Справа № 275/290/21
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ухвала про відмову у відкритті провадження)

31 березня 2021 року

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Данилюк О. С. , розглянувши позовну заяву Фермерського Господарства «Добробут-В» до Брусилівської селищної ради Житомирської області про визнання рішення протиправним та його скасування, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява Фермерського Господарства «Добробут-В» до Брусилівської селищної ради Житомирської області про визнання пункту 2 рішення № 243 сьомої сесії Брусилівської селищної ради Житомирської області восьмого скликання « Про передачу ТОВ «Агро Нові Озеряни» в користування на умовах оренди земельних ділянок» протиправним та його скасування, оскільки передані ТОВ «Агро Нові Озеряни» земельні ділянки перебувають в оренді ФГ «Добробут-В».

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Так, Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України Про судоустрій і статус суддів).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства, зокрема коли розгляд таких справ передбачений Господарським Процесуальним Кодексом України (стаття 20 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

При цьому згідно п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці

Із аналізу наведених процесуальних норм випливає, що для віднесення спору до юрисдикції господарського суду визначальними є суб`єктний склад спірних правовідносин.

З позовної заяви ФГ «Добробут-В» вбачається, що позивач, який є юридичною особою, звернувся до суду з позовом на захист свого порушеного права на земельні ділянки, які, на його думку, були незаконно передані рішенням Брусилівської селищної ради Житомирської області в оренду іншій юридичній особі, який, зважаючи на склад осіб, в силу ст.ст. 4, 20 ГПУ України підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Положеннями п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справи «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду» але й дотримання таким судом певних норма, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zandv.Austria» (заява № 7360/76, доповідь Європейської комісії з прав людини від 12 жовтня 1978 року), висловлено думку, що термін « судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належить до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги те, що даний спір виник між юридичною особою та органом місцевого самоврядування з приводу порушеного права на землю, суддя вважає, у відкритті провадження за позовної заявою ФГ «Добробут-В» необхідно відмовити з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Роз`яснити позивачу його право на звернення із вказаними позовними вимогами у порядку господарського судочинства до Господарського суду Житомирської області.

На підставі викладеного та керуючись ст. 186 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою Фермерського Господарства «Добробут-В» до Брусилівської селищної ради Житомирської області про визнання рішення протиправним та його скасування, відмовити.

Роз`яснити позивачу його право на звернення із вказаними позовними вимогами у порядку господарського судочинства до Господарського суду Житомирської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: О. С. Данилюк