ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/4032/21
Провадження № 22-ц/4820/1070/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Філіпчук О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/4032/21 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Міністерства внутрішніх справ України про відшкодування моральної шкоди, завданої невиконанням рішення суду, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 травня 2021 року (суддя Козак О.В.).

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Міністерства внутрішніх справ України про відшкодування моральної шкоди, завданої невиконанням рішення суду в справі № 2270/14181/11 у формі активної незаконної бездіяльності, незаконних дій та рішень, відмовою Хмельницького окружного адміністративного суду встановити судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов`язати подати звіт про виконання судового рішення в період з 09 по 15 лютого 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що моральна шкода, завдана йому, полягає у моральних стражданнях та переживаннях, які він переніс під час тривалого очікування на виконання рішення суду та повернення його приватної власності у вигляді паспортної книжечки, розчарування в системі органів державної влади держави Україна, які не можуть виконати рішення суду, додаткове психологічне напруження, яке виникло у нього внаслідок правової невизначеності, що викликало у нього почуття душевного болю. Активне невиконання рішення суду викликало у нього почуття тривоги, страху і занепокоєння за своє психологічне здоров`я та часткову втрату стресостійкості.

Вказує, що внаслідок невиконання рішення судів порушено його наступні права: конституційне право споживача на доброякісну послугу від органів державної влади Україна в частині правомірності та добросовісності; право приватної власності на паспортну книжечку, яка є його власністю, право правомірного очікування на справедливий суд та відшкодування витрат, які були понесені ним на відновлення порушених прав; право на справедливий суд, право на судовий захист.

Зазначає, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення КСУ від 25.04.2012 № 11-рп/2012), а невиконання судового рішення до цього дня є триваючим правопорушенням, оскільки принцип «мовчазної згоди» не може застосовуватись для легалізації триваючого правопорушення або здійснення незаконної діяльності (ВС/КАС № 826/2810/17 від 26.06.2018), навіть якщо ця незаконна діяльність здійснюється винесенням очевидно незаконних рішень Хмельницьким окружним адміністративним судом для приховування кримінального правопорушення у вигляді невиконання рішення суду шляхом відмови у поданні звіту про виконання судового рішення у справі № 2270/14181/11 та відмови у здійсненні правосуддя.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просив стягнути з держави Україна на його користь двадцять один мільярд гривень моральної шкоди, завданої невиконанням рішення суду у справі № 2270/14181/11 у формі активної незаконної бездіяльності, незаконних дій та рішень і відмовою Хмельницького окружного адміністративного суду встановити судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов`язати подати звіт про виконання судового рішення в період з 09 по 15 лютого 2021 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 травня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 500 грн моральної шкоди. В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ігнорування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Вказує, що публічний спір у даній справі розглянуто неповноважним судом, оскільки суд самостійно за своєю ініціативою став на сторону відповідача, чим порушив конституційні засади судочинства. Суд правильно визначився з правовідносинами, встановив невиконання рішення суду у справі № 2270/14181/11, але неправильно визначив розмір відшкодування моральної шкоди, який не відповідає мінімальному розміру, встановленого ЄСПЛ, самоусунувся від розміру судових витрат.

За змістом апеляційної скарги, рішення в частині задоволення позовних вимог позивачем не оскаржується, а тому апеляційним судом, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, не переглядається.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

У зв`язку з чим, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявленого ним розміру моральної шкоди за період з 09 по 15 лютого 2021 року, яка не відповідає характеру та ступеню страждань позивача.

Апеляційний суд, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги, погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.12.2011 у справі № 2270/14181/11, яка залишена в силі ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.05.2012, адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково, зобов`язано Хмельницький міський відділ УМВС України в Хмельницькій області невідкладно вклеїти фотографію в паспорт громадянина України ОСОБА_1 , який йому видати на руки. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Хмельницькій області Котом А.М. від 27.06.2012 було відкрито виконавче провадження ВП № 33223826 з примусового виконання виконавчого листа № 2270/14181/11, виданого 11.06.2012.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду № 2270/14181/11 від 19.09.2012 задоволено заяву Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області № 3068 від 23.08.2012. Роз`яснено, що рішення по адміністративній справі № 2270/14181/12 повинно бути виконано боржником у порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження», відповідно до резолютивної частини постанови і виконавчого листа № 2270/14181/11 шляхом вклеєння фотографії ОСОБА_1 у його паспорт громадянина України, який після цього йому повинен бути повернутий.

05.10.2012 ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду № 2270/14181/11 задоволено заяву Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області № 3400 від 21.09.2012, про заміну сторони виконавчого провадження. Замінено у виконавчому провадженні ВП № 33223826 з виконання рішення суду № 2270/14181/11, боржника - Хмельницький МВ УМВСУ в Хмельницькій області на боржника - Управління Державної міграційної служби в Хмельницькій області.

Справа № 2270/14181/11 містить численні заяви ОСОБА_1 до Хмельницького окружного адміністративного суду про встановлення судового контролю у справі, а також відповідні ухвали за наслідками розгляду таких заяв, судовий контроль встановлено не було.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від: характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Отже, законодавець наділив саме суд правом визначати розмір грошового відшкодування.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Доказами, що підтверджують розмір моральної шкоди можуть слугувати дані, що підтверджує дійсність моральних страждань, їх тяжкість та зміну звичного способу життя потерпілого.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, рівень моральних страждань визначається не видом правопорушення і не складністю цього правопорушення, а моральними стражданнями потерпілого внаслідок заподіяння йому шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для його особистості, що і зумовлює розмір суми компенсації моральної шкоди.

Розмір моральної шкоди не може бути надмірним та має кореспондувати глибині та силі страждань.

Зважаючи на викладене, висновок суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 є правильним, оскільки, позивач не довів достатніми та допустимими доказами заявленого ним розміру моральної шкоди.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, внаслідок чого доводи апеляційної скарги про те, що суд не дотримався норм матеріального права, є помилковими.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог і впливали на їх законність.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Витрати, пов`язані з явкою до суду в межах населеного пункту, процесуальним законодавством не передбачено, а тому компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 липня 2021 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай