Справа №515/1704/20
Провадження №2/515/135/21
Татарбунарський районний суд Одеської області
13 серпня 2021 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Тимошенка С.В.
за участю: секретаря судового засідання Комерзан Л.І.
представника позивача - адвоката Давиденка К.В.
відповідача ОСОБА_1
представника третьої особи (за довіреністю) Шалар Л.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області циві- льну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Татарбунарська міська рада Одеської області,
про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,
В С Т А Н О В И В:
10 грудня 2020 року ОСОБА_2 в особі свого представника звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_1 віднос- но їх неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягувати з них алі- менти на утримання дитини. посилаючись на наступні обставини.
Вона є рідною тіткою неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його бать- ками являються ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Вже більше восьми місяців племінник меш- кає в її родині за адресою: АДРЕСА_1 . За цей період від- повідачі у справі не поцікавилися життям сина, станом його здоров`я, фізичним та духовним роз- витком, не цікавляться його долею, тобто самоусунилися від його вихованням, змінили номери те- лефонів та виїхали кожен в невідомих напрямках, оскільки шлюб між ним був розірваний на під- ставі рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 05.06.2012 р. Її родина дуже прив`язалася до племінника та в майбуйтньому має намір офіційно оформити над ним опіку, а зго- дом можливо його усиновити, якщо він цього забажає. Зазначені факти вона розцінює як ухилення від виховання дитини матір`ю та батьком, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За та- ких обставин вважає, що відповідачів необхідно позбавити батьківських прав, тому, діючи у інте- ресах дитини, вона звернулася до суду з даним позовом.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.47) .
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав (а.с.20).
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце роз- гляду справи за місцем реєстрації сповіщався належним чином - рекомендованим листом з повідо- мленням, до суду повернувся конверт із поміткою "не проживає" (а.с.23, 25, 30). Тому її викликано до суду шляхом опублікування оголошення на веб-сайті Татарбунарського районного суду на 17. 02.2021 р. на 13.20 год., на 05.05.2021 р. на 14.20 год. та на 13.08.2021 р. на 14.30 год., але вона жо- дного разу до суду не з`явилася, у відповідності до ст.178 ЦПК України відзиву до суду та учас- никам справи не надіслала.
Представник третьої особи також у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с.48).
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача ОСОБА_3 , врахову- ючи наявність достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з ухваленням заочного рішення, у відповідності до ст.ст.280-282 ЦПК України.
Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд сп- рави за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозапису- вального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється.
Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підля- гають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
В силу ст.19 Конвенції про права дитини, держави - учасники зобов`язані вживати усіх необ- хідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психо- логічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи.
За змістом п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківсь- ких прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.15 своєї постанови № 3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про поз- бавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тоб- то прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивно- го з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Згідно копії паспорту серії НОМЕР_1 (а.с.4) позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Татарбу- нари Одеської області.
Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.6) підтверджується, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Татарбунари Одеської області, його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання (а.с.7) вбачається, що ОСОБА_5 проживає в родині тітки - ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 . Умови проживання добрі, пічне опалення, всі кімнати облаштовані сучасними меблями та технікою. У хлопчика є окрема кімната, наявне ліжко, телевізор, шафа та письмовий стіл. Вихова- нням хлопчика займається бабуся ОСОБА_6 та тітка, мати самоусунулася від виховання си- на.
За місцем навчання ОСОБА_5 характеризується позитивно, зарекомендував себе як здіб- ний, активний та комунікабельний учень, користується авторитетом серед однокласників. Є ліде- ром у дружньому спілкуванні, бере активну участь у громадському житі класу, до доручень стави- ться відповідально. Батьки протягом певного періоду не цікавляться життям сина, навчанням, тіт- ка та бабуся, які турбуються про нього, створюють всі необхідні умови для проживання та навчан- ня, мати хлопчика не йде на контакт з класним керівником, а батько взагалі не цікавиться навча- льними успіхами сина (а.с.8).
З листа Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області від 19.10.2020 р. (а.с.9) слідує, що на даний час місце знаходження ОСОБА_3 не встановлено.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 30.06.2021 р. (а.с.46), Татарбунарська мі ська рада Одеської області, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьків- ських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 .
В силу ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою роз- витку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за вихова- ння, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані ви- ховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчан- ня, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, го тувати її до самостійного життя та праці.
Як передбачено ч.7 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
За змістом ч.ч.1, 2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Ба- тьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ч.1 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Статтею 27 Конвенції «про права дитини» від 20.11.1989 р. (ратифікована Постановою ВР Ук- раїни № 789-ХІІ від 27.02.1991 р.) передбачено право кожної дитини право на рівень життя, необ- хідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) прису- джуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з ба- тьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
В силу ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забез- печення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бу- ти меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Пленум Верховного Суду України у п.17 своєї постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. № 3, роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд по винен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх до чки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
В судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ухиля- ляються від виконання батьківських обов`язків щодо утримання та виховання свого неповноліт- нього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не піклуються про фізичний і духовний ро- звиток дитини, не проявляють заінтересованості у його подальшій долі, не цікавляться його успі- хами, станом здоров`я, крім того ОСОБА_1 не заперечує проти позбавлення його батьків- ських прав. Зазначені фактори суд оцінює як ухилення від виховання дитини та свідомого нехту- вання ними своїми обов`язками.
Зважаючи на дані обставини та враховуючи інтереси дитини, суд вважає за можливе та необхі- дне позбавити ОСОБА_3 та ОСОБА_1 батьківських прав стосовно їх неповноліт- нього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як передбачено ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову, тобто у даному випадку з 10.12.2020 р
Крім того, з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 підлягають солідарному стягне- нню судові витрати, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.150, 155, 164-166, 180, 182, 191 СК України, ст.ст.76- 81, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно їх неповнолітньої дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн. з кожного щомісячно на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на- родження, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття, починаючи з 10.12.2020 р.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , судовий збір в розмірі 840,00 грн.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , судовий збір в дохід держави в розмірі 908,00 грн.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про голошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відпові- дача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеля- ційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Тимошенко