Справа № 146/863/20
"31" березня 2021 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Пилипчука О.В.,
з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Томашпіль цивільну справу
ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:
позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ)
вимоги позивача: про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування
Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позов обґрунтований наступним.
09 липня 2017 року близько 15 год. 55 хв. в м. Києві по Кільцевій дорозі з вини відповідача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував автомобілем «CITROEN JUMPY» державний номерний знак НОМЕР_2 , була скоєна дорожньо-транспортна пригода.
На дату скоєння цієї пригоди цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 , застрахована не була.
Вина відповідача ОСОБА_1 , підтверджується вироком Святошинського районного суду м.Києва від 28 листопада 2017 року, що додається.
В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «SEAT LEON» державний номерний знак НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АК/5928921, укладеного із ПАТ «СГ «ТАС»», строк дії якого з 19.04.2017 року по 18.04.2018 року.
11 липня 2017 року потерпілий подав до МТСБУ повідомлення та 14 вересня 2017 року з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою.
Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП відшкодована потерпілій особі не була.
Таким чином МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
МТСБУ направило листа відповідачу з проханням добровільно компенсувати витрати МТСБУ, який він залишив без відповіді.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 28 вересня 2020 року відкрито загальне позовне провадження, підготовче засідання призначено на 26 листопада 2020 року.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 26 листопада 2020 року підготовче засідання відкладено на 11 січня 2021 року.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 11 січня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 17 лютого 2021 року.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 17 лютого 2021 року розгляд справи відкладено на 31 березня 2021 року.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 31 березня 2021 року ухвалено проводити заочний розгляд справи.
Доводи учасників процесу.
В судове засідання представник позивача, МТСБУ адвокат Купар І.Ю. не з`явився, однак направив на адресу суду клопотання, згідно якого просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині. Станом на 31 березня 2021 року відзив на позов до Томашпільського районного суду Вінницької області не надійшов, про відкриття провадження та розгляд справи у порядку загального позовного провадження по справі ОСОБА_1 був належним чином повідомлений, в зв`язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.211 ЦПК України.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Суд, дослідивши матеріали справи, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.
Як вбачається з ст. ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Святошинського районного суду м.Києва від 28 листопада 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, звільнено від основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до повідомлення про ДТП від 11 липня 2017 року ОСОБА_3 повідомив МТСБУ про ДТП яка сталася 09 липня 2017 року о 16:00 год. на вул. Велика окружна в м.Київ. У вказаному повідомленні зазначено учасників ДТП, а саме транспортний засіб Ситроєн, д.н.з. НОМЕР_2 , власник ЗаО «Ролидас», водій ОСОБА_1 , та транспортний засіб Сеат Леон, д.н.з. НОМЕР_4 , власник ОСОБА_3 .
Крім того, ОСОБА_3 направив на адресу МТСБУ заяву про виплату страхового відшкодування, в якій просив здійснити відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталася 09 липня 2017 року в м.Київ на вул. Велика окружна. В заяві зазначено реквізити банківського рахунку на який слід перерахувати суму страхового відшкодування.
Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №02/07 від 17 липня 2017 року за складання звіту про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого КТЗ Seat Leon, реєстраційний номер - НОМЕР_3 , МТСБУ сплачено 1000 грн.
Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» містить спеціальні норми щодо врегулювання спірних правовідносин у даній справі.
Згідно ч.1,2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Таким чином, як було встановлено в судовому засіданні автомобіль «Citroen Jumpy» державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував відповідач ОСОБА_1 являється об`єктом підвищеної небезпеки, а відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода завдана об`єктом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі керувала таким об`єктом підвищеної небезпеки, отже за шкоду, що була спричинена у вищевказаному ДТП цивільно-правову відповідальність несе саме відповідач ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Як вбачається з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Крім того, відповідно до п. 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України.
Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи.
Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом також встановлено, що позивач Моторно (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) понесло судові витрати, що складаються з 2102 гривні. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, то відповідно до ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 13,76,81,89,141, 200, 263 ЦПК України, ст.ст. 11, 1187, 1191 ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд-
В И Р І Ш И В :
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) понесені судові витрати, а саме 2102 грн. ( дві тисячі сто дві гривні) судового збору
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), 02154, м. Київ бульвар Русанівський, 8. Банківські реквізити: ІВАN: UA 77 84871 в Укрексімбанку м. Києва, ідент код 21647131

відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: О. В. Пилипчук