Справа № 635/6537/20
Провадження № 2-п/635/22/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Даниленко Т.П.,

за участі секретаря судових засідань Саніної Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 21.01.2021 у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 21.01.2021 позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.07.2011 в сумі 37091 (тридцять сім тисяч дев`яносто одна) гривня 39 копійок, витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.

05.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного судового рішення, в якій просив скасувати заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 21.01.2021 у справі №635/6537/20 і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що заочне рішення підлягає перегляду, оскільки справа розглядалась без його участі та з огляду на відсутність правових підстав стягнення з нього заборгованості. Частиною 1 статті 284 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це. Ухвалення заочного рішення у даній справі за відсутності відповідача суд обґрунтовує тим, що останній був своєчасно і належно повідомлений про день, час та місце розгляду справи, оскільки судова кореспонденція, що направлялась за зареєстрованим місцем проживання відповідача неодноразово поверталась до суду з відміткою пошті «адресат відсутній за вказаною адресою» та шляхом подання оголошення про виклик до суду через інтернет-сайт «Судова влада України». Однак, відповідач не згоден з тим, що вважається належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи, оскільки разом з членами сім`ї фактично мешкає за зареєстрованим місцем проживання та на вказану адресу судова кореспонденція або повідомлення з поштового відділення про необхідність отримання кореспонденції не надходили. За таких обставин, відповідачу не було відомо про відкриття провадження по справі та відповідач не мав можливості бути присутнім у судовому засіданні і повідомити суду поважність причин неявки. Неповідомлення відповідача про розгляд справи позбавило останнього передбаченого цивільним законодавством права надати суду докази, якими заперечує проти позову та призвело до порушення норм процесуального права. Крім того, відповідач не згоден з позовними вимогами, вважає їх незаконними та необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню, з наступних підстав. За заявою відповідача від 26.07.2011 останньому надано кредитну картку та встановлено кредитний ліміт. Позивач в позовній заяві посилається що вказана в заяві а разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та банком Договір пре надання банківських послуг. З огляду на невиконання умов цього договору, на думку позивача, у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.07.2011 в сумі 37091 (тридцять сім тисяч дев`яносто одна) грн. 39 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3302,35 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 31789,04 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором у розмірі 2000,00 грн. Однак, відповідач не згоден з такою позицією позивача та вважає, що останній, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості і, зокрема, заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами та пенею. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором №б/н від 26.07.2011, посилався на «Умови та правила надання банківських послуг» і «Тарифи банку», які викладені на банківському сайті, як невід`ємні частини спірного договору. Але, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці «Умови та правила надання банківських послуг» і «Тарифи банку» розумів відповідач та ознайомився і погодився саме із ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені) у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, слід зазначити, що роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження №6-16цс15). Таким чином, відповідач вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки «Умови та правила надання банківських послуг» і «Тарифи банку», що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з «Умов та правила надання банківський послуг» і «Тарифів банку» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві «Умови та правила надання банківських послуг» і «Тарифи банку», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків і пені за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з «Умови та правила надання банківських послуг» і «Тарифи банку», що міститься в матеріалах справи, враховуючи те, що вони не визнаються відповідачем та не містить його підпису, можна зробити висновок про неможливість розцінювати надані банком «Умови та правила надання банківських послуг» і «Тарифи банку» як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 26.07.2011 шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09.03.2021 поновлено ОСОБА_1 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 21.01.2021 по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено його заяву про перегляд заочного рішення до розгляду в судовому засіданні.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 287 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення суду та матеріали цивільної справи №635/6537/20, суд зазначає про таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, зі змісту зазначеної норми випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливо у випадку встановлення судом двох обставин:

-відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин;

-докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Під час судового розгляду судом вище зазначені обставини не встановлені.

Так, згідно інформації, отриманої судом в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області, відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Жодних інших даних, в тому числі про фактичне місце проживання відповідача за іншою адресою, матеріали справи не містять.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, судові повістки про виклик відповідача ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 30.11.2020, 21.01.2021, були направлені останньому за вказаною адресою своєчасно та у встановленому законом порядку, а отже, відповідач був повідомлений про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, проте у судові засідання жодного разу не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Судова кореспонденція, що направлялась за зареєстрованим місцем проживання відповідача, а саме АДРЕСА_1 , неодноразово поверталась до суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Тобто, ОСОБА_1 судові виклики не отримував.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідач отримав, направлені за цією ж адресою: заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 21.01.2021, що підтверджується особистим підписом у зворотному повідомленні про вручення поштового відправлення 18.02.2021, яке вручено ОСОБА_1 особисто; виклик суду на 07.04.2021, що підтверджується особистим підписом у зворотному повідомленні про вручення поштового відправлення 02.04.2021, яке вручено ОСОБА_1 особисто.

Факт отримання відповідачем заочного рішення та виклику суду про його перегляд та неотримання ним інших судових викликів, які направлялись судом на одну і туж адресу, на думку суду, свідчить про навмисне ухилення останнього від отримання окремої судової кореспонденції, що не може розцінюватись як неповідомлення учасника справи про розгляд справи та позбавлення можливості останнього скористатись своїми процесуальними правами під час розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не доведена поважність причин неявки до суду та ненадання відзиву на позовну заяву.

В свою чергу доводи відповідача ОСОБА_1 щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права можуть бути підставою для апеляційного оскарження рішення суду, а не для скасування заочного рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обставини, викладені заявником в заяві про перегляд заочного рішення не можуть бути підставою для скасування заочного рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.287 ЦПК України в результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Керуючись ст.ст. 247, 287- 288 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 21.01.2021 у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 21.01.2021 по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя Т.П.Даниленко