ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3345/21 Справа № 208/8026/19 Суддя у 1-й інстанції - Похваліта С. М. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес»

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 липня 2020 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 01 червня 2018 року між ним та ПАТ «СК «Брокбізнес» укладено договір №006-479866/01НТ добровільного страхування наземного транспорту Opel Astra Sports Tourer державний номер НОМЕР_1 , програма страхування КАСКО 50/50 страхова сума 312000 тис., компенсація додаткових витрат 1000 грн., франшиза при знищенні, конструктивній загибелі ТЗ 5% від страхової суми - 15600 грн., строком дії з 00 год. 00 хв. 02 червня 2018 року по 24 год. 00 хв. 01 червня 2019 року.

22 вересня 2018 року на вул. Миру в с. Хорунжі Полтавської області сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкодженню застрахований транспортний засіб Opel Astra Sports Tourer державний номер НОМЕР_1 , внаслідок порушення водієм ним п.13.3 ПДР.

Про настання страхового випадку своєчасно повідомлено відповідача, який в свою чергу виплатив страхове відшкодування в розмірі 129235,47 грн.

Вважає, що відповідач здійснив виплату суми страхового відшкодування не в повному обсязі, а розрахунок сплаченої суми було здійснено не у відповідності до п.15.7.2 та 15.9 договору страхування, адже під час огляду пошкодженого автомобіля Opel Astra Sports Tourer НОМЕР_1 , оцінювач не зафіксував усі наявні пошкодження, які були отримані транспортним засобом внаслідок страхового випадку, що істотно вплинуло на вартість придатних залишків. Також, оцінювач ОСОБА_2 не вірно зазначив вартість страхового автомобіля.

На підставі викладеного просив стягнути з ПАТ «СК «Брокбізнес» несплачену частку страхового відшкодування в розмірі 38199,29 грн., пеню за період починаючи з 24 липня 2019 року по 30 вересня 2019 року в розмірі 2455,22 грн. 3% річних за період починаючи з 24 липня 2019 року по 30 вересня 2019 року, в розмірі 216,64 грн., індекс інфляції за період починаючи з 01 вересня 2019 року по 30 вересня 2019 року в розмірі 267,40 грн., витрати на оплату послуг он-лайн аукціону в розмірі 1348,80 грн., витрати на експертизу в розмірі 5 500,00 грн. та витрати на правничу допомогу 15 000,00 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» на користь ОСОБА_1 38199,29 грн. - несплачену частку страхового відшкодування; 2455,22 грн. - пеню за період з 24 липня 2019 року по 30 вересня 2019 року; 216,64 грн. - 3% річних за період починаючи з 24 липня 2019 року по 30 вересня 2019 року; 267,40 грн. - індекс інфляції за період починаючи з 01 вересня 2019 року по 30 вересня 2019 року; 5500,00 грн. - витрати на експертизу; 10000,00 грн. витрати на правничу допомогу, а всього 56638,55 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем не в повній мірі сплачено суму страхового відшкодування, а тому з останнього підлягає стягненню частина страхового відшкодування у розмірі 38199,29 грн. та 2939,26 грн. штрафних санкцій за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. Також, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу витрати на правничу допомогу та проведення експертизи.

Не погодившись з рішенням суду ПАТ «СК «Брокбізнес» звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції не навів обґрунтування неприйняття звіту про оцінку транспортного засобу оцінювача ОСОБА_2 та прийняття висновку експерта Дроздова Ю.В. від 25 липня 2019 року, який взагалі не є експертизою, а є експертним дослідженням. Наданий висновок експерта містить порушення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а саме не містить абсолютної URL-адреси долучених зображень та містить суперечливі дані щодо ринкової вартості застрахованого транспортного засобу. Також у суду не було підстав для стягнення штрафних санкцій, передбачених статтю 625 ЦК України.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 вересня 2018 року на вул. Миру в с. Хорунжі Полтавської області сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкодженню застрахований транспортний засіб Opel Astra Sports Tourer державний номер НОМЕР_1 , внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п.13.3 ПДР (а.с.15).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником транспортного засобу Opel Astra Sports Tourer державний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_1 (а.с.9).

01 червня 2018 року між ПАТ «СК «Брокбізнес» та ОСОБА_1 укладено договір № 006-479866/01НТ добровільного страхування наземного транспорту Opel Astra Sports Tourer державний номер НОМЕР_1 , програма страхування КАСКО 50/50 страхова сума 312000 тис., компенсація додаткових витрат 1000 грн., франшиза при знищенні, конструктивній загибелі ТЗ 5% від страхової суми 15600 грн., строком дії з 00 год. 00 хв. 02 червня 2018 року по 24 год. 00 хв. 01 червня 2019 року (а.с.10-12).

Відповідач відповідно до умов договору листом від 17 липня 2019 року вих. №ВЗ70516/У повідомив позивача, що визнав дану подію страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування, а 24 липня 2019 року відповідач здійснив виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 129235,47 грн. (а.с.19,26).

Відповідно до статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 8 Закону України «Про страхування», страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до пункту 9.2 договору страхування, страховий випадок подія, передбачена договором, яка відбулась із настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику. Страховим випадком є пошкодження, знищення (загибель) або втрата застрахованого транспортного засобу в цілому, або окремих його деталей та частин, внаслідок настання застрахованих ризиків під час дії договору, і за умов, що ці події не підпадатимуть під виключення або обмеження страхування за договором.

Відповідно до пункту 12.2.3 договору страхування, страховик має право з`ясувати причини та обставини страхового випадку, замовляти проведення незалежних експертиз та досліджень по з`ясуванню обставин події та визначенню розміру збитків.

Згідно до пункту 15.7.2 договору страхування, розмір прямого збитку може визначатися, зокрема на підставі кошторису вартості відновлювального ремонту, складеного страховиком або калькуляції, складеної із застосуванням програмного комплексу «AUDATEX» або автотоварознавчого дослідження (експертизи), яке замовляє страховик, із застосуванням середньо ринкових цін на проведення відновлювального ремонту.

Відповідно до пункту 15.9 договору страхування, вартість залишків ТЗ визначається страховиком шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків або шляхом експертної оцінки.

Згідно пункту 8.1.1 договору страхування, компенсація витрат по евакуації ТЗ після ДТП складає 1000,00 грн.

Позивач вважає, що відповідач здійснив виплату суми страхового відшкодування не в повному обсязі, а розрахунок сплаченої суми було здійснено в порушення п.15.7.2 та 15.9 договору страхування, тому як оцінювач ОСОБА_2 не зафіксував усі наявні пошкодження які були отримані транспортним засобом внаслідок страхового випадку, що істотно вплинуло на вартість придатних залишків.

З метою визначення розміру матеріального збитку відповідач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_2 та згідно звіту № 04-10-18-ІР про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля Opel Astra Sports Tourer державний номер НОМЕР_1 вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля, в результаті його пошкодження в результаті ДТП, дорівнює його ринкової вартості та складає 254415,47 грн. (а.с.62-76).

Згідно висновку експерта № 3307/19/19 від 25 червня 2019 року, складеного судовим експертом Дроздовим Ю.В., ринкова вартість транспортного засобу Opel Astra Sports Tourer державний номер НОМЕР_1 на день настання ДТП 22 вересня 2018 року складає 285734,76 грн., вартість відновлювального ремонту даного автомобіля складає 793026,10 грн. (а.с.27-60).

Згідно зобов`язуючої пропозиції, отриманої за результатами проведеного он-лайн аукціону, замовником якого був позивач, вартість застрахованого автомобіля в ушкодженому стані складає 103800,00 грн. (а.с.80).

За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази на предмет достовірності, належності та допустимості та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Таким чином, з урахуванням умов договору та висновку експерта ОСОБА_3 , який є належним та допустимим доказом у розмінні положень Цивільного процесуального кодексу України, відповідач повинен був здійснити виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 167434,76 грн. (285834,76 грн. - 103800,00 грн. 15600,00 грн. + 1000,00 грн.), тому несплачена частка страхового відшкодування складає 38199,29 грн. (167434,76 грн. - 129235,47 грн. = 38199,29 грн.).

Згідно пункту 15.27 договору страхування, при порушенні строків виплати страхового відшкодування страховик на письмову вимогу страхувальника сплачує пеню у розмірі подвійної ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки зобов`язання відповідача у разі настання страхового випадку полягає у здійснені страхової виплати, то таке зобов`язання є грошовим. В разі прострочення його виконання настає відповідальність, що передбачена частиною 2 статті 625 ЦК України, зокрема сплата боргу з урахуванням інфляції за весь час прострочення.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням викладеного, пеня на суму заборгованості 38199,29 грн. за період з 24 липня 2019 року по 30 вересня 2019 року складає 2455,22 грн., 3% річних за період з 01 вересня 2019 року по 30 вересня 2019 року складає 216,64 грн., індекс інфляції складає 267,40 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що відповідачем не в повній мірі сплачено суму страхового відшкодування, а тому з останнього підлягає стягненню частина страхового відшкодування, штрафні санкції за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, а також витрати на правничу допомогу та проведення експертизи.

Доводи апеляційної скарги з приводу неналежності висновку експерта Дроздова Ю.В. та відсутності підстав для його прийняття в якості доказу у справі, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки відповідно до частин 1, 2 статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

Тому висновок експерта одержаний у порядку, встановленого законом, є належним, допустимим і достатнім доказом, яким позивач обґрунтовує розмір заподіяної шкоди.

Аргументи апеляційної скарги з приводу наявних у висновку експерта порушень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, не заслуговують на увагу, оскільки відсутність абсолютної URL-адреси долучених зображень не є суттєвим недоліком висновку.

Твердження апеляційної скарги про наявність суперечливих даних щодо ринкової вартості застрахованого транспортного засобу у розмірі 243068,61 грн. та 285834,76 грн., спростовуються змістом самої експертизи, згідно висновку якої ринкова вартість застрахованого транспортного засобу на момент дорожньо-транспортної пригоди складає 285834,76 грн., а сума 243068,61 грн. являється ринковою ціною аналогічного КТС (а.с.49).

Колегія суддів також вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язань, 3% річних та інфляції, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині підлягають відхиленню.

Відповідний правовий висновок Великої Палати Верховного Суду міститься у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, де Велика Палата погодившись із висновками судів попередніх інстанцій про застосування до страхових правовідносин частини 2 статті 625 ЦК України, вказала, що хоча потерпілий в ДТП і не є стороною договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між відповідачами, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування. Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц та постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 6-927цс16.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Приведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Відповідно ст. 141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова