КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 752/12524/19

провадження № 22-ц/824/6335/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А.(суддя-доповідач)

суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф.

за участю секретаря судового засідання - Парфенюк В.А.

учасники справи:

позивач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Антоновича,122»

відповідач - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1

на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16 лютого 2021 року у складі судді Чередніченко Н.П.

у цивільній справі за заявою відповідача ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 27 червня 2019 року у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Антоновича,122» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення коштів за час незаконного користування майном, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року представник ОСББ «Антоновича,122» - Ковальчук І.В. звернулася до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення коштів за час незаконного користування майном.

Того ж дня представником позивача подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 червня 2019 року заяву задоволено.

Забезпечено позов шляхом накладення арешту на належний ОСОБА_1 об`єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення (літ. А), загальною площею 188,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

У серпні 2020 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду клопотання про роз`яснення ухвали про забезпечення позову.

У мотивування клопотання зазначала, що з моменту винесення судом зазначеної ухвали позивач чинить відповідачу перешкоди в користуванні її майном, відключає електроенергію в приміщенні, що унеможливлює проведення господарської діяльності, а відтак відповідач вимушена звернутись до суду із даним клопотанням та просить роз`яснити, що відповідно до зазначеної ухвали було накладено арешт на продаж майна, однак, роботи, пов`язані з перепідключенням електроенергії згідно оформленої документації, обов`язково підлягають виконанню.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 лютого 2021 року у задоволенні клопотання відмовлено.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 03 березня 2021 року відповідач звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій простить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення відповідно до клопотання; зобов`язати керівництво ОСББ «Антоновича, 122» відкрити двері в цокольне приміщення площею 46,3 кв.м, яке є власністю відповідача, та не перешкоджати в проведенні ОСОБА_1 господарської діяльності в належних їй на праві приватної власності приміщеннях, а саме в перепідключенні електроенергії.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування вимог зазначає, що з дня постановлення ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 27 червня 2019 року про накладення арешту на належний відповідачеві об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлові приміщення загальною площею 188,8 кв.м, вона не може користуватися своїм майном, оскільки голова правління ОСББ «Антоновича, 122» закрила на замок арештоване приміщення та відключає електроенергію.

Посилається на те, що перешкоджання позивачем роботі офісного приміщення завдає відповідачеві матеріальних збитків та моральних страждань.

Уважає, що вищевказані дії позивача перешкоджають господарській діяльності ОСОБА_1 .

Позивач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не сповістили, клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Відповідно до положень частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності всіх учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про роз`яснення ухвали, суд першої інстанції виходив з того, що ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 27 червня 2019 року, якою було забезпечено позов у даній цивільній справі, є чіткою, зрозумілою та не підлягає роз`ясненню, оскільки, містить вичерпний висновок суду про задоволення заяви про забезпечення позову та накладення арешту на майно.

Окрім того, місцевим судом зауважено, що відповідач у поданому клопотанні ставить питання, які стосуються, зокрема, порядку виконання зазначеної ухвали суду, що не може бути вирішено у розумінні статті 271 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його правильним.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Як зазначено в пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

За змістом вказаних роз`яснень та вимог ст. 271 ЦПК України, підлягає роз`ясненню судове рішення, яким вирішено спір по суті, тобто воно впливає на права, обов`язки та інтереси учасників судового провадження. Роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення судом. Крім того, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих осіб, які будуть здійснювати його виконання. Це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності та визначеності рішення. Тобто, роз`ясненню підлягає судове рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Незрозумілість мотивації судового рішення не може бути метою роз`яснення судового рішення.

Суть роз`яснення судового рішення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові питання та вирішувати невирішені вимоги, він лише має роз`яснити положення ухваленого ним рішення у разі, якщо вони нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Звертаючись до суду з клопотанням про роз`яснення рішення, ОСОБА_1 посилалася на те, що позивач чинить їй перешкоди у здійсненні господарської діяльності, оскільки голова правління ОСББ «Антоновича, 122» навісила замок на арештоване приміщення та відключає електроенергію.

На підставі викладеного відповідач просить роз`яснити ухвалу про забезпечення позову та зобов`язати керівництво ОСББ «Антоновича, 122» відкрити двері в цокольне приміщення площею 46,3 кв.м, яке є власністю відповідача, та не перешкоджати в проведенні ОСОБА_1 господарської діяльності в належних їй на праві приватної власності приміщеннях, а саме в перепідключенні електроенергії.

Зі змісту ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 27 червня 2019 року чітко вбачається, що суд задовольнив заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належний ОСОБА_1 об`єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення (літ. А), загальною площею 188,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, ухвала суду в цій частині є чіткою за змістом, зрозумілою, оскільки не містить жодних положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння, в мотивувальній частині ухвали чітко викладені норми закону, на підставі яких суд дійшов такого висновку, дана ухвала не допускає подвійного тлумачення, а тому підстави для її роз`яснення у суду були відсутні.

До того ж, відповідач як у клопотанні про роз`яснення ухвали просить роз`яснити, що відповідно до зазначеної ухвали було накладено арешт на продаж майна, однак, роботи, пов`язані з перепідключенням електроенергії згідно оформленої документації, обов`язково підлягають виконанню, а в апеляційній скарзі - зобов`язати керівництво ОСББ «Антоновича, 122» відкрити двері в цокольне приміщення площею 46,3 кв.м, яке є власністю відповідача, та не перешкоджати в проведенні ОСОБА_1 господарської діяльності в належних їй на праві приватної власності приміщеннях, а саме в перепідключенні електроенергії.

Такі вимоги є новими, під час розгляду заяви про забезпечення позову не розглядалися, а тому не підлягають вирішенню в порядку, встановленому статтею 271 ЦПК України шляхом роз`яснення ухвали.

Стаття 271 ЦПК України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Виходячи із системного тлумачення положень статті 271 ЦПК України, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане цим Кодексом.

Ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 27 червня 2019 року була предметом перегляду судами апеляційної і касаційної інстанції та за результатами розгляду залишена без змін, тобто відповідач реалізувала своє процесуальне право на оскарження цієї ухвали у зв`язку з незгодою з висновками суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять достатнього обґрунтування, що могло би стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

За викладених обставин, колегія суддів доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали місцевого суду - без змін, як такої, що є законною та обґрунтованою.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16 лютого 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено «06» квітня 2021 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.В. Желепа

О.Ф. Мазурик