Справа № 206/3311/21
Провадження № 2-н/206/282/21
У Х В А Л А

11 серпня 2021 року м. Дніпро

Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Плінська А.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію із ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ТОВ «Дніпропетровські енергетичні послуги» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про видачу судового наказу про стягнення за адресою: АДРЕСА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

На виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України судом був зроблений інформаційний запит щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника ОСОБА_1 .

Так, 10.08.2021 року судом від ВАДР управління паспортної роботи громадянства та реєстрації фізичних осіб ГУ ДМС отримано відповідь, що ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально не відноситься до юрисдикції Самарського районного суду м. Дніпропетровська.

Згідно ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом

За загальним правилом позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 27 ЦПК України).

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч. 1 ст. 30 ЦПК України). Такі позови пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Предметом заяви про видачу судового наказу у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг електропостачання. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

З урахуванням наведеного, заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги електропостачання має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Ана логічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року по справі № 638/1988/17 (провадження № 61-30812св18), від 04 березня 2020 року по справі № 757/91/19-ц (провадження № 61-19591св19.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Разом із тим, стягувачем на виконання вищевказаних вимог процесуального законодавства до заяви про видачу судового наказу не долучено інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, що вищезазначене квартира АДРЕСА_3 належить саме ОСОБА_1 , а відповідно суд позбавлений можливості встановити, що дана заява підсудна Самарському районному суду м. Дніпропретровська за правилами виключної підсудності.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

За таких обставин, враховуючи те, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України, приходжу до висновку про відмову у видачі судового наказу.

У відповідності до ч. 1ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.95,160,163,165,166,260,354 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровські енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію із ОСОБА_1 -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Плінська