"20" серпня 2021 р. Справа № 363/3425/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2021 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Свєтушкіна Д.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Служба у справах дітей та сім`ї Вишгородської районної державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_1 має статус одинокої матері, яка виховує дитину - ОСОБА_2 без батька, та є єдиним законним представником та опікуном малолітньої дитини, ОСОБА_2 . Встановлення даного факту необхідно їй для можливості виїзду разом з дочкою на постійне місце проживання до держави Ізраїль.

Вивчивши матеріали заяви встановлено наступне.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У ч. 1 ст.315 цього Кодексу наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом.

Хоча за змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним, проте у судовому порядку можуть бути встановлені тільки ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб (якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення).

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року № 9, одинока матір - це жінка, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері, вдова, інша жінка, яка виховує і утримує дитину сама.

В листі Мінсоцполітики від 30.05.2014 р. № 193/13/123-14 вказано, що якщо жінка дійсно є одинокою матір`ю, то вона надає довідку з органів реєстрації актів громадянського стану.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 243 Сімейного кодексу України, опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Питання щодо опіки та піклування в Україні покладено на органи опіки та піклування, якими є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Той факт, що заявниця є одинкою матір`ю та єдиним законним представником та опікуном малолітньої дитини, врегулювано нормами Сімейного кодексу України і не потребує додаткового встановлення в судовому порядку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Зазначена правова позиція зазначена у постанові Київського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року № 755/19033/19.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України відомості про батька ОСОБА_2 записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

Окрім того, заявницею не надано жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що відсутність судового рішення про встановлення того факту, що вона є одинокою матір`ю, за наявності відповідного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, унеможливить вирішення питання, щодо виїзду дитини у іншу державу, отримання дитиною громадянства іншої держави, її усиновлення тощо.

Заявником не наведено положень відповідного законодавства держави Ізраїль, відповідно до якого рішення суду України про встановлення даного факту тягне за собою відповідні правові наслідки для заявника.

Заявником також не надано відповідної відмови компетентних органів держави Ізраїль у вирішенні вищевказаних питань за відсутності судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкриті провадження у справі якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За вищевикладених обставин, враховуючи, що заявниця не довела, що від встановлення даного факту залежить виникнення, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, а також те, що законодавством України визначено позасудовий порядок підтвердження статусу одинокої матері, опікуна та законного представника, суд вбачає підстави для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки ця справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 186, 293, 315 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа: Служба у справах дітей та сім`ї Вишгородської районної державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її складання шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя Д.А.Свєтушкіна