Справа № 2-2345/11
У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді - Панченко О.М.

за участю секретаря судових засідань - Тимошенко К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» - ОСОБА_1 про заміну сторони його правонаступником та поновлення строків для його пред"явлення по цивільній справі за позовними вимогами ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строків для його пред"явлення, в якій просить суд здійснити заміну сторони по справі № 2-2345/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованісті за договором в розмірі 39 464 грн. 93 коп., судовий збір в розмірі 394 грн. 65 коп., 120 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи, а саме стягувача - ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника - ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», а також поновити строк для пред"явлення виконавчого листа про що постановити відповідну ухвалу.

Представник заявника та заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися судом про день, час та місце розгляду заяви, представником заявника у заяві було заявлено клопотання про розгляд у його відсутності.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви з наступних підстав.

Як було встановлено в судовому засіданні, заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.04.2011 року по справі № 2-2345/11 було задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованісті за договором в розмірі 39 464 грн. 93 коп., стягнуто судовий збір в розмірі 394 грн. 65 коп., 120 грн. витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. Рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили.

05.08.2020 року між ПАТ «Надра» та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП»був укладений Договір № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги за кредитним довором, відповідно до якого ПАТ КБ «Надра» відступило ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», а ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП»набуло право вимоги заборгованості за Кредитним договором № дог14/П/72/2008-980 від 29.01.2008 року.

30.09.2020 року між ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП»та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ»був укладений Договір № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги за кредитним довором, відповідно до якого ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП»відступило ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», а ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ»набуло право вимоги заборгованості за Кредитним договором № дог14/П/72/2008-980 від 29.01.2008 року.

У результаті укладення вказаного вище договору факторингу, кредитором у зобов`язанні, що було предметом розгляду справи № 2-2345/11 стало ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», яке згідно умов договору набуло права вимагати замість первісного кредитора належного виконання боржником зобов`язань в межах переданого права вимоги.

Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 ЦК України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з комплексного аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України можна зробити висновок про те, що заміна кредитора в зобов 'язанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов 'язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то ч. 5 ст. 15 Закон України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

В ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013 року зазначила:

«Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов 'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов 'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Як вже зазначалося, в Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 20.11.2013 року, при перегляді ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.06.2013 року, встановлено, що заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадженняу разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18.04.2011 року станом на сьогоднішній день залишається не виконаним.

Аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ»про заміну сторони виконавчого провадження заснована на законі, а тому підлягає задоволенню.

Що стосується поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, то слід зазначити наступне.

Відповідно норм ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що у виконавчому документі зазначаються строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки:

1)посвідчення комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган - протягом трьох місяців;

2)інші виконавчі документи - протягом трьох років, якщо інше не передбачено законом.

Строки виконання судових рішень встановлюються - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню,- з наступного дня після його прийняття.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання.

Стаття 433 ЦПК Украни передбачає поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а саме: у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядов справу як суд першої інстанції і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Водночас, також слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст.6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п.1 ст.6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975 п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29.07.1998, п. 37).

Враховуючи те, що судом задовольняється заява про заміну стягувача у виконавчому листі, а тому суд вважає, що є всі підстави і для задоволення заяви в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 442 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» - Кириченко Ольги Миколаївни про заміну сторони його правонаступником та поновлення строків пред"явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовними вимогами ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження у справі №2-2345/11, а саме: стягувача - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (ідентифікаційний код юридичної особи 43115064, місцезнаходження: 49019, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 54, кім. 402).

Визнати поважними причини пропуску ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» строку для пред`явлення виконавчого листа № 2-2345/11 до виконання, що виданий Деснянським районним судом м. Києва від 18.04.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованісті за договором в розмірі 39 464 грн. 93 коп., судовий збір в розмірі 394 грн. 65 коп., 120 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи та поновити строк для його пред"явлення до виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя: О.М. Панченко