Ухвала

18 серпня 2021 року

місто Київ

справа № 357/4897/20

провадження № 61-3751св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Крата В. І., Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Відділ культури і туризму Білоцерківської міської ради,

розглянув заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

ОСОБА_1 у травні 2020 року звернулася до суду із позовом, у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ Відділу культури і туризму Білоцерківської міської ради (далі - Відділ культури і туризму) від 23 квітня 2020 року № 16-к;

- поновити ОСОБА_1 на посаді директора та викладача-методиста по класу домри Комунального закладу Білоцерківської міської ради Білоцерківська музична школа № 3 (далі - Музична школа) з 23 квітня 2020 року;

- стягнути з Відділу культури і туризму середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення до дня поновлення на роботі, а також відшкодувати моральну шкоду у розмірі 100 000, 00 грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Відділу культури і туризму від 23 квітня 2020 року № 16-к про звільнення ОСОБА_1 , директора Музичної школи, викладача-методиста.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора та на посаді викладача-методиста по класу домри Музичної школиз 23 квітня 2020 року.

Стягнуто з Відділу культури і туризму на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23 квітня 2020 року до 24 листопада 2020 року у розмірі 145 863, 55 грн, компенсацію за завдання моральної шкоди у розмірі 5 000, 00 грн.

В іншій частині вимог позову відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року здійснено розподіл судових витрат.

ІІ. ВІДОМОСТІ ПРО РУХ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відділ культури і туризму 09 березня 2021 року звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2020 року, постанову Київського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 05 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі.

ОСОБА_1 у квітні 2021 року направила до Верховного Суду відзиви, у яких просила залишити касаційну скаргу без задоволення, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2020 року, постанову Київського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року залишити без змін, вирішити питання про розподіл судових витрат шляхом ухвалення додаткового рішення, документальне підтвердження яких позивач зобов`язалася надати суду не пізніше п`яти днів після ухвалення постанови судом касаційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2021 року справу призначено до судового розгляду

Постановою Верховного Суду від 27 липня 2021 року касаційну скаргу Відділу культури і туризму задоволено.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2020 року, постанову Київського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

ОСОБА_1 02 серпня 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій просить здійснити розподіл судових витрат у зв`язку з переглядом справи судом касаційної інстанції, зокрема про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За правилами частини третьої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Якщо на момент надходження заяви про внесення виправлень, ухвалення додаткового рішення, роз`яснення судового рішення справа у відповідному суді відсутня, суд витребовує справу із суду нижчої інстанції протягом п`яти днів з дня надходження відповідної заяви, а суд нижчої інстанції направляє справу до суду, який її витребував, не пізніше наступного дня з дня надходження відповідної вимоги суду. У такому випадку подана заява розглядається протягом десяти днів з дня надходження справи до суду, який має її розглядати (підпункт 15.9 пункту 1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України).

Заява про ухвалення додаткового рішення надійшла до Верховного Суду та передана судді-доповідачеві 05 серпня 2021 року, а справа передана 10 серпня 2021 року.

Отже, відповідно до правил частини третьої статті 270 ЦПК України у системному зв`язку із положеннями підпункту 15.9 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України розгляд заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення судом касаційної інстанції має відбутися протягом десяти днів з дня надходження справи, тобто до 20 серпня 2021 року.

Згідно з підпунктом 2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (зі змінами та доповненнями), у разі неможливості продовження розгляду справи одним із суддів-членів колегії (призов на військову службу, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, довготривале перебування на лікарняному або у відпустці тощо) заміна судді-члена колегії здійснюється автоматизованою системою на підставі мотивованого розпорядження керівника апарату суду (або уповноваженої ним особи) на виконання службової записки судді-доповідача у справі з метою дотримання передбаченого законом строку розгляду цієї справи у порядку, зазначеному в підпункті 2.3.23 пункту 2.3 цього Положення.

Відповідно до пункту 3.2 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді, затверджених постановою Пленуму Верховного Суду від 14 грудня 2017 року № 8, у випадках, що унеможливлюють участь судді, який не є

суддею-доповідачем у справі, що може перешкодити розгляду конкретної справи у строки, встановлені процесуальним законом, повторний автоматизований розподіл здійснюється за ініціативою (повідомлення або службова записка) судді-доповідача за вмотивованим розпорядженням керівника апарату чи заступника керівника апарату в загальному порядку, передбаченому Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (зі змінами та доповненнями) та цими Засадами.

Враховуючи, що розгляд заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення тим самим складом суду, яких ухвалив постанову від 27 липня 2021 року, протягом десяти днів з дня надходження справи, є неможливим у зв`язку з відпусткою судді Олійник А. С., яка не є суддею-доповідачем, що призведе до порушення процесуальних строків розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, відповідно до повідомлення судді-доповідача Погрібного С. О. від 12 серпня 2021 року за розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 серпня 2021 року справу призначено судді-доповідачеві Погрібному С. О., судді, які входять до складу колегії: Ступак О. В. (головуючий), Гулейков І. Ю., Крат В. І., Яремко В. В.

Оцінка аргументів, викладених у заяві про ухвалення додаткового рішення

Згідно із підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається, крім іншого, і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141, 142 ЦПК України.

У статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року у справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «У разі, якщо касаційна інстанція, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює судове рішення про скасування судових рішень та ухвалення нового судового рішення або змінює судові рішення повністю або частково (стаття 412 ЦПК України), цей суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Якщо суд касаційної інстанції скасував судові рішення з передачею справи на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції (стаття 411 ЦПК України) або постановлено будь-яке інше судове рішення, крім передбаченого статтею 412 ЦПК України, то розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Подібні висновки зроблені також Великою Палатою Верховного Суду під час вирішення питання про розподіл судових витрат за результатами касаційного перегляду справ. Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 198/305/15-ц (провадження

№ 14-704цс19) зазначила, що оскільки справа підлягає передачі до суду першої інстанції на новий розгляд, тобто її розгляд не закінчено, то питання про розподіл судових витрат не вирішується.

У постанові від 24 листопада 2020 року у справі № 908/137/18 (провадження № 12-106гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що враховуючи висновок про часткове задоволення касаційної скарги та направлення справи на новий розгляд до місцевого господарського суду, розподіл коштів, сплачених за подання касаційної скарги, буде здійснено за результатами вирішення спору в цій справі.

Направляючи справу на новий судовий розгляд, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 521/2993/13-ц (провадження № 14-736цс19) зазначила, що частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Оскільки справа передана до суду першої інстанції на новий розгляд, тобто її розгляд не закінчено, тому питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Відповідно, здійснюючи розподіл судових витрат, Велика Палата Верховного Суду також дійшла висновків, що у разі незакінчення розгляду справи, ухвалення судом касаційної інстанції рішення про направлення справи на новий розгляд, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не вирішується.

Враховуючи, що постанова про передачу справи на новий розгляд не є остаточним вирішенням спору по суті, тому висновки про розподіл судових витрат у такому випадку будуть вважатися передчасними, а отже, підстави для розподілу судових витрат шляхом ухвалення додаткового рішення відсутні.

ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТОМ РОЗГЛЯДУ ЗАЯВИ ПРО УХВАЛЕННЯ ДОДАТКОВОГО РІШЕННЯ

Враховуючи визначені процесуальним законом стислі строки розгляду таких процесуальних звернень, як заяви про ухвалення додаткового рішення у справі (протягом десяти днів з дня надходження заяви/справи), предметом розгляду справи є вимоги про поновлення на роботі ОСОБА_1 , а також те, що Верховний Суд 27 липня 2021 року постановив рішення про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, спір розглядається судами з травня 2020 року, обґрунтованим та з метою виконання одного із завдань цивільного судочинства - своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ - Верховний Суд вважає за доцільне вирішити подану ОСОБА_1 заяву про ухвалення додаткового рішення у справі та відмовити у її задоволенні, а справу направити до суду першої інстанції відповідно до ухваленого 27 липня 2021 року Верховним Судом рішення за результатами розгляду касаційної скарги Відділу культури і туризму.

Отже, з урахуванням наведеного аналізу норм процесуального права, а також висновку щодо суті касаційної скарги (направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції), розподіл судових витрат та витрат на правову допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалить) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

За таких обставин підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат додатковим рішенням (постановою) відсутні.

Керуючись статтями 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення залишити без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді І. Ю. Гулейков

В. І. Крат

С. О. Погрібний

В. В. Яремко