правову допомогу позивачем долучено до матеріалів справи копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 65 т.1), копію договору про надання правничої допомоги від 26.09.2019 року (а.с. 66-67 т.1), копію ордеру серії АЕ №1005103 від 26.09.2019 року (а.с. 69 т.1), копію додаткової угоди №1 до договору про надання правничої допомоги від 26.09.2019 року (а.с. 176 т.1), копію акту приймання-передачі виконаних робіт від 06.04.2020 року (а.с. 176 зворот т.1), копію квитанції від 06.04.2020 року на суму 10000,00 грн. (а.с. 177 т.1).

Згідно копії акту приймання-передачі виконаних робіт від 06.04.2020 року, в суді першої інстанції адвокатом Негробовим О.В. було надано ОСОБА_1 послуги з правничої правової допомоги, а саме: правовий аналіз документів та надання усної консультації - витрачено 1,5 години, 1500,00 грн.; складання та направлення запитів адвоката до ПрАТ «СК «Провідна» та судовому експерту Яремчуку В.В., опрацювання відповідних відповідей та матеріалів, що були надані в якості відповіді на запити адвоката, надання клієнту з цього приводу усних роз`яснень - витрачено 1,5 години, 1500,00 грн.; складання та подання до суду позовної заяви, в тому числі складання розрахунку та виготовлення додатків до позову у відповідності до кількості сторін - витрачено 3,0 години, 3000,00 грн.; складання та подання до суду клопотань про витребування доказів, виклику свідків/експерта, про долучення доказів - витрачено 2,0 години, 2000,00 грн.; ознайомлення з матеріалами справи, опрацювання та аналіз документів наданих до суду ПрАТ «СК «Провідна», опрацювання відзиву на позовну заяву, складання відповіді на відзив (письмових пояснень) - витрачено 2,0 годин, 2000,00 грн. (а.с. 176 зворот т.1).

До матеріалів справи позивачем також долучено на підтвердження витрат на правничу правову допомогу під час розгляду справи судом апеляційної інстанції копію додаткової угоди №2 до договору про надання правничої допомоги від 26.09.2019 року (а.с. 211 т.1), копію акту приймання-передачі виконаних робіт від 16.06.2020 року (а.с. 212 зворот т.1), копію квитанції від 16.06.2020 року на суму 5000,00 грн. (а.с. 213 т.1).

Згідно копії акту приймання-передачі виконаних робіт від 16.06.2020 року, в суді апеляційної інстанції адвокатом Негробовим О.В. було надано ОСОБА_1 послуги з правничої правової допомоги, а саме: аналіз рішення суду першої інстанції та надання усної консультації щодо порядку апеляційного оскарження - витрачено 1,0 годину, 1000,00 грн.; складання та подання до суду апеляційної скарги на рішення районного суду, в тому числі виготовлення додатків у відповідності до кількості сторін - витрачено 4,0 години на суму 4000,00 грн. (а.с. 212 т.1).

При визначенні розміру судових витрат на правничу правову допомогу, колегія приймає до уваги проведений адвокатом Негробовим О.В. обсяг робіт, що зазначений у вказаних вище актах приймання-передачі виконаних робіт та який підтверджується матеріалами справи.

Виходячи з викладеного, враховуючи відсутність заперечень відповідачів щодо неспівмірності витрат позивача на послуги правової допомоги; приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, колегія приходить до висновку про наявність підстав для розподілу судових витрат, які поніс ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом даної справи, пропорційно задоволеним позовним вимогам, стягнувши на його користь з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» 5565,34 грн. ((1208,98 грн. + 1813,48 грн. + 15000,00 грн.) х 30,88%) та з ОСОБА_3 11265,84 грн. ((1208,98 грн. + 1813,48 грн. + 15000,00 грн.) х 62,51%).

За положеннями ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія звертає увагу, що, згідно змісту апеляційної скарги, рішення районного суду оскаржується в частині відмови у стягненні на користь позивача моральної шкоди та в частині розподілу судових витрат, а тому суд апеляційної інстанції справу в частині позовних вимог про стягнення на користь ОСОБА_1 з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» недоплаченої суми страхового відшкодування, пені, 3% річних та стягнення з ОСОБА_3 матеріальних збитків - не переглядає, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Негробова Олександра Вікторовича - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2020 року в частині відмови у стягненні з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди; в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 373,28 грн.; в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 735,70 грн. - скасувати та у скасованій частині ухвалити нове судове рішення.

Позовну вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП невідомий, ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати в розмірі 5565 (п`ять тисяч п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 34коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП невідомий, ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати в розмірі 11265 (одинадцять тисяч двісті шістдесят п`ять) грн. 84 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді