Справа № 214/8547/20
2/214/1238/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 липня 2021 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., секретар судового засідання Гливук М.І.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом визначення рівних часток, визнання права власності на частину нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою 11 грудня 2020 року, в якій просить суд: розподілити нерухоме майно у вигляді житлової квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 між ним та ОСОБА_2 шляхом визначення рівних часток; визнати за ним право власності на 1/2 частину житлової квартири АДРЕСА_2 ; визнати за відповідачем ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлової квартири АДРЕСА_2 .

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 06 вересня 2014 року між позивачем та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. Від шлюбних відносин у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 18 жовтня 2019 року він разом з відповідачем у справі придбав 2-х кімнатну житлову квартиру АДРЕСА_2 . Власником квартири в договорі купівлі-продажу зазначена ОСОБА_2 . У вказаній квартирі зареєстровані відповідач та їх малолітній син. Сумісне життя між подружжям не склалось, їх сім`я розпалась, однак шлюб між ними не розірвано. Відтак, враховуючи, що квартира була придбана в період сумісного життя та за спільні кошти, таким чином їх частки є рівними та кожному з них належить по Ѕ частки. Однак добровільно визнати право власності на його частку відповідач не бажає, а тому позивач змушений звернутися до суду.

Ухвалою суду від 27 січня 2021 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Ухвалою суду від 10 лютого 2021 року уточнений позов прийнято до розгляду з відкриттям загального позовного провадження та призначенням підготовчого судового засідання.

Правом на участь в судовому засіданні сторони не скористались, подавши заяви, кожен окремо, про розгляд справи без їх участі. Позивач ОСОБА_1 пред`явлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, відповідач ОСОБА_2 не погодилась з позовними вимогами, заперечувала проти розподілу майна подружжя та визнання права власності на частки.

Ухвалою від 27 травня 2021 року, постановленою судом на місці, задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 про доручення до матеріалів справи Інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно

Ухвалою від 27 травня 2021 року поновлено закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 06 вересня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) укладено шлюб, зареєстрований Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №493 (а.с.7).

Від шлюбних стосунків у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Судовим розглядом встановлено, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.13), договором купівлі-продажу квартири від 18 жовтня 2019 року та сторонами визнано, в період перебування сторін в шлюбі було придбано нерухоме майно - житлову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 48,2 кв.м. та житловою площею 30,5 кв. м. Право власності на нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_2 18 жовтня 2019 року, запис №33735314 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, який зареєстровано в реєстрі за №1626 від 18 жовтня 2019 року.

Згідно технічної документації на нерухоме майно (а.с.11-12), квартира АДРЕСА_2 розташована на І поверсі 5-поверхового будинку має загальну площу 48,2 кв.м., житлову площу 30,5 кв.м. та складається з 2-х кімнат: І кімната житловою площею 16,5 кв.м., ІІ 14,0 кв.м., а також кухні площею 2,9 кв.м., вбиральні 2,8 кв.м., вбиральні 1,20 кв.м., коридор І 1,6 кв.м., коридор ІІ 2,9 кв.м., вбудованої шафи 0,7 кв.м., прибудови 3,8 кв.м.

Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які є підставами виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені в ст.60 СК України.

Так, відповідно до ст.60 СК України, яка встановлює презумпцію віднесення майна до спільної сумісної власності подружжя, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

При цьому, порядок розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки, що є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя, а в разі неподільності присудження одному з подружжя, якщо інше не визначене домовленістю між ними, або реалізації через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки, що регламентовано ст.71 СК України.

Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

Зі змісту п.п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст. 65 СК.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, аналізуючи докази в їх сукупності, беручи до уваги той факт, що відповідач заперечувала з приводу поділу майна подружжя, однак не надала до суду відзив н позовну заяву та доказів в підтвердження своєї позиції, майно придбано у період спільного життя подружжя, суд вважає за можливе позов задовольнити та визнати дане нерухоме майно спільною сумісною власністю, що не порушує прав та законних інтересів будь-яких осіб.

Таким чином, враховуючи доведеність обставин придбання нерухомого майна - житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в період перебування сторін в офіційно зареєстрованому шлюбі, будь-якої домовленості між співвласниками нерухомого майна щодо його поділу з відступленням від рівності часток судом не встановлено, тому суд приходить до висновку, що частки кожного із співвласників у цій квартирі є рівними та становлять по 1/2 за кожним.

Викладене приводить суд до висновку про те, що право власності на спірну квартиру має бути визнано за кожною стороною по 1/2 її частині. За даних обставин позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи ухвалення судом рішення на користь позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 840 грн. 80 коп.

Право власності на спірне нерухоме майно підлягає державній реєстрації в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з метою офіційного визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 136, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 280-284, 287, 354, 355, п. 15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом визначення рівних часток, визнання права власності на частину нерухомого майна задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 48,2 кв.м., житловою площею 30,5 кв.м.

Визначити, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2 є рівними та становлять по 1/2 частині за кожним.

Визнати, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , кожному окремо, на праві приватної власності належить по 1/2 частині квартири АДРЕСА_2 загальною площею 48,2 кв.м., житловою площею 30,5 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Право власності на нерухоме майно на підставі рішення суду підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законом.

Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчий лист для пред`явлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» в частині стягнення судових витрат.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його проголошення не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду складено та підписано 22 липня 2021 року.

Суддя О.І. Євтушенко