ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-з/819/80/21
30 липня 2021 року м. Херсон
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя-доповідач)Пузанової Л.В.,
суддів:Склярської І.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Прохоренко В.В. від 24 січня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди,
06 серпня 2019 року Херсонський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , задовольнив, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 січня 2019 року скасував і ухвалив нове судове рішення, яким відмовив у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання інформації недостовірною та такою, що принижує честь, гідність, її спростування та відшкодування моральної шкоди.
Постановою Верховного Суду від 26 квітня 2021 року наведене судове рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.
22 червня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.
Посилаючись на те, що судом апеляційної інстанції не вирішено питання про судові витрати, заявник просила ухвалити додаткове рішення про стягнення із ОСОБА_3 на її користь понесених нею судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2 893,80 грн та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема з надіслання на адресу позивача поштового відправлення засобами поштового зв`язку вартістю 19,24 грн.
У підтвердження понесених нею судових витрат заявник послалася на квитанцію про сплату судового збору при поданні апеляційної скарги у розмірі 2 893,80 грн та на фіскальний чек АТ «Укрпошта», зазначивши, що оригінали наведених доказів містяться в матеріалах справи.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах питання, що підлягає судовому розгляду, колегія суддів зробила висновок про те, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно із частиною 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовано статтею 141 ЦПК України, відповідно до частини восьмої якої розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Оскільки про стягнення з ОСОБА_3 понесених при поданні апеляційної скарги судових витрат ОСОБА_1 заявила в апеляційній скарзі, додавши до неї документ про сплату судового збору у розмірі 828 грн, а 02 травня 2019 року на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 26 квітня 2019 року про залишення без руху апеляційної скарги - надала оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 2 065,80 грн (том 1, а.с.86,109, 113,114), колегія суддів вважає, що підстави для залишення заяви відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення без розгляду відсутні, тому порушене заявником питання підлягає вирішенню у порядку, визначеному статтею 270 ЦПК України, пунктом четвертим частини першої якої передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Обмежень у стягненні із відповідної сторони суми сплаченого іншою стороною судового збору за наведеним вище правилом норми цивільного процесуального законодавства не містять, тому ухвалення судом апеляційної інстанції рішення про відмову у задоволенні позову є підставою для стягнення із позивача на користь відповідача сплаченого нею при поданні апеляційної скарги судового збору в розмірі 2 893,80 гривень (828 грн + 2 065,80 грн).
Разом із тим, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з вчиненням дій з направлення поштового відправлення на адресу позивача, оскільки вимоги в цій частині заявником не обґрунтовані та неконкретизовані, зокрема, не зазначено яке поштове відправлення було надіслано позивачу та чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.
Крім того ОСОБА_1 у визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України строк про такі витрати як такі, що підлягають розподілу між сторонами, не заявляла.
На підставі викладеного, керуючись статтями 137, 141, 270 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалити у справі додаткове судове рішення.
Стягнути з ОСОБА_3 , який проживає в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , судові витрати у розмірі 2 893,80 гривень (дві тисячі вісімсот дев`яносто три гривні 80 коп.).
В іншій частині вимог відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Головуючий Л.В. Пузанова
Судді: І.В. Склярська
Т.Г. Чорна