Справа № 505/1797/19
Провадження № 4-с/505/21/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2021 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Івінського О.О.

секретаря судового засідання Черчел Ю.В.,

за участі:

скаржника ОСОБА_1 ,

представника скаржника ОСОБА_2

стягувача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Подільську Одеської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії начальника Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Яворського Г.В. та головного державного виконавця Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Остапчук С.І. про визнання рішення, бездіяльності посадової особи органу державної виконавчої служби неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 07 серпня 2020 року звернувся до суду зі скаргою, та просить визнати бездіяльність начальника Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Яворського Г. В. та головного державного виконавця Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Остапчук С.І. неправомірною та зобов`язати вчинити певні діїщодо прийнятого рішення від 28.01.2020 року по справі № 505/1797/19.

В обґрунтуванні своїх вимог ОСОБА_1 зазначив, 17.03.2020 року ним було подано до Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву про прийняття до виконання виконавчого листа №505/1797/19, виданого 16.03.2020 року Котовським міськрайонним судом Одеської області для забезпечення виконання судового рішення у справі №505/1797/19 від 28.01.2020 року, яке набрало законної сили 25.02.2020 року. Відповідно до резолютивної частини судового рішення, постановлено: зменшити розмір стягуваних з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , уродженця м. Котовськ Одеської області, мешканця АДРЕСА_1 , аліментів на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_2 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 26.11.2018 року, справа №505/1939/18 на 1/4 частину заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . 18.03.2020 року Головним державним виконавцем Подільського МВДВС ПМУМЮ Остапчук С.І. за результатами поданої заяви було прийнято рішення про відкриття виконавчого провадження, яке оформлене постановою про відкриття виконавчого провадження від 18.03.2020 року та зареєстровано в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень за № 61588431. В подальшому 04.04.2020 року скаржник отримав за місцем проживання поштовий конверт з листом від 18.03.2020 року №8193/35-32/8 про відкриття виконавчого провадження, з вищевказаною постановою про відкриття виконавчого провадження, а також виклику до державного виконавця №8193/35-32/8 від 18.03.2020 з покладенням на нього зобов`язань. Після цього ОСОБА_1 виявив 20.06.2020 року поштовий конверт в якому йому головним державним виконавцем йому було повідомлено, що керуючись статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження», направляє для виконання та до відома постанову від 07.04.2020 року, винесену при примусовому виконанні виконавчий лист №505/1797/19 від 16.03.2020 року, що видав Котовський міськрайонний суд Одеської області та був направлений оригінал виконавчого листа № 505/1797/19, виданого 16.03.2020 року Котовським міськрайонним судом Одеської області з відміткою від 07.04.2020 року і підписом ОСОБА_5 з посиланням на ст. 4 ч. 4 п.6 ЗУ «Про виконавче провадження» та повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 07.04.2020 року № 9633/33-32/8 підписане Головним державним виконавцем Подільського МВДВС ПМУМЮ Остапчук С.І. У зв`язку з цим скаржник телефонував державному виконавцю і цікавився з якої причини йому надіслали повідомлення про повернення виконавчого документу як стягувачу, а не надіслали постанову, у зв`язку із тим, що в результаті його звернення із виконавчим листом до Подільського МВДВС ПМУМЮ було відкрито виконавче провадження, на що ОСОБА_6 з даного приводу повідомила, що виконавче провадження не відкривалось. В подальшому ОСОБА_1 користуючись ідентифікатором для доступу увійшов до автоматизованої системи виконавчого провадження за адресою в мережі Інтернет https://asvpweb.rninjust.gov.ua/. Відповідно до даних розміщених в автоматизованій системі виконавчого провадження стосовно виконавчого провадження № 61588431 відкритого 18.03.2020 року головним державним Подільського МВДВС ПМУМЮ Остапчук С.І. складено 10 процесуальних документів, серед яких зазначено постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.03.2020 року, а у графі «примітки» напроти відомостей про цю постанову вказано: «Постанову скасовано: 07.04.2020 року. Також ним отримано 02.07.2020 року інформацію з автоматизованої системи виконавчого провадження про виконавче провадження №61588431. В даній інформації зазначено відмовлено у відкритті, крім цього в даній інформації зазначено, - боржник ОСОБА_1 , відомості про проведення виконавчих дій: скасування виконавчої дії 07.04.2020 року, тип скасування: помилка виконавця. В автоматизованій системі виконавчого провадження також розміщено по виконавчому провадженню постанову від 07.04.2020 року про скасування процесуального документу, а саме «Постанову про відкриття виконавчого провадження» від 18.03.2020 року, що видав ОСОБА_5 . У зв`язку із зазначеними, скаржник вважає, що головним державним виконавцем Остапчук С.І. порушено його права щодо отримання копій процесуальних документів по виконавчому провадженню №261588431, тому він звертався до Подільського МВДВС ПМУМЮ з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. За результатами розгляду його заяви про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження мені 28.07.2020 року надали відповідь в якій зазначено, що державним виконавцем винесено повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання у зв`язку з тим, що на виконанні у Подільському міжрайонному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вже перебуває на виконані аналогічний виконавчий лист № 505/1939/18 від 26.11.2018 року виданий Котовським міськрайонним судом Одеської області. Таким чином, скаржник вважає, що ОСОБА_5 було допущено бездіяльність результатом, якої є невиконання зазначеного судового рішення, що призвела до невиконання судового рішення у справі №505/1797/19, а також надано пріоритет виконання рішення Котовського міськрайонного суду від 26.11.2016 у справі №505/1939/18 перед виконанням рішення Котовського міськрайонного суду від 28.01.2020 року у справі №505/1797/19, не здійснено в даному випадку звернення до суду відповідно до ч.1 ст. 271 ЦПК України для роз`яснення судового рішення у справі №505/1797/20 від 28.01.2020 року.

Скаржник ОСОБА_1 разом зі своїм представником ОСОБА_2 у судовому засіданні наполягали на задоволені вимог.

ОСОБА_3 у судовому засіданні проти вимог скаржника не заперечувала, вказала, що покладається на розсуд суду.

Представник Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився. Надав заяву згідно якої просив розглядати скаргу без його участі та просив відмовити в задоволені її вимог.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.11.2018 року рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області у справі №505/1939/18 позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів було задоволено та вирішено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_1 , уродженця м. Котовська Одеської області на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 у розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 23 червня 2018 року і до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

28.01.2020 року рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області у справі №505/1797/19 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів було задоволено та вирішено зменшити розмір стягуваних з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , уродженця м. Котовськ Одеської області, мешканця АДРЕСА_1 , аліментів на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 26.11.2018 року, справа №505/1939/18 на 1/4 частину заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

16.03.2020 року Котовським міськрайонним судом Одеської області ОСОБА_1 був виданий виконавчий лист, згідно якого потрібно зменшити розмір стягуваних з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , уродженця м. Котовськ Одеської області, мешканця АДРЕСА_1 , аліментів на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 26.11.2018 року, справа №505/1939/18 на 1/4 частину заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

07.04.2020 року за вихідним № 9633/35/3218 державним виконавцем було повідомлено про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання у зв`язку з тим, що на виконанні у Подільському міжрайонному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вже перебуває аналогічний виконавчий лист № 505/1939/18 від 26.11.2018 року Котовського міськрайонного суду Одеської області АСВП 57862369 про «стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі ј частина заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного». Так як, згідно Сімейного кодексу України ст. 182 п. 2 розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, 30.09.2020 року за вихідним № 24581/35-32/18 на адресу суду від в.о. начальника Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дорогова О.Б. надійшла відповідь згідно якої повідомлено наступне: 18.03.2020 року до відділу надійшла заява ОСОБА_1 в/н 57/49/35-33 про «зменшити розмір стягуваних з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , уродженця м. Котовськ Одеська область, аліментів на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 26.11.2018 року, справа № 505/1939/18 на ј частину заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

18.03.2020 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та направлена боржнику разом з попередженням, в якому боржника зобов`язано з`явитись до відділу державної виконавчої служби та надати докази про сплату аліментів стягувачеві, повідомити про місце праці, майновий стан та доходи.

07.04.2020 року була винесена постанова про скасування процесуального документу (ст. 74 п. 3 ЗУ «Про виконавче провадження»), а саме: постанова про відкриття виконавчого провадження.

07.04.2020 року державним виконавцем винесено повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання у зв`язку з тим, що на виконанні у Подільському міжрайонному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вже перебуває аналогічний виконавчий лист № 505/1939/18 від 26.11.2018 року Котовського міськрайонного суду Одеської області АСВП 57862369 про «стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі ј частина заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного». Так як, згідно Сімейного кодексу України ст. 182 п. 2 розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому у задоволені скарги ОСОБА_1 просив відмовити.

Висновки суду підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. У п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено перелік рішень, що підлягають примусовому виконанню на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Відповідно до ч.1ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В порядку ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Матеріалами справи підтверджено, що 18.03.2020 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, а 07.04.2020 року була винесена постанова про скасування процесуального документу, а саме: постанова про відкриття виконавчого провадження та винесено повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання у зв`язку з тим, що на виконанні у Подільському міжрайонному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вже перебуває аналогічний виконавчий лист

При таких обставинах, виконавчий документ не відповідав вимогам Закону України «Про виконавче провадження», так як, згідно Сімейного кодексу України ст. 182 п. 2 розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина.

Законом України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік" встановлено прожитковий мінімум з 1 січня 2021 року для дітей віком від 6 років в сумі 2395 гривень.

Дитина сторін перебуває саме в такому віці і відповідно має право на матеріальне забезпечення в законодавчо закріпленому розмірі, яке йому зобов`язані надати, згідно вимог ст.180 СК України, його батьки.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки відсутні підстави вважати дії та рішення начальника Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) протиправними та незаконними.

При таких обставинах, вимоги скарги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.260, 261, 353, 447 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії начальника Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Яворського Г.В. та головного державного виконавця Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Остапчук С.І. про визнання рішення, бездіяльності посадової особи органу державної виконавчої служби неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії(заінтересована особа: ОСОБА_3 ) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня проголошення ухвали безпосередньо до Одеського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Котовський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя О.О. Івінський

Повний текст ухвали виготовлений 03 серпня 2021 року.