Справа № 572/997/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2021 року

Сарненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Слободянюка Б.К.

за участю секретаря судових засідань - Кудіної А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вирівської сільської ради про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сарненського районного суду Рівненської області із позовом до Вирівської сільської ради в якому просить визначити додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, який проживав в Миколаївській області, в будинку для літніх людей. В січні 2121 року їй стало відомо, що після смерті батька залишилося спадкове майно, а саме: земельні ділянки згідно державних актів. Дізнавшись про наявність спадкового майна, вона звернулася до приватного нотаріуса Овдіюка В.П. для отримання свідоцтва про право на спадщину, де їй в усній формі було роз`яснено, що вона пропустила строк для прийняття спадщини. В зв`язку з чим просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини, поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини зазначає необізнаність про наявність спадкового майна.

23.04.2021 року було відкрито провадження в справі та призначено підготовче засідання.

19.05.2021 року ухвалою суду було закрито підготовче засідання та призначено в даній справі судовий розгляд.

В судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала та просила провести розгляд справи без участі сторони позивача.

Представник відповідача Вирівської сільської ради в судове засідання не з`явився, письмовою заявою позовні вимоги визнав, справу просив розглянути без участі представника сільської ради.

Суд дослідивши надані докази, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно дост. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи

Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 встановлено, що батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , встановлено, що 28.01.1989 року було укладено шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого повторно 23.03.2021 року встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ №001093 встановлено, що ОСОБА_2 , належала на праві власності земельна ділянка площею 0,16 га для ведення особистого селянського господарства на території Сарненської області Рівненської області.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ №049811 встановлено, що ОСОБА_2 , належала на праві власності земельна ділянка площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Сарненської області Рівненської області.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії РВ №014010 встановлено, що ОСОБА_2 , належала на праві власності земельна ділянка площею 0,50 га для ведення особистого селянського господарства на території Сарненської області Рівненської області.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справа та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 65495932, встановлено, що за параметрами запиту: ОСОБА_2 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , інформація у спадковому реєстрі відсутня.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Відповідно до загальних положень про спадкування, викладених у статтях 1220, 1222, 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, початком перебігу якого є час її відкриття.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За положеннями частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

За змістом зазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Як на підставу позовних вимог, позивач у позовній заяві вказує, що шестимісячний строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки тільки нещодавно їй стало відомо, що після смерті батька залишилося спадкове майно.

Відповідно до роз`яснень, даних у п.24 постанови Пленум Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, необізнаність про наявність спадкового майна, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі № 703/1560/17 (провадження № 61-7643св18).

Враховуючи викладене, суд вважає доводи позовної заяви про те, що шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач пропустила з поважних причин, оскільки тільки нещодавно їй стало відомо про наявність спадкового майна не можуть бути підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, адже необізнаність особи про наявність спадкового майна не є поважною причиною пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, а інших поважних причин для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позивач не навела, доказів, які б підтверджували наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкодили позивачу вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини позивачем не надано а тому у задоволенні позовних вимог, слід відмовити

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1225, 1261,1268 ,1272 -1275 , 1296-1298 ЦК України , ст.ст. 4,5, 263-265 ЦПК України, суд , суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Вирівської сільської ради про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в Рівненській області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сарненський районний суд Рівненської області. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: