ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2/753/1526/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ПОСТАНОГОВІЙ І.О.

за участю сторін

позивач не з`явився;

відповідач не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини за минулий час

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2 ) про стягнення аліментів, у якому позивачем заявлені вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. щомісячно за минулий час, починаючи з 19 лютого 2014 року по день подання цього позову, а саме до 19 листопада 2020 року. Також позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з цим позовом та до досягнення дитиною повноліття, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з відповідачем має малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 19 лютого 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина в сумі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з 16.01.2014 року та до досягнення ним повноліття. На виконання зазначеного рішення 19 лютого 2014 року видано виконавчий лист №758/5660/14, який перебував на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві.

У подальшому, за домовленістю з відповідачем, на його вимогу, позивач забрала з відділу державної виконавчої служби виконавчий лист, виданий на виконання рішення про стягнення з відповідача аліментів, та передала його оригінал останньому.

Позивач зазначає, що відповідач грошової допомоги на утримання дитини не надавав, починаючи з дня постановлення рішення про стягнення з нього аліментів відбував покарання у Черкаській виправній колонії №62 Управління державної пенітенціарної служби України в Черкаській області, згодом за позовом позивача був позбавлений батьківських прав.

Враховуючи наведене, а також свідоме ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, вжиття позивачем заходів щодо одержання аліментів з відповідача, позивач з метою захисту прав та інтересів дитини звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 07 грудня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у судове засідання.

У відбувшихся судових засіданнях, представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач та його представник проти позову частково заперечили, виклали свої пояснення у наданому суду відзиві.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 травня 2021 року закрито провадження у даній справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з цим позовом та до досягнення дитиною повноліття, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд, в порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 червня 2013 року по 13 листопада 2015 року. Від даного шлюбу у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про його народження, копія якого наявна в матеріалах справи.

Дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 19 лютого 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з 16.01.2014 року та до досягнення ним повноліття. На виконання зазначеного рішення 19 лютого 2014 року видано виконавчий лист №758/5660/14.

Як вказує позивач, за домовленістю з відповідачем, а саме на його вимогу, нею було подано заяву до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва про повернення виконавчого документа, яка постановою державного виконавця від 12.12.2016 року була задоволена та, у подальшому, оригінал виконавчого листа було передано позивачем відповідачу.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Водночас, відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Так, на обґрунтування позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час позивач послалася на свідоме ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, вжиття нею заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Однак, вказані обставини спростовуються наявністю рішення Подільського районного суду міста Києва від 19 лютого 2014 року, яким стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини саме з 16 січня 2014 року. Посилання на відсутність у позивача виконавчого документа, виданого на виконання зазначеного рішення суду, не беруться судом до уваги, оскільки переданий він відповідачу у добровільному порядку, про що і вказувала позивач у позовній заяві.

Виходячи з викладеного вище, наявності рішення суду про стягнення з відповідача на корить позивача аліментів на утримання дитини, відсутності будь-яких доказів ухилення відповідача від їх сплати, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача на її користь аліментів за минулий період.

На підставі викладеного та керуючись стст. 7, 180, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України, та стст. 10, 12-13, 76-80, 133, 141,263-265, 268, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини за минулий час - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ КАЛІУШКО Ф.А.