Ухвала

05 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 644/2494/16-ц

провадження № 61-12752ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 12 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Вахрушевої Ольги Олександрівни про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, визнання незаконними та протиправними дій приватного нотаріуса, скасування рішення про реєстрацію права власності, державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Вахрушевої О. О. про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, визнання незаконними та протиправними дій приватного нотаріуса, скасування рішення про реєстрацію права власності, державної реєстрації.

Рішенням Орджонікіджзевського районного суду міста Харкова від 02 лютого 2017 року у складі судді Бугери О. В. позов залишено без задоволення.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 12 жовтня 2017 року, з урахуванням ухвали цього суду від 26 жовтня 2017 року про виправлення описки, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Орджонікіджзевського районного суду міста Харкова від 02 лютого 2017 року скасовано. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 18 лютого 2016 року та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Вахрушевою О. О. за реєстровим номером 181. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Вахрушевої О. О. на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 157 грн 55 коп. в рівних частках з кожного. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Вахрушевої О. О. на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 2 тис. грн в рівних частках з кожного.

Постановою Верховного Суду від 13 червня 2018 року касаційні скарги ОСОБА_4 , представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 та представника приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Вахрушевої О. О. - ОСОБА_6 залишено без задоволення. Рішення Апеляційного суду Харківської області від 12 жовтня 2017 року залишено без змін.

23 липня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Харківської області від 12 жовтня 2017 року, в якій посилаючись на те, що оскаржуваним судовим рішенням порушено її право власності на квартиру.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку на касаційне оскарження і заявником не заявлено клопотання про його поновлення.

Частиною четвертою статті 389 ЦПК України передбачено право особи, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, подати касаційну скаргу на судове рішення, у разі, коли судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції.

Відповідно до частини першої, другої та третьої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 41, рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (§ 34, рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заяви № 17160/06, № 35548/06).

ЦПК України не визначений конкретний перелік причин, що належать до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку. Однак, суд, керуючись верховенством права та основними засадами судочинства, повинен надати оцінку наведеним особою, яка не брала участі у справі, обставинам на предмет поважності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

Отже, подання касаційної скарги особою не залученою до участі в ній, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, не звільняє її від обов`язку довести поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження у загальному порядку, передбаченому ЦПК України.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі посилається на те, що їй стало відомо про існування рішення Апеляційного суду Харківської області від 12 жовтня 2017 року лише 15 липня 2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, після того, як вона повернулась на територію України після тривалого перебування за кордоном, не порушуючи при цьому питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

На підтвердження зазначених доводів ОСОБА_1 не надала жодних доказів.

Разом з тим, зазначені доводи не змінюють встановлений ЦПК України строк касаційного оскарження, а можуть бути підставою для поновлення цього строку за умови подання відповідної заяви з наведенням відповідних мотивів.

Суд касаційної інстанції позбавлений можливості поновити строк на касаційне оскарження за власною ініціативою, а лише - за наявності відповідної заяви особи, яка подає скаргу, із зазначенням поважних причин пропуску цього строку.

Таким чином, заявнику необхідно подати до суду касаційної інстанції заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та підтвердити належними доказами.

Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 12 жовтня 2017 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 06 вересня 2021 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Якщо заяву про поновлення строку касаційного оскарження не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для його поновлення визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков