Справа № 703/3583/20
29 березня 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Ігнатенко Т.В.,
секретар судових засідань Бондаренко А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні будинком, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням
04 листопада 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить: усунути перешкоди в користуванні будинком за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням у вказаному будинку.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачу на праві власності належить будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстрований, зокрема, відповідач ОСОБА_3 , колишній чоловік доньки позивача, який у ньому не проживає, у ньому відсутні його особисті речі та інше рухоме майно, що належить йому на праві власності. Так, після розірвання шлюбу з донькою позивача, відповідач ОСОБА_3 від добровільно поїхав з будинку. Фактично відповідач не є членом сім`ї позивача та будь-яких відносин не підтримує, не веде спільного господарства, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла та здійсненні ремонтних робіт участі не приймає, будинком не цікавиться. Відповідач не проживає у вказаному будинку більше 10 років. Реєстрація відповідача в будинку обмежує право позивача повноцінного користування та розпорядження своїм майном, призводить до додаткових витрат по сплаті комунальних послуг та відсутності можливості отримати субсидії на оплату, в зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом.
Ухвалою судді від 18 листопада 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, роз`яснено відповідачу право на надіслання до суду відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив, третій особі - пояснення щодо позову або відзиву.
Ухвалою суду від 22 лютого 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, остання звернулася до суду з заявою, в якій просить розгляд справи проводити без її та позивача участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на зареєстровану у встановленому законом порядку адресу місця проживання, а також відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відзиву на позовну заяву та заперечень до суду не направила.
З урахуванням положень ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, врахувавши позицію позивача, яка викладена у заяві про розгляд справи без її участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВАА №811885 від 04 лютого 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори Терещенко М.Є., спадкоємцем майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її донька ОСОБА_1 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається, зокрема, з права власності на жилий будинок з надвірними спорудами, що знаходить за в АДРЕСА_1 (а.с.12).
Відповідно до копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Смілянським виробничим підрозділом Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації 21 лютого 2004 року за №2891356, будинок АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_1 . Рішення про реєстрацію права власності прийнято 21 лютого 2004 року (а.с.13).
Під час судового розгляду встановлено, що донька позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі.
Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Смілянському району Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області 08 січня 2008 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №1 від 08 січня 2008 року (а.с.14).
Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ст.150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші, не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п.34 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року №5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї , а також членами сім`ї попереднього власника житла.
Відповідно до ст.156 ЖК Української РСР, члени сім`ї власника жилої квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
Однак, враховуючи, що шлюб між донькою позивача та відповідачем розірвано, з даного часу останній не є членом сім`ї позивача ОСОБА_1 , яка є власником будинку АДРЕСА_1 , в якому зареєстрований відповідач.
Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Як вбачається з копії довідки №2303, виданої виконавчим комітетом Костянтинівської сільської ради 16 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 , і має такий склад сім`ї: 1. ОСОБА_2 , 1976 року народження, донька, зареєстрована та проживає за даною адресою; 2. ОСОБА_5 , 2001 року народження, онука, зареєстрована та проживає за даною адресою; 3. ОСОБА_3 , 1975 року народження, колишній зять, зареєстрований, але не проживає за даною адресою (а.с.10).
Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов домоволодіння по АДРЕСА_1 від 19 жовтня 2020 року, складеного секретарем сільської ради Чмут Т.І., депутатом сільської ради Діхтяр О.В. та головою вуличного комітету Івановою Л.В., останніми встановлено, що за вищевказаною адресою зареєстровані та проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . За словами власника будинковолодіння ОСОБА_3 , 1975 року народження, зареєстрований, але фактично не проживає з вересня 2019 року, що також підтверджують сусіди: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Фактичне місце проживання ОСОБА_3 невідоме. В будинку особисті речі ОСОБА_3 відсутні. Комісія встановила, що ОСОБА_3 в будинковолодінні АДРЕСА_2 не проживає (а.с.11).
Доказів, які б свідчили про те, що відповідач після звернення позивача до суду з даним позовом знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , матеріали справи не містять.
Крім того, відповідачем ОСОБА_3 не надано жодного доказу, який свідчить про його проживання в будинку АДРЕСА_1 з вересня 2019 року, або вчинення перешкод позивачем або іншими особами, будь-яким способом, в його проживанні за зареєстрованим місцем проживання.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт постійної відсутності відповідача ОСОБА_3 без поважних причин з вересня 2019 року за зареєстрованим місцем проживання, а саме в будинку АДРЕСА_1 .
Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника та/або судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Таким чином, у відповідності до практики ЄСПЛ, порушенням права особи є наявність законодавчо обумовлених передумов для такого порушення, навіть у разі, коли потенційне порушення пов`язується із гіпотетичною обставиною, що може настати або не настати.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що факт реєстрації відповідача в будинку АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності позивачу, порушує право останньої на володіння, користування та розпорядження своїм майном, а також викликає необхідність сплати комунальних послуг за відсутнього відповідача.
Вищевказані обставини перешкоджають позивачу реалізовувати свої права, що є неприпустимим.
Враховуючи вищевикладене та позицію відповідача, якою відзиву на позовну заяву чи заперечень щодо позовних вимог не надано, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок.
На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.41 Конституції України, ст.15, 16, 182, 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст.71, 150, 156 ЖК Української РСР, та керуючись ст.4, 12, 13, 28, 76-82, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 280, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні будинком, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , судові витрати по оплаті судового збору за подачу позову в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Головуючий: Т.В. Ігнатенко