Справа № 461/323/21 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/811/1835/21 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

09 серпня 2021 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді Левика Я.А., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Галицького районного суду м. Львова від 09 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Львівської обласної прокуратури про стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

рішенням Галицького районного суду м. Львова від 09 квітня 2021 року позов задоволено частково.

Дане рішення оскаржила Державна казначейська служба України.

Однак, як вбачається із скарги та доданих до неї документів така подана всупереч вимогам ст. 357 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Так, особою, що подала скаргу не сплачено судового збору у встановленому законом порядку за її подання, а також не додано доказів, які б свідчили про її звільнення від сплати судового збору.

Так, апеляційна скарга може бути прийнята до розгляду за умови сплати:

- судового збору згідно пп. 6, п 1, ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (чинного на момент подання апеляційної скарги) в розмірі 1362 грн. (150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, враховуючи наявність однієї немайнової вимоги) за такими реквізитами:

Найменування суду: Львівський апеляційний суд

Адреса суду: 79008, м.Львів-8, пл. Соборна, 7

Отримувач коштів: УК у Личаківському районі м. Львова

(Личаківський) 22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38007620

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA6080081

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Львівський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Натомість, представник апелянта у апеляційній скарзі зазначає, що позивачем у цій справі при поданні позовної заяви судовий збір не сплачувався та при поданні позовної заяви ставка судового збору становила 0% розміру мінімальної заробітної плати, відтак ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення за даною категорією справ також становить 0%.

Однак, таке твердження апелянта не слід вважати обґрунтованим.

Так, згідно п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги, судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Аналіз положення пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», що є спеціальним в застосуванні до спірних правовідносин, дає підстави дійти висновку про те, що судовий збір не справляється саме позивачем за подання позовної заяви у вказаній категорії справ, Державна казначейська служба, як відповідач у справі, не є тією особою на яку поширюються норми цієї статті.

Враховуючи наведене, хоча судовий збір позивачем за подання позовної заяви не сплачувався, однак такий підлягає до оплати при поданні апеляційної скарги відповідачем, виходячи зі ставки судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. Також, наявність пільги у вигляді звільнення від сплати судового збору, передбаченої Законом України «Про судовий збір», не вважається нульовою ставкою судового збору.

Крім цього, Закон України «Про судовий збір» не містить норм, які б звільняли Державну казначейську службу України від сплати судового збору.

Крім того, подана апеляційна скарга не відповідає вимогам частини третьої статті 356 ЦПК України, відповідно до якої апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Відповідно до змісту п.1 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

На підтвердження повноважень особи, яка підписала касаційну скаргу, суду апеляційної інстанції надано довіреність від 11 січня 2021 року № 5-18-08/545, якою Державна казначейська служба доручає заступнику начальника Юридичного відділу Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області Стегнію А.В. бути представником Державної казначейської служби України у судах.

Подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки всупереч частини третьої статті 356 ЦПК України вона підписана Стегнієм А.В., повноваження якого на представництво інтересів Державної казначейської служби України не підтверджені належним чином.

Частинами першою, третьою статті 58 ЦПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (частина четверта статті 58 ЦПК України).

Отже, процесуальний кодекс розмежовує такі юридичні категорії, як «представництво» і «самопредставництво».

Самопредставництво юридичної особи це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (органу державної влади) без додаткового уповноваження (довіреності).

Апеляційна скарга та додані до неї матеріали не містять визначених частиною четвертою статті 58 ЦПК України документів, які можуть підтвердити повноваження Стегнія А.В. представляти Державну казначейську службу Українив порядку самопредставництва.

Що стосується здатності ОСОБА_2 представляти Державну казначейську службу України на підставі довіреності, варто зазначити наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 60 ЦПК України представником в суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових правовідносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 62 ЦПК України документами, які підтверджують повноваження представників у цивільному процесі, є довіреність юридичної особи; повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Пунктом 18 розділу XІІІ «Перехідних положень» ЦПК України встановлено, що положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.

02 червня 2016 року Верховною Радою України було прийнято зміни до Конституції України (Закон України №1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)»), відповідно до яких розділ XV «Перехідні положення» Основного Закону України було доповнено пунктом 16-1, підпункт 11 якого передбачає, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції з 01 січня 2019 року.

Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01 січня 2020 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Вказані зміни набули чинності 30 вересня 2016 року.

Відтак, з 01 січня 2020 року представництво Державної казначейської служби Українив судах має здійснюватися виключно адвокатом.

Подана до апеляційного суду від імені Державної казначейської служби Україниапеляційна скарга підписана Стегнієм А.В. на підставі довіреності від 11 січня 2021 року. У Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні відомості про те, що Стегній А.В. має статус адвоката, і документа, який би це посвідчував, до апеляційної скарги не додано.

У зв`язку з вищенаведеним, апелянту необхідно надати належні докази на підтвердження повноважень особи, яка підписала апеляційну скаргу, якими у розумінні наведених вище процесуальних норм можуть слугувати, положення, трудовий договір (контракт), посадова інструкція, наказ про призначення на посаду, статут тощо.

Вказане відповідає правовій позиції, викладеній в ухвалі Верховного Суду від 21.04.2020 року у справі №639/7781/16-ц.

Враховуючи вказане, апеляційну скаргу слід залишити без руху для усунення вказаних вище недоліків, а саме сплати судового збору за подання скарги у відповідності до вимог закону за вказаними вище реквізитами, або подання суду доказів звільнення від сплати судового збору, подання належних доказів на підтвердження повноважень особи, яка підписала апеляційну скаргу, якими у розумінні наведених вище процесуальних норм можуть слугувати, положення, трудовий договір (контракт), посадова інструкція, наказ про призначення на посаду, статут тощо.

Особу, що подала скаргу слід попередити про те, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали апеляційна скарга буде вважатись неподаною та їй повернута.

Оригінал квитанції, що підтверджує сплату судового збору, або докази звільнення від сплати судового збору та інші документи на виконання вимог ухвали, необхідно у визначений строк подати Львівському апеляційному суду.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, -

у х в а л и в :

апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Галицького районного суду м. Львова від 09 квітня 2021 року залишити без руху.

Надати особі, що подала скаргу строк для усунення недоліків апеляційної скарги десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

У випадку невиконання вимог ухвали у встановлений строк апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернена особі, яка її подала.

Суддя Я.А. Левик