Справа № 156/423/20 Головуючий у 1 інстанції: Федечко М. О.
Провадження № 22-ц/802/816/21 Категорія: 10 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Матвійчук Л.В., Осіпука В.В.,

з участю:

секретаря судового засідання Губарик К.А.,

представника позивача Шумського А. А,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Литовезької сільської ради Волинської області, третя особа Державний реєстратор виконавчого комітету Литовезької сільської ради, про визнання права власності на майно, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 25 березня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що вона придбала у жителів с. Заставне, колишніх членів сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода», дванадцять майнових сертифікатів про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства з метою зайняття індивідуальним сільськогосподарським виробництвом. В подальшому вона обміняла в Литовезькій сільській раді дванадцять придбаних майнових сертифікатів на один сертифікат на загальну суму 68764 грн.

Після вказаного її представник звернувся до голови комісії співвласників майнових паїв із заявою про виділення майна в натурі. Комісія вирішила виділити їй господарську будівлю, що по АДРЕСА_1 , площею 509,7 кв.м із залишковою балансовою вартістю 68764 грн. Складено акт прийому-передачі зазначеної будівлі, зроблено відмітку на майновому сертифікаті, що майно виділене і рекомендовано виготовити технічний паспорт та звернутись до реєстратора для реєстрації права власності на зазначений об`єкт нерухомості.

Позивач зазначала, що технічний паспорт було виготовлено та всі документи подано державному реєстратору. Однак державний реєстратор Іваничівської РДА Єдинак О.О. відмовила у реєстрації права власності на об`єкт нерухомості із тих підстав, що відповідно до рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року у справі № 803/232/15-а підприємство СГТзОВ «Злагода» припинило свою діяльність без правонаступництва і тому видача акту приймання-передачі та відмітка про виділення майна на сертифікаті даним підприємством є незаконним.

На підставі наведеного просила суд визнати за нею право власності на господарську будівлю, що розташована АДРЕСА_1 .

Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 25 березня 2021 року у задоволенні позовної заяви відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

В апеляційній скарзі позивачка вказує, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку стосовно того, що нею не надано доказів на підтвердження дотримання процедури, передбаченої пунктом 9 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики від 14.03.2001 №62, виділення в натурі майна пайового фонду СГ ТзОВ «Злагода» - господарської будівлі загальною площею 509,7 кв. м, адже згідно вказаного пункту виділення зі складу пайового фонду майна в натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників. Також суд вважав, що апелянтом не надано доказів існування правонаступника СГ ТзОВ «Злагода».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_2 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що прийняті рішення 20 січня 2020 року комісією з організації вирішення майнових питань СГ ТзОВ «Злагода» про передачу майнових паїв не можуть свідчити про отримання позивачем права власності на спірне майно. Також суду не надано доказів, які б свідчили про існування правонаступника СГ ТзОВ «Злагода».

Однак із такими висновками колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду України від 17 грудня 2014 року у справі № 6-137цс14 зроблено висновок, що правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак, суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і, залежно від встановленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , діючи через свого представника ОСОБА_3 , який уповноважений на підставі нотаріально посвідченого доручення, придбала у жителів с. Заставне, колишніх членів сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода», дванадцять майнових сертифікатів про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

На підтвердження зазначеного позивачем надано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВЛ № 0271082, що видане Литовезькою сільською радою ОСОБА_1 , яка має право на майновий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ТзОВ «Злагода» с. Заставне Іваничівського району відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 13 квітня 2001 року. Загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 20 березня 2000 року становить 2437669 грн, частка ОСОБА_1 визначена в розмірі 68764 грн, підписано сільським старостою ОСОБА_4 28 січня 2020 року, реєстраційний номер 676. На вказаному свідоцтві є гербова печатка виконавчого комітету Литовезької сільської ради. На звороті свідоцтва зазначено погашено майно згідно акту № 49 - 68764 грн та підпис і завірено печаткою ТзОВ "Злагода" (а.с.13).

Із наданої в суді апеляційної інстанції копії Витягу з Протоколу №1 загальних зборів співвласників майнових паїв - колишніх членів реорганізованого КСП «Лук`янова» від 04.03.2001 р. слідує, що рішенням даних зборів створено комісію з організації вирішення майнових питань в с/г ТзОВ «Злагода», що виникають в процесі реформування, в кількості 15 осіб та надано право цій комісії на видачу майна співвласникам. Тобто, збори співвласників передали право вирішувати питання передачі майна за майновими сертифікатами створеній комісії.

Також позивачем надано акт № 49 від 20 січня 2020 року приймання-передачі основних засобів до виписки з протоколу засідання комісії з організації вирішення майнових питань СГ ТзОВ «Злагода» Іваничівського району Волинської області від 20 січня 2020 року, протокол № 12. Зі змісту цього акта вбачається, що на підставі рішення комісії з організації вирішення майнових питань ТзОВ «Злагода» села Заставне Іваничівського району передано на майновий пай господарську будівлю загальною площею 509,7 кв.м, яка розташована в АДРЕСА_1 , власнику майнового паю ОСОБА_1 . Акт підписаний головою комісії співвласників майнових паїв ОСОБА_5 . Господарську будівлю загальною площею 509,7 кв.м, яка розташована в АДРЕСА_1 , на майновий пай прийняла позивач ОСОБА_1 (а.с. 14).

Позивачем виготовлено технічний паспорт на виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами (господарська будівля), що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 8-12).

ОСОБА_3 , як представник за довіреністю позивачки ОСОБА_1 , звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Іваничівської РДА з метою здійснити державну реєстрацію права власності на будівлю, що розташована в АДРЕСА_1 . Державним реєстратором прав на нерухоме майно Єдинак О.О.

13 березня 2020 року прийнято рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень за № 51593709. Зазначено, що для державної реєстрації права власності у зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств подаються: 1) свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою; 2) акт приймання-передачі нерухомого майна. (а.с.15).

Відмовляючи у державній реєстрації права власності, державний реєстратор покликалась на те, що представником позивача подано майновий сертифікат із відміткою, зробленою Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Злагода", яке припинене постановою Волинського окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року у справі № 803/232/15-а. При цьому, на відмітці відсутні відомості про посаду особи, яка зробила запис. Також на майновому сертифікаті відсутні відомості про конкретно визначене майно, яке виділяється в натурі. Підставою внесення відмітки є акт приймання-передачі № 49, який виданий на людей, які не є власниками наданого майнового сертифікату. Стосовно акту-приймання передачі нерухомого майна, то зазначено, що вказаний документ виданий 20 січня 2020 року, коли підприємство припинено, а правонаступника, який наділений повноваженнями передачі майна членам КСП згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, немає.

На цих же підставах державним реєстратором прав на нерухоме майно Білинець Х. О. виконавчого комітету Литовезької сільської ради Іваничівського району Волинської області 06 травня 2020 року прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 52150168, яким відмовлено у державній реєстрації права власності на будівлю, що розташована в АДРЕСА_1 за позивачем у справі (а.с.16).

Статтею 41 Конституції України, главою 24 ЦК України встановлено, що право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Згідно із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Порядок виділення майнового паю передбачено Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14 лютого 1992 року, Указом Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» від 29 січня 2001 року № 62/2009, постановою Кабінету Міністрів України «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» від 28 лютого 2001 року № 177, Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року №62, Рекомендаціями щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року № 315.

Пунктом 13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 № 177, визначено, що майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. Також передбачено, що у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

Відповідно до частини першої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

У статті 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» вказано, що майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени в частині майна, яке вони одержують при виході з підприємства.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.

Відповідно до вказаних норм законів члени колективного сільськогосподарського підприємства є суб`єктами права власності в частині майна, яке вони одержують при виході з підприємства.

У разі реорганізації підприємства паї його членам або їх спадкоємцям видаються правонаступниками цього підприємства за рахунок майна, яке було віднесене до складу пайового фонду підприємства на дату його реорганізації і передане на баланс правонаступникам (ч.7 ст. 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»).

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначені випадки оформлення права власності на нерухоме майно з видачею відповідного свідоцтва.

Порядок прийняття співвласниками рішень про виділення майна в натурі врегульовано Рекомендаціями щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженими наказом Міністерства аграрної політики України № 315 від 20 травня 2008 року (далі Рекомендації).

Пунктами 2.4, 2.5 Рекомендацій передбачено, що управління майном, що перебуває у спільній частковій власності відповідно до укладеного договору про порядок володіння та користування майном, здійснюється через загальні збори співвласників.

Співвласник, який виявив бажання отримати в натурі належну йому частку майна, що перебуває у спільній частковій власності, подає уповноваженій особі, а у разі її відсутності зборам співвласників відповідну заяву (пункт 4.1 Рекомендацій).

Таким чином, підставою для виділення майнових паїв у натурі чи отримання їх вартості окремими особами є заяви власників майнових паїв про виділення їхнього майна в натурі. Такі заяви розглядають збори співвласників майнових паїв, які приймають відповідні рішення, що оформляються протоколом зборів співвласників.

Зазначене свідчить про те, що порядок виділення майнового паю, його структура віднесені до компетенції органу самоврядування колективного підприємства, або зборів співвласників, які діють відповідно до статуту підприємства та затверджених ним актів, зокрема Положення про пайовий фонд майна.

Тобто, підставою для виділення майнових паїв у натурі чи отримання їх вартості окремими особами є заяви власників майнових паїв про виділення їхнього майна в натурі. Такі заяви розглядають збори співвласників майнових паїв, які приймають відповідні рішення, що оформляються протоколом зборів співвласників.

Як встановлено судом, відповідно до рішення загальних зборів від 04.03.2001 року співвласників майнових паїв, вони передали право на вирішення питання про виділення майна в натурі власникам майнового паю на підставі відповідного свідоцтва створеній в СТзОВ "Злагода" комісії з організації майнових питань.

Згідно з листом Державної реєстраційної служби України від 06.06.2014 № 9299/05-15-14 «Щодо порядку оформлення прав власності на майно, виділене в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств» підставою для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності є свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства з відміткою про виділення майна в натурі, що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою, та акт приймання-передавання майна, підписаний підприємством-правонаступником (користувачем).

Колегія суддів вважає, що висновки суду щодо відмови у позові з підстав припинення юридичної особи СНГ ТзОВ «Злагода» є помилковими з огляду на таке.

Як визначено ст. 80 ЦК України , юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві (стаття 83 ЦК України).

Товариства, які здійснюють підприємницьку діяльність з метою одержання прибутку та наступного його розподілу між учасниками (підприємницькі товариства), можуть бути створені лише як господарські товариства (повне товариство, командитне товариство, товариство з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерне товариство) або виробничі кооперативи чи сільськогосподарські кооперативи, сільськогосподарські кооперативні об`єднання, що діють з метою одержання прибутку (стаття 84 ЦК України).

Відповідно до норм ч.4 ст.87 ЦК України юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Згідно з ч.4. ст.91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Частиною 5 статті 104 ЦК України визначено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

З наданої суду апеляційної інстанції копії судового рішення вбачається, що постановою Волинського окружного адміністративного суду від 12.03.2015 року у справі за позовом Нововолинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області до СТзОВ "Злагода" про припинення юридичної особи вирішено припинити юридичну особу СТзОВ "Злагода" (3). В рішенні вказано, що копія постанови направляється державному реєстратору для внесення до Єдиного реєстру запису про судове рішення та вчинення інших дій, передбачених ст.38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

Згідно зі ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Станом на час ухвалення вказаного судового рішення про припинення товариства "Злагода" стара редакція вказаного Закону передбачала, що державний реєстратор повинен не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи, внести до Єдиного державного реєстру запис щодо цього судового рішення.

З дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення юридичної особи застосовуються обмеження, які встановлені законом, зокрема частиною другою статті 35 цього Закону.

Суд призначає в рішенні щодо припинення юридичної особи у зв`язку з її ліквідацією комісію з припинення (ліквідаційну комісію) та встановлює строк і порядок її роботи. Державний реєстратор вносить до Єдиного державного реєстру запис про призначення комісії з припинення (ліквідаційної комісії) не пізніше наступного робочого дня з дати надходження відповідного рішення.

У разі, якщо в судовому рішенні щодо припинення юридичної особи у зв`язку з її ліквідацією не призначена комісія з припинення (ліквідаційна комісія), державний реєстратор не пізніше трьох робочих днів від дати надходження такого судового рішення вносить до Єдиного державного реєстру запис, в якому вказує як голову комісії з припинення (ліквідаційної комісії) юридичної особи керівника органу управління або особу, яка згідно з відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру, має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, якщо інше не встановлено судовим рішенням.

Порядок внесення державним реєстратором запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи встановлювалися відповідно частинами десятою - дванадцятою статті 36 цього Закону (у попередній редакції, що діяла до 01.01.2016 року).

Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Згідно з долученим до справи апелянтом в судовому засіданні апеляційного суду Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань СТзОВ «Злагода», , місцезнаходження Україна, 45329, Волинська область, Іваничівський район, село Заставне, вул. Клименка, 8А, знаходиться в стані припинення, що не пов`язано з її банкрутством, на підставі судового рішення від 12.03.2015 року №803/232/15-а з набранням чинності 21.04.2015 року, про що 23.04.2015 року за № 7000250 внесено відповідний запис.

Графи з відміткою про припинення чи ліквідацію юридичної особи даний витяг не містить. В реєстрі зазначено відомості про комісію з припинення та вказано дані про ліквідатора - Вайнагія В. Д. як керівника юридичної особи та голови комісії з припинення.

Відповідно до ч. 13 ст. 17 даного Закону (в новій редакції) для державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації на підставі рішення про припинення юридичної особи, прийнятого учасниками юридичної особи або відповідного органу юридичної особи, а у випадках, передбачених законом, - рішення відповідних державних органів, або судового рішення про припинення юридичної особи, не пов`язаного з її банкрутством, після закінчення процедури припинення, але не раніше закінчення строку заявлення вимог кредиторами, подаються такі документи: 1) заява про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації; 2) довідка архівної установи про прийняття документів, що відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню.

Як встановлено ч.13, 14. ст.111 ЦК України, при ліквідації юридичної особи документи, що підлягають обов`язковому зберіганню, передаються в установленому законодавством порядку відповідним архівним установам.

Представником апелянта в суді апеляційної інстанції долучено архівну довідку № 32/01-24 від 09.08.2021 року, видану КУ «Трудовий архів Іваничівської селищної ради» Іваничівського району Волинської області, відповідно до якої повідомлено, що документи про ліквідацію СТзОВ «Злагода» с. Заставне Іваничівського району в архів на збереження не надходили.

Таким чином, запис про перебування юридичної особи в стані припинення на підставі судового рішення не є доказом того, що юридична особа дійсно припинилася та більше не існує.

Оскільки процедура припинення юридичної особи складається з декількох етапів, в ході якої ліквідатором здійснюється ряд відповідних дій, в тому числі і передання до архівної установи документів, які підлягають тривалому зберіганню, а також знищення печаток та штампів, то завершальною стадією в даній процедурі є внесення державним реєстратором до Реєстру даних про проведення реєстрації припинення юридичної особи (ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» від 15.05.2003 року N 755-IV ).

Отже, тільки запис в ЄДРПОУ про припинення юридичної особи підтверджує факт відсутності статусу юридичної особи в товариства.

А тому викладене свідчить про помилковість висновку реєстратора та суду першої інстанції щодо юридичного припинення СТзОВ "Злагода" та неправомірності проставлення печатки товариства на свідоцтві про право власності на майновий пай.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо відсутності на відмітці відомостей про посаду особи, яка зробила відповідний запис, на правильність вчинення таких дій не впливає.

Враховуючи надані суду докази та наведені вище норми закону, що спростовують висновки суду першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та визнати за позивачем право власності на спірне майно.

З цих підстав доводи апеляційної скарги з посиланням на порушення права апелянта є обґрунтованими, районний суд не надав оцінку всім обставинам та доказам у справі, не додержався норм матеріального та процесуального права, а тому в силу ст.376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового - про задоволення позову.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 25 березня 2021 року в даній справі скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на господарську будівлю, розташовану в АДРЕСА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду впродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді