1Справа № 335/4107/15 4-с/335/2/2021
УХВАЛА
28 липня 2021 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Соболєвої І.П.,
за участі секретаря судового засідання Лазоренко Д.М.,
приватного виконавця Шавлукової З.А.,
представника приватного виконавця адвоката Москаленка Д.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни, заінтересована особа ОСОБА_2 ,
- визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни з відкриття виконавчого провадження № 60865751 неправомірними;
- визнати недійсними постанову про відкриття виконавчого провадження № 60865751 від 11.12.2019 та постанову про арешт майна боржника від 18.12.2019;
- визнати виконавчий лист з примусового виконання виконавчого листа № 335/4107/15-ц виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 15.04.2019 таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування скарги зазначено, що виконавчий лист не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», встановленим для виконавчого документа. Окрім того, зазначено, що приватний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання боржником копії цієї постанови.
Разом із скаргою, скаржником подано заяву про поновлення строків звернення до суду. В обґрунтування заяви зазначено, що 15.09.2020 на електронну адресу представника ОСОБА_1 адвоката Власової І.Ю. надійшла відповідь на адвокатський запит, про те, що дійсно на примусовому виконанні у приватного виконавця Шевлукової Заiри Арсенiвни перебуває виконавче провадження № 60865751 3 примусового виконання виконавчого листа № 335/4107/15-ц виданого 15.04.2019 Орджонiкiдзевським районним судом м. Запоріжжя та додані копії документів: копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.12.2019 №60865751, постанову про арешт май на боржника від 18.12.2019. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження отримана боржником через свого представника лише 15.09.2020, до цього часу ОСОБА_1 не був ознайомлений із змістом оскаржуваних постанов, тому просить суд задовольнити заяву про поновлення строку звернення до суду і визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду із скаргою.
Розгляд скарги був призначений на 19.10.2020р., відкладався неодноразово, за різних обставин.
12.10.2020 до суду від ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на скаргу. У відзиві просить відмовити у задоволенні скарги. Мотивуючи це тим, що інформація про отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження лише 15.09.2020. не відповідають дійсності, оскільки Стягувачем у лютому 2020 року до суду подавалась скарга на дії приватного виконавця, яка направлялась, у т.ч. на адресу ОСОБА_1 . Щодо посилання скаржника на ту обставину, що виконавчий лист передбачає звернення стягнення на майно та стягнення судового збору у розмірі 8 855 грн., то скаржник замовчує факт що виконавче провадження зі стягнення судового збору приватним виконавцем не відкривалось. Виконавче провадження відкрито лише в частині звернення стягнення на майно, оскільки кошти в сумі 8 855 грн. погашені боржником , шляхом перерахування їх поштовим переказом. Щодо вимоги про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, скаржник у скарзі взагалі не зазначає підстав, перелік яких міститься у ст. 432 ЦПК України.
13.10.2020 до суду від ОСОБА_1 надійшла уточнена скарга на дії приватного виконавця. Додатково зазначені підстави, а саме: постанова приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження винесена на день раніше ніж отримана заява стягувача ОСОБА_2 , а саме постанова винесена 11.12.2019, а заява стягувача надійшла до приватного виконавця 12.12.2019, про що свідчить штемпель вхідної кореспонденції на заяві «12.12.2019». Окрім того, додатковою підставою зазначено, що 18.12.2019 приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна, проте боржника не було повідомлено про проведення цієї виконавчої дії, і відповідно він був відсутній під час проведення виконавчих дій.
15.10.2020 до суду від приватного виконавця Шавлукової З.А. надійшли заперечення на скаргу. У запереченнях зазначає, що скаржником порушено встановлені Законом строки для звернення зі скаргою до суду, оскільки він обізнаний про відкриття виконавчого провадження, як найменш з лютого 2020 року, при розгляді скарги на дії приватного виконавця у суді, за участю представників боржника. Пояснює, що 11.12.2019 нею було отримано заяву ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 15.04.2019 по справі №335/4107/15-ц. На вхідному штампі на даній заяві помилково зазначена дата 12.12.2019 (має місце звичайна описка). Однак, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження ця заява була отримана і зареєстрована в системі саме 11.12.2019 Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у заяві про примусове виконання рішення стягувач зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати. У заяві про відкриття виконавчого провадження стягувачем зазначено, що сума судового збору 8855,84 гри боржником сплачена. У зв`язку з цим примусове виконання рішення виконавцем стосується лише частини звернення стягнення на квартиру боржника в рахунок погашення заборгованості в сумі 1268815,42 грн. Разом із цим, зазначено, що 11.12.2019 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60865751, копію якої направлено на адресу боржника 14.12.2019, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень. Даний лист не був отриманий боржником та повернення поштової кореспонденції на адресу приватного виконавця із відміткою УДППЗ «Укрпошта» про закінчення терміну його зберігання. Таким чином, вважає, що нею дотримані вимоги ст. 28 Закону «Про виконавче провадження» щодо належного направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження.
19.10.2020 до суду від приватного виконавця Шавлукової З.А. надійшли додаткові пояснення на скаргу, у якій додатково зазначено, що вимога боржника про визнання виконавчого документу таким, не підлягає розгляду в рамках скарги на дії приватного виконавця. Окрім того, зазначає, що немає жодних правових підстав, для її задоволення.
02.11.2020 до суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на уточнену скаргу. Зазначає, зокрема, що чинним ЦПК України не передбачено права Скаржника надавати якісь уточнення або доповнення до скарги. Постанова про відкриття виконавчого провадження направлялась на адресу боржника, зазначену у виконавчому документів, у зв`язку з чим дії приватного виконавця відповідають вимогам ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження». Щодо відсутності боржника при описі майна, то у такому випадку чинним законодавством передбачено обов`язкову участь понятих, що і було дотримано приватним виконавцем.
- зупинити, до розгляду цієї скарги реалізацію квартири, площею 141,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі ДП «СЕТАМ»;
- визнати незаконними дії Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни в частині використання під час здійснення виконавчого провадження звіту щодо ринкової вартості описаного і арештованого майна, що належить ОСОБА_1 , а саме чотирикімнатної квартири, загальною площею 141.5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , складений станом на 23.10.2020 ТОВ «Земля Плюс 2006»;
- визнати таким, що не підлягає використанню при визначенні початкової ціни під час проведення торгів з реалізації майна, звіт щодо ринкової вартості описаного і арештованого майна, що належить ОСОБА_1 , складений станом на 23.10.2020 року ТОВ «Земля Плюс 2006».
В обґрунтування скарги зазначено, що постановою про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 23.10.2020, згідно ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «Земля плюс 2006». Копія вказаної постанови на адресу боржника не направлялась. І вже 02.11.2020 ОСОБА_1 від приватного виконавця Шавлукової З.А. було отримано повідомлення про результати оцінки майна (вих. № 6221 від 27.10.2020), відповідно до якого вартість майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 ) була визначена суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Земля плюс 2006» в розмірі 2 765 920,00 грн. Проте, у порушення вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем повідомлення від 27.10.2020 надіслано боржнику 29.10.2020, а не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. Скаржник вважаю результати оцінки такими, що не можуть бути підставою для визначення дійсної ринкової вартості майна боржника, а відтак - і для подальшого використання приватним виконавцем під час здійснення заходів з примусового виконання судового рішення. З огляду на те, що оцінка проведена без детального і особистого огляду оцінювачем майна, без урахування реальної ринкової вартості майна, що вплинуло на результат оцінки. Окрім того, на думку скаржника, у звіті застосовано необґрунтовані розміри коригування вартості прийнятих до порівняння аналогів та не проведено належним чином аналізу ринку майна даної квартири в м. Запоріжжі, що призвело до суттєвого заниження вартості даної квартири.
08.12.2020 до суду від приватного виконавця Шавлукової З.А. надійшов відзив на скаргу, який обґрунтований тим, що текст скарги на дії виконавця підписаний скаржником нібито 11.11.2020, однак згідно інформації з офіційного сайту Судової влади України, дана скарга була подана до суду лише 17.11.2020! тобто через 15 днів з дня отримання повідомлення виконавця, а отже з явним порушенням строків на оскарження оцінки майна. Таким чином, скаржником було порушено встановлені Законом строки для звернення зі скаргою до суду, а отже, це є підставою для залишення даної скарги без розгляду. Також зазначає, що з дня опису майна (18.12.2019) до дня винесення постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для визначення ринкової вартості майна (23.10.2020) пройшло більше 10 місяців. Тому, твердження боржника про ненадання сторонам можливості в 10-денний строк з дня винесення постанови про арешт майна боржника дійти згоди щодо вартості майна -з точки зору права є повністю бездоказовим (навпаки доведено зворотне). Також зазначила, що повідомлення виконавця про визначення вартості арештованого майна від 27.10.2020 направлено сторонам 29.10.2020, тобто наступного дня від передбаченої дати. Відповідно до абз. 3 ч. 5 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом. Аналіз статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що учасники виконавчого провадження мають право на оскарження оцінки майна, а не процесуальної дії виконавця, оскільки відповідно до цієї статті виконавець лише залучає оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Аналогічна позиція висловлена Верховним судом України в Постанові від 07.10.2020 по справі № 2-2661/10. Таким чином, на сьогоднішній день звіт про незалежну оцінку майна боржника, виданий ТОВ «Земля Плюс 2006» є чинним, висновки суб`єкта оціночної діяльності з підготовки цього звіту оскаржені не були. А отже, вимоги скаржника щодо визнання незаконними дій приватного виконавця по використанню даного звіту про оцінку майна є необґрунтованими і безпідставними. На підставі зазначеного, просить відмовити у задоволенні скарги.
В обґрунтування скарги зазначено, що 16.09.2020 ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по справі №335/4107/15-ц скаргу ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової З.А. задоволено. Постановою Запорізького апеляційного суду по справі 335/4107/15-ц ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2020 року у цій справі скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни - відмовлено. Постанова набрала законної сили з дня її прийняття. Апеляційним судом у постанові від 16.02.2021 зазначено, що судом першої інстанції встановлено, що Районною адміністрацією по Вознесенівському району Запорізької міської ради від 24.01.2020 №01-10/0005 відмовлено у наданні дозволу на відчуження квартири, оскільки це порушує права малолітньої дитини. Матеріали справи не містять відомостей про наявність відповідного судового рішення про передачу спірного майна на реалізацію, право користування у якому має неповнолітня дитина без дозволу органу опіки та піклування.
17.05.2021до суду від ОСОБА_2 надійшла заява про залишення скарг ОСОБА_1 без розгляду, у зв`язку з тим, що за наслідками третього аукціону, який не відбувся, стягував прийняв рішення у рахунок погашення заборгованості за судовим рішенням залишити за собою предмет іпотеки. Таким чином, з огляду на те, що фактично торги з реалізації майна вже відбулись, то оскарження дій виконавця не є ефективним засобом захисту прав та інтересів Скаржника. Окрім того, у провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває справа №335/3999/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та до приватного виконавця Шавлукової Заіри Арсенівни про скасування акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення заборгованості.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
В силу ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону.
За змістом ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до пункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України скаргу на рішення державного виконавця може бути подано у 10-денний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно частини 1 статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
15.04.2019 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, на виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 20.03.2019, видано виконавчий лист у справі №335/4107/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
09.12.2019 ОСОБА_2 підписано заяву про відкриття виконавчого провадження, на підставі зазначеного вище виконавчого листа, яка адресована приватному виконавцю Шавлукова Заіра Арсенівна. У заяві повідомлено, що Боржником було частково виконано судове рішення у частині оплати судового збору у сумі 8 855,84 грн. Згідно вхідного штемпеля приватного виконавця Шавлукової З.А., заява прийнята 12.12.2019.
У письмових поясненнях приватний виконавець пояснила, що на вхідному штампі помилково зазначена дата 12.12.2019 (має місце звичайна описка), що підтверджується інформацією з даних Автоматизованої системи виконавчого провадження та реєстром вхідних документів.
Так, згідно інформації про виконавче провадження №60865751, дата надходження виконавчого документа до виконавця 11.12.2019 Згідно реєстру вхідних документів, 11.12.2019 до приватного виконавця від ОСОБА_2 надійшла заява про відкриття ВП, вид документа виконавчий документ (вх. №563).
11.12.2019 приватним виконавцем Шавлуковою З.А. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 60865751 з примусового виконання виконавчого листа № 335/4107/15-ц виданого 15.04.2019. Копія постанови направлена на адресу боржника ( АДРЕСА_2 ) 14.12.2019, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень. Поштова кореспонденція повернулась з відміткою УДППЗ «Укрпошта» за закінченням строку зберігання.
Отже, на примусовому виконанні з 11.12.2019, у приватного виконавця Шавлукової З.А. перебуває виконавчий лист № 335/4107/15-ц виданий 15.04.2019 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 боргу за кредитним договором №557-190412 від 19 квітня 2012р. у розмірі 1 268 815 (один мільйон двісті шістдесят вісім тисяч вісімсот п`ятнадцять) гривень 42 копійки - шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартири АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_1 , шляхом продажу з публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною, яка буде встановлена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підстав оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
18.12.2019 приватним виконавцем Шавлуковою З.А., за участю двох понятих, було проведено опис нерухомого заставного майна Боржника - гр. ОСОБА_1 , а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1 , про що винесено відповідну постанову. Опис розпочато о 12 год. 30 хв., закінчено о 13 год. 00 хв. Копія постанови направлена на адресу боржника 18.12.2019 року, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень. Поштова кореспонденція повернулась з відміткою УДППЗ «Укрпошта» за місцем обслуговування.
23.10.2020 у рамках виконавчого провадження №60865751 приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою постановлено:
1. Призначити суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «Земля Плюс 2006», який має Сертифікат, виданий 20.12.2019 за № 989/19 Фондом Державного майна України (строк дії: 20.12.2022); у виконавчому провадженні…
2. Суб`єкту оціночної діяльності суб`єкту господарювання ТОВ «Земля Плюс 2006», надати звіт про оцінку нерухомого майна: квартири за адресою АДРЕСА_1 у строк до 15 робочих днів з дня ознайомлення з цією постановою.
3. Попередити суб`єктів оціночної діяльності суб`єктів господарювання ТОВ «Земля Плюс 2006», в особі Кірюти Сергія Вікторовича, про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові.
Звіт про незалежну оцінку надійшов на адресу приватного виконавця 27.10.2020р. вх. № 27.10.2020.
02.11.2020. скаржником було отримано повідомлення від 27.10.2020р. № 6221 про результати оцінки майна, яке направлено приватним виконавцям учасникам 29.10.2020. Зі змісту повідомлення вбачається, що у ході виконання суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Земля Плюс 2006» було надано звіт про оцінку майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , вартість якої визначена оцінювачем в розмірі 2765920,00 грн.
27.10.2020 приватним виконавцем до ДП «СЕТАМ» подано заявку на реалізацію арештованого майна (предмета іпотеки) вих. № 2220.
15.02.2021 приватним виконавцем винесено акт про реалізацію предмета іпотеки. З акту вбачається, що відповідно до протоколу про проведення електронних торгів від 05.02.2021 № 524625 ДП «СЕТАМ» торги не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників. 15.02.2021 надійшла заява іпотекодержателя ОСОБА_2 від 15.02.2021про бажання придбати предмет іпотеки за початковою ціною, шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про іпотеку»). Стартова ціна предмета іпотеки: 1 936 144,00 грн. Майно передається іпотекодержателю в рахунок погашення суми боргу за виконавчим листом, виданим 15.04.2019 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя по справі № 335/4107/15-ц, 1 268 815,42 грн. Різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягали стягненню за виконавчим документом, в сумі 667 328,58 грн. сплачено стягувачем 09.02.2021. на рахунок приватного виконавця Шавлукової З.А.
Згідно інформації про виконавче провадження №60865751 станом на 04.03.2021р., 15.02.2021 приватним виконавцем передано майно на реалізацію, а 16.02.2021р. винесені постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, про стягнення з боржника основної винагороди, про закінчення виконавчого провадження (на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49).
19.02.2021 ОСОБА_1 підписано заяву приватному виконавцю Шавлуковій З.А. наступного змісту: «… Мені стало відомо про те, що в рамках виконавчого провадження № 60865751 вами складено акт про реалізацію предмета іпотеки від 15.02.2021 та про перерахування 09.02.2021 на рахунок приватного виконавця Шавлукової З.А. суми в розмірі 667 328,58 грн. як різниці між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягали стягненню за виконавчим документом. …У разі підтвердження вищевказаних обставин, прошу направити на мою поштову адресу Акт про реалізацію предмета іпотеки від 15.02.2021 та перерахувати грошові кошти в розмірі 667 328,58 грн. на міц рахунок (реквізити додаються).».
Згідно платіжного доручення №5957 від 22.02.2021 ОСОБА_4 ОСОБА_1 повернуто надмірно стягнуті кошти ВП № 60865751, в/л№335/4107/15-ц.
Згідно п. 1 ч. 1. ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною 1 статті 4 Закону визначено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.
Згідно ч. 5 ст. 26 Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
Виданий виконавчий лист відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».
Ч. 1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Отже, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа відповідає вимогам Закону.
Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Окрім того, частиною 5 статті 13 Закону визначено, що порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.
Судом встановлено, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.12.2019 було надіслано боржнику 14.12.2019 за адресою, зазначеною у виконавчому документі: АДРЕСА_2 .
Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про можливу зміну свого місця проживання або місця знаходження, а тому не отримання останнім постанови про відкриття виконавчого провадження, яка було повернута з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» не може бути підставою для визнання дій приватного виконавця по відкриттю виконавчого провадження неправомірними.
У судових засіданнях не встановлено підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження.
Щодо строку звернення скаржника до суду.
Десятиденний строк для оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця встановлений також статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».
Статтею 122 ЦПК України передбачено, що строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Згідно з частинами першою, четвертою статті 123 ЦПК України строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події.
Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Системний аналіз вказаних процесуальних норм разом із положеннями пункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.
У справі, яка переглядається, окрім вимог про визнання незаконними дій приватного виконавця щодо прийняття постанов про відкриття виконавчого провадження 11.12.2019 року та про опис та арешт майна боржника від 18.12.2019 року, скасування вказаних постанов Скаржник стверджує, що він отримав їх лише 15.09.2020 року.
Проте, судом встановлено, що в рамках справи №335/4107/15-ц (провадження №4-с/335/17/2020) розглядалась скарга стягувача - ОСОБА_2 на бездіяльність приватного виконавця Шавлукової З.А. у виконавчому провадженні № 60865751. Копії зазначеної скарги направлялись учасникам справи рекомендованими листами з описом вкладення, до копії даної скарги було додано, окрім іншого, копію постанови про відкриття виконавчого провадження та було зазначено про арешт і опис майна боржника. Тобто, про існування даних постанов боржнику було відомо з лютого 2020 року. Окрім цього, представники боржника брали безпосередню участь у розгляді даної скарги. Тобто, боржник не лише був обізнаний про існування відкритого виконавчого провадження і здійснення опису майна боржника, а й безпосередньо особисто отримував копії постанов. Таким чином, Скаржником порушено встановлені Законом строки для звернення зі скаргою до суду, підстави для поновлення строку звернення до суду із скаргою є необґрунтованими, а отже, це є підставою для залишення даної скарги без розгляду.
За змістом ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання. Експертом або спеціалістом може бути будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі. Експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем. Експерт або спеціаліст зобов`язаний надавати усні рекомендації щодо дій, які виконуються в його присутності. Експерт, спеціаліст і суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання мають право на винагороду за надані ними послуги. Винагорода та інші витрати, пов`язані з проведенням експертизи, наданням висновку спеціаліста або звіту суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, належать до витрат виконавчого провадження. Експерт несе кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження, про що він має бути попереджений виконавцем. Збитки, завдані сторонам внаслідок видачі завідомо неправдивого висновку, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом. За недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання несе відповідальність у порядку, встановленому законом, а оцінювач - кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений виконавцем.
Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.
Суд зазначає, що оскільки жодна зі сторін письмово не повідомила приватного виконавця Шавлукову З.А. про визначену ними вартість майна (за взаємною згодою), приватний виконавець на виконання ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» був зобов`язаний самостійно вжити заходи для визначення вартості майна.
Відповідно до п. 18 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 у разі якщо сторони виконавчого провадження або їх представники, а також заставодержатель у десятиденний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна, про що складає відповідний акт. У випадках, передбачених абзацом другим частини третьої статті 57 Закону, виконавець для оцінки майна залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Визначення вартості майна боржника виконавцем проводиться за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна, з урахуванням фактичного стану майна, у строк не пізніше десяти робочих днів з моменту проведення опису й арешту майна. Для визначення вартості майна виконавець використовує власні знання, дані засобів масової інформації, повідомлення сторін виконавчого провадження та інших осіб, яких виконавець у разі необхідності може залучити до проведення визначення вартості майна. З метою належного визначення вартості окремих видів майна виконавець може в установленому порядку залучати до процесу опису майна експертів чи спеціалістів.
Отже на виконання ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» з метою належного визначення вартості майна (квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 ) приватним виконавцем було правомірно винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 23.10.2020.
Таким чином, державним виконавцем вживалися всі необхідні процесуальні дії в межах виконавчого провадження № 60865751 з метою виконання виконавчого листа № 335/4107/15-ц, включаючи накладення арешту на майно боржника та винесення 23.10.2020р. постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для визначення вартості арештованого майна. При цьому, відповідні дії державного виконавця були вчинені відповідно до чинного законодавства, в межах повноважень державного виконавця, за відсутності порушення з боку виконавця прав боржника. Доказів іншого матеріали скарги не містять.
Щодо доводів скаржника про невідповідність звіту складеного ТОВ «Земля Плюс 2006» вимогам нормативно - правових актів та заниження вартості об`єкту оцінки у такому звіті, а відтак і вимог скаржника про визнання такою, що не відповідає чинному законодавству України оцінки майна проведеної ТОВ «Земля Плюс 2006» та звіту від 23.10.2020, складеного за її результатами, суд зазначає наступне.
За приписами ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.
Статтею 33 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що спори, пов`язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.
Вимоги скарги базуються на власній оцінці скаржником звіту про оцінку майна, який, за його твердженням, є необґрунтованим та складеним із порушеннями чинного законодавства, у зв`язку із чим сума оцінки майна є заниженою та не відповідає дійсності, і як наслідок, на неправомірному використанні виконавцем цього звіту під час здійснення виконавчих дій. Тобто, доводи скаржника про неправомірність (невідповідність звіту та оцінки вимогам чинного законодавства) звіту про оцінку майна є недоведеними належними доказами.
З огляду на зазначене у суду відсутні праві підстави для визнання неправомірними дій приватного виконавця в частині використання звіту ТОВ «Земля Плюс 2006» про незалежну оцінку вартості описаного і арештованого майна, що належить ОСОБА_1 , а саме квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Щодо вимог скаржника про зупинення реалізації майна боржника, то з огляду не недоведеність та необґрунтованість вимог скаржника щодо визнання такою, що не відповідає вимогам закону оцінки, приймаючи до уваги те, що Закон України «Про виконавче провадження» містить пряму норму, яка не визначає підставою для зупинення передачі майна на реалізацію оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна, та що скаржником не наведено у скарзі обґрунтувань наявності інших підстав для зупинення передачі майна на реалізацію судом ніж сам факт незгоди скаржника із оцінкою майна, суд дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість і цих вимог скаржника.
З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку про необґрунтованість та не доведеність скарги як в частині вимог щодо визнання неправомірними дій приватного виконавця так і в частині вимог щодо визнання такими, що не відповідає законодавству оцінку та звіту про оцінку майна, щодо зупинення передачі на реалізацію майна боржника, а також визнання таким, що не підлягає використанню звіту щодо ринкової вартості майна.
Дії приватного виконавця щодо залучення суб`єкта оцінки, визначенню вартості майна (здійснення оцінки), використання звіту про оцінку майна скаржника, складеного ТОВ «Земля Плюс 2006» та передача майна боржника на реалізацію були вчинені відповідно до закону, в межах повноважень приватного виконавця і при цьому право заявника на належне вчинення виконавчих дій при здійснені виконавчого провадження № 60865751 не було порушено, відтак у суд відсутні підстави для задоволення скарги.
Суд вважає, що скаржником пропущений 10-денний строк звернення до суду із цією скаргою, з огляду на наступне.
Листом приватного виконавця Шавлукової З.А. від 29.12.2020 вих. № 29.12.2020, на адвокатський запит адвоката Власової І.Ю. (представник боржника) надано, зокрема, заявка на реалізацію арештованого майна від 27.10.2020р.
Окрім того, заява ОСОБА_1 на ім`я приватного виконавця датована 19.02.2021, яка надійшла адресату 22.02.2021 свідчить про обізнаність боржника щодо реалізації 15.02.2021 квартири (предмету іпотеки), вартості її реалізації.
Таким чином, Скаржником порушено встановлені ЦПК України строки для звернення зі скаргою до суду.
Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що Закон України «Про виконавче провадження» також допускає випадки, за яких реалізація арештованого майна на електронних торгах може не відбутися. У такому разу, Закон зобов`язує державного виконавця повідомити стягувача про те, що арештоване майно не було реалізоване на електронних торгах, та запропонувати стягувачу залишити це майно за собою (ст.61 Закону України «Про виконавче провадження»).
Якщо стягувач своєчасно і письмово не заявить про таке бажання, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові (ч. 7 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження»). Якщо ж стягувач заявить про бажання залишити нереалізоване на електронних торгах майно за собою, державний виконавець виносить постанову про передачу майна стягувачу, а за фактом такої передачі складає відповідний акт. При цьому майно передається стягувачу саме у рахунок погашення боргу, а відповідні постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно (частина дев`ята статті 61 Закону України «Про виконавче провадження»).
Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім визнання правочину недійсним, способами захисту цивільних прав та інтересів також можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб (ст.16 ЦК України).
Ураховуючи, що право власності на нерухоме майно оформлено на стягувача, ефективним способом захисту прав боржника є пред`явлення до суду позову із залученням до участі у справі стягувача і державного виконавця як відповідачів, а не у порядку судового контролю за виконанням судових рішень.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 1421/5229/12-ц (провадження № 14-194цс18) та у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1655цс16, від 14 червня 2017 року у справі № 6-1804цс16.
Зважаючи на те, що предметом розгляду за цією скаргою ОСОБА_1 є дії та рішення державного виконавця, пов`язані з реалізацією арештованого майна боржника, що є підставою для виникнення прав та обов`язків інших осіб, зокрема ОСОБА_2 , до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав шляхом пред`явлення позову.
Судом встановлено, що в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває справа № 335/3999/21 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Виконавчого округу Запорізької області Шавлукової З.А. та ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування Акту приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової З.А. від 15.02.2021 про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу. Ухвалою суду від 26.04.2021провадження у справі відкрито.
Отже, скаржник звернувся до суду із скаргою з пропуском строку на оскарження вищезазначених постанов. При цьому, із заявою про поновлення строку на подання скарги із зазначенням поважних причин його пропуску, не звернувся, доказів на підтвердження цього не надав. Разом із тим, ураховуючи подання боржником ОСОБА_1 цієї скарги на дії та рішення приватного виконавця щодо подання заявки на реалізацію арештованого майна, не забезпечує ефективного відновлення його порушених прав на нерухоме майно, оскільки такий спір підлягає розгляду за правилами позовного провадження, то скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця підлягає залишенню без розгляду.
Керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, суд
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Вступну та резолютивну частини ухвали виготовлено в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 28 липня 2021 року.

Повний текст ухвали буде виготовлено 2 серпня 2021р.

Суддя І.П. Соболєва