Провадження № 2-н/638/2804/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Невеніцин Є.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ковальчук Марії Григорівни про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості за договором купівлі-продажу від 12.04.2021 року,-

встановив:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості за договором купівлі-продажу від 12.04.2021 року у розмірі 6904,30 грн.

Вивчивши подану заяву, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 7 ч. 1ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи-підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором).

Представник заявника зазначає, що 12.04.2021 року заявником на сайті здійснена покупка автомобільних шин, товар оплачений шляхом переказу на картковий рахунок ОСОБА_2 , продавцем не виконані умови договору купівлі-продажу автомобільних шин, укладеного 12.04.2021 року на сайті.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Порядок укладення електронного договору визначений Законом України «Про електронну комерцію».

Пунктом 5 ч.1 ст.3 вищевказаного закону визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Частинами 3,11 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар

Разом з тим, п. 7 ч. 1ст. 161 ЦПК України імперативно визначено, що судовий наказ може бути видано за договором укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі.

В порушення вищевказаних вимог представником заявника не надано доказів укладення договору в письмові або в електронній формі, тобто відсутні документи що підтверджують порушення суб`єктивного права або документи, що підтверджують виникнення права вимоги, зокрема письмовий договір або підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона тощо.

Надані заявником виписки за рахунком, не підтверджують наявність між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 договірних відносин порядок розгляду яких врегульовано саме наказним провадженням, а не позовним.

Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі, якщо із заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.165, 260 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Ковальчук Марії Григорівни про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості за договором купівлі-продажу від 12.04.2021 року.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст.261 ЦПК України та може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Є.В.Невеніцин