Справа № 426/6529/20
Провадження № 22-ц/810/684/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Назарової М.В.,

суддів Лозко Ю.П., Стахової Н.В.,

за участю секретаря Сінько А.І.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , відповідач Фермерське господарство «Юпитер», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , державний реєстратор Сватівської районної державної адміністрації Луганської області Дудник Людмила Борисівна, державний реєстратор - приватний нотаріус Сватівського нотаріального округу Харченко Олена Юріївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу Фермерського господарства «Юпитер» в особі представника адвоката Гашинського Михайла Артуровича

на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 28 травня 2021 року, ухваленого Сватівським районним судом Луганської області у складі: судді Бабічевої Л.П. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Юпитер» про розірвання договору оренди землі та скасування державної реєстрації договору оренди землі, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , державний реєстратор Сватівської районної державної адміністрації Луганської області Дудник Людмила Борисівна, державний реєстратор - приватний нотаріус Сватівського нотаріального округу Харченко Олена Юріївна,

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який згодом уточнив та який мотивував тим, що позивачу на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ №006222, виданого 09.12.1999 року Райгородською сільською Радою народних депутатів Сватівського району Луганської області, належить земельна ділянка з кадастровим номером :18:001:003, площею 7,4500 га, яка розташована на території Райгородської сільської ради Сватівського району Луганської області.

25 квітня 2012 між позивачем та відповідачем Фермерським господарством «Юпитер» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, про що у державному реєстрі було вчинено запис 11.06.2012 за № 01294 строком на 15 років.

30 вересня 2020 року між сторонами укладено додаткову угоду до вищевказаного договору, якою було внесені зміни до договору, а саме в п. 3.1 та продовжено дію договору на 9 років до 25 квітня 2061 року.

Згідно п. 4.1 Договору орендна плата складає 4674,28 грн на рік.

Посилаючись на несплату відповідачем належної орендної плати та наявність заборгованості, розмір якої становить за 2015 р. - 4674,28 грн, 2016 р. - 4674,28 грн, 2017 р. - 4674,28 грн, 2018 р. - 4674,28 грн, 2019 р. - 4674,28 грн, а загалом - 23371,40 грн, що є систематичним (2 рази і більше) та суттєвим порушенням умов укладеного між сторонами договору оренди землі та позбавляє позивача як власника земельної ділянки отримувати плату за користування його майном, просив розірвати договір оренди землі від 25 квітня 2012 року № 26, укладений між позивачем та відповідачем на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 7,495 га, кадастровий номер :18:001:0003, розташовану на території Райгородської сільської ради Сватівського району Луганської області, який зареєстровано у відділі Держкомзему у Сватівському районі Луганської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11.06.2012 за №01294; розірвати додаткову угоду до договору оренди землі від 25 квітня 2012 року № 26, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Юпитер» від 30.09.2020 року про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 07 жовтня 2020 року було вчинено запис №38611581; скасувати запис про реєстрацію речового права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, здійснений на підставі договору оренди землі від 25.04.2012 року, укладеного між позивачем та відповідачем, який було зареєстровано відділом Держкомзему у Сватівському районі про що у Державному реєстрі було вчинено запис 11.06.2012 році № 01294; скасувати запис про державну реєстрацію додаткової угоди від 30 вересня 2020 року до договору оренди землі від 25 квітня 2012 року, про що у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 07 жовтня 2020 року було вчинено запис 38611581, та судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач Фермерське господарство «Юпитер» в особі адвоката Гашинського М.А. надав відзив про невизнання позову як безпідставного, оскільки перебування земельної ділянки з кадастровим номером :18:001:0003, площею 7,4950 га, у власності позивача ОСОБА_1 , укладення між СФГ «Юпитер» та позивачем договору оренди вказаної земельної ділянки від 25 квітня 2012 року, здійснення державної реєстрації даного договору у відділі Держкомзему у Сватівському районі Луганської області 11.06.2012 за №01294 відповідач визнає, але не погоджується із правовою оцінкою обставин, оскільки протягом дії договору орендну плату отримував ОСОБА_2 , якого на це уповноважив 16 грудня 2011 року позивач ОСОБА_1 уповноважив довіреністю, строк дії якої не встановлений та зберігає чинність до припинення її дії (ч. 1 ст. 247 ЦК України). Відповідач справно сплачував податок на доходи фізичних осіб та земельний податок до Державного бюджету України.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 14 грудня 2020 року до участі по цивільній справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , державного реєстратора Сватівської районної державної адміністрації Луганської області Дудник Л.Б., державного реєстратора приватного нотаріуса Сватівського нотаріального округу Харченко О.Ю.

Від третьої особи державного реєстратора приватного нотаріуса Сватівського нотаріального округу Харченко Олени Юріївни надійшли письмові пояснення на позовну заяву, в яких зазначено, що 07.10.2020 року нею як особою, яка наділена повноваженнями вчиняти певні дії щодо державної реєстрації, було зареєстровано заяву на реєстрацію права оренди земельної ділянки за кадастровим номером: :18:001:0003, заявником (Орендодавцем) виступав ОСОБА_1 від імені якого діяв на підставі довіреності посвідченою 16.12.2011 року Другою Сватівською Державною нотаріальною конторою та зареєстрованою в реєстрі за № 2451, ОСОБА_2 .

При реєстрації даної заяви нею було перевірено повноваження представника Орендодавця, що підтверджується інформацією отриманою з Єдиного реєстру довіреностей в порядку інформаційного обміну від 07.10.2020 року о 10:23:08, яка зберігається в реєстраційній справі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в електронному вигляді. Після реєстрації заяви та сканування додаткової угоди до договору оренди в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно згідно п. 2 ст. 17 «Реєстраційна справа» Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи були повернуті заявнику. Вказані реєстраційні дії були проведені з безумовним дотриманням вимог діючого законодавства.

Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 28 травня 2021 року з урахуванням описок, виправлених ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 03 червня 2021 року, позов ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Юпитер» про розірвання договору оренди землі та скасування державної реєстрації договору оренди землі, задоволено.

Розірвано договір оренди землі від 25 квітня 2012 року № 26, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Юпитер» щодо земельної ділянки площею 7,495 га, кадастровий номер :18:001:0003, розташованої на території Райгородської сільської ради Сватівського району Луганської області, який зареєстровано у відділі Держкомзему у Сватівському районі Луганської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11.06.2012 за №01294.

Розірвано додаткову угоду №1/2020 від 30 вересня 2020 року до договору оренди землі від 25 квітня 2012 року № 26, укладену між ОСОБА_1 та ФГ «Юпитер» щодо земельної ділянки кадастровий номер :18:001:0003, розташованої на території Райгородської сільської ради Сватівського району Луганської області, номер запису про інше речове право - право оренди земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 07 жовтня 2020 року № 38611581.

Скасовано державну реєстрацію речового права, здійсненого на підставі договору оренди землі від 25 квітня 2012 року № 26, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Юпитер» щодо земельної ділянки площею 7,495 га, кадастровий номер :18:001:0003, розташованої на території Райгородської сільської ради Сватівського району Луганської області, зареєстрованого 11.06.2012 відділом Держкомзему у Сватівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 01294.

Скасовано державну реєстрацію іншого речового права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права оренди земельної ділянки, номер запису про інше речове право №38611581, здійснену 07 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Сватівського районного нотаріального округу Луганської області Харченко О.Ю. на підставі додаткової угоди №1/2020 від 30 вересня 2020 року до договору оренди землі від 25 квітня 2012 року № 26.

Стягнуто з Фермерського господарства «Юпитер» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3095 грн.

В апеляційній скарзі відповідач Фермерське господарство «Юпитер» в особі представника адвоката Гашинського М.А. вважає рішення суду необ`єктивним, незаконним і необгрунтованим та ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства, має місце неповнота та неправильність встановлених судом обставин, які мають значення для справи, й правовідносин, які виникли між учасниками справи, оскільки укладенню спірного договору від 25 квітня 2012 року передувало обговорення сторонами його умов, тому 16 грудня 2011 року в порядку дострокового виконання зобов`язання за майбутнім договором відповідачем позивачу виплачено 30000 грн та позивач видав довіреність ОСОБА_2 для представництва його інтересів перед третіми особами, тому останній є повноважним представником ОСОБА_1 і мав отримувати орендну плату, про що свідчать відомості про виплату орендної плати за земельні паї та видаткові касові ордери, отже відповідач довів відсутність заборгованості з виплату позивачу орендної плати; суд обґрунтував своє рішення відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів а утримання податків позивача ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2015 по 2 квартал 2019 року, проте не перевірив цей доказ і не надав йому належної оцінки із врахуванням інших доказів, не врахував, що позивач не звертався до відповідача з будь-якими вимогами щодо укладеного Договору оренди протягом восьми років; не дав належної оцінки зібраним у справі доказам в цілому та кожному окремо; не вирішив питання щодо належного відповідача у справі до закриття підготовчого провадження у справі та вирішив це питання з порушенням, визначивши як виправлення помилки; суд мав можливість з власної ініціативи витребувати докази, а не визначати їх як неналежні та недопустимі докази; суд порушив вимоги ст. 141 ЦПК України, неправильно визначивши та розподіливши судовий збір.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2021 року визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) Назарову М.В., склад колегії суддів Лозко Ю.П., Стахової Н.В.

Апеляційне провадження по справі було відкрито 27 липня 2021 року, ухвалою суду від 06 серпня 2021 року справу призначено до апеляційного розгляду на 19 серпня 2021 року о 16.15 год.

В судовому засіданні представник скаржника адвокат Гашинський М.А. підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача адвокат Малик Д.О. апеляційну скаргу не визнав.

Позивач, треті особи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, що відповідно до вимог частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 квітня 2014 року у справі № 6-18цс14 та постанові Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі № 227/2710/17, у яких були встановлені подібні правовідносини та аналогічні фактичні обставини.

У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Через системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

Вказаний правовий висновок висловлено Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17, який підтриманий Верховним Судом у постанові від 13 лютого 2020 року у справі № 227/5452/18 (провадження № 61-15647св19).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 7,4950 га, кадастровий номер :18:001:0003, яка розташована на території Райгородської сільської ради Сватівського району Луганської області, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю 1V-ЛГ № 006222, виданого 09.12.1999 року Райгородською сільською радою народних депутатів Сватівського району Луганської області, та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 06.03.2020 (т. 1 а.с. 9-10, 13).

25 квітня 2012 року між позивачем ОСОБА_1 (орендодавцем) та СФГ «Юпитер» (орендарем) укладено договір оренди землі №26 (далі Договір), відповідно до умов якого відповідач отримав у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 7,5 га, яка знаходиться на території Райгородської сільської ради Сватівського району. Договір оренди укладено на 15 років. Договір містить підписи позивача та керівника СФГ «Юпитер» Корлякової О.Б., підпис якої завірено печаткою підприємства Селянського фермерського господарства «Юпитер», ідентифікаційний код юридичної особи - 25364170 (т. 1 а.с. 145-146).

Вказаний договір оренди землі був зареєстрований у відділі Держкомзему у Сватівському районі Луганської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11.06.2012 р. за №01294, про що у договорі є відповідний запис. Вказана обставина також підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 06.03.2020 (т. 1 а.с. 9-10).

У пункті 4.1. Договору зазначено, що орендна плата сплачується орендарем щороку у розмірі 4674,28 грн, розмір орендної плати визначається за домовленістю між сторонами, але не може бути меншим від розміру, встановленого чинним законодавством (не менше 1,5 відсотка грошової оцінки земельної ділянки з врахуванням індексації). Форми орендної плати за оренду земельної ділянки на 1 рік, які встановлюються за домовленістю сторін, наведені в додатку до Договору, що є невід`ємною частиною Договору.

Згідно п. 4.3. Договору, орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року. Орендар, за погодженням з орендодавцем, може перенести термін виплати орендної плати.

30 вересня 2020 року між позивачем ОСОБА_1 (орендодавцем), від імені та в інтересах якого діяв ОСОБА_2 згідно довіреності від 16.12.2011 р., зареєстрованої в реєстрі за № 2451, та відповідачем Фермерським господарством «Юпитер» (орендарем) укладено додаткову угоду №1/2020 до договору оренди землі №26 від 25.04.2012 р., відповідно до умов якої було внесено зміни, зокрема до п.1, п.3.1 Договору оренди землі, та зазначено, що орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :18:001:0003, яка розташована на території Райгородської сільської ради Сватівського району Луганської області, договір укладено на строк 49 років і діє до 25 квітня 2061 року з правом пролонгації. Додаткова угода підписана третьою особою по справі ОСОБА_2 та головою ФГ «Юпитер» Корляковою О.Б., підпис якої завірено печаткою підприємства Фермерського господарства «Юпитер», ідентифікаційний код юридичної особи - 25364170 (т. 2 а.с. 18-19).

Дія вказаного договору закінчується 25 квітня 2061 року.

На підставі зазначеної додаткової угоди та спірного договору оренди землі 07 жовтня 2020 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано інше речове право на земельну ділянку - право оренди, номер запису 38611581. Державну реєстрацію іншого речового права вчинено приватним нотаріусом Сватівського районного нотаріального округу Харченко О.Ю., що підтверджується Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №227693971 від 12.10.2020 (т. 1 а.с. 106).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 вказував, що відповідач порушив умови договору оренди щодо своєчасної сплати щомісячних платежів по орендній платі, що є підставою для розірвання вказаного договору.

Заперечуючи проти заявлених у справі вимог, відповідач ФГ «Юпитер» вказував, що він належним чином виконував свої зобов`язання щодо сплати орендної плати, зокрема виплачував орендну плату у повному обсязі згідно наданої позивачем довіреності ОСОБА_2 , сплачував податок на доходи фізичних осіб та земельний податок, і у 2011 році позивачу була наперед виплачена орендна плата за спірним договором у сумі 30000 грн, і протягом тривалого строку позивач жодних претензій не пред`являв.

Встановивши, що ФГ «Юпитер» належно не виконувало своїх зобов`язань щодо оплати орендної плати, системно не сплачуючи її, за договором оренди землі від 25 квітня 2012 року, що є істотним порушенням договору, суд дійшов висновку про те, що вказаний договір підлягає розірванню зі скасуванням державної реєстрації відповідного права оренди та іншого речового права.

Такі висновки суду ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи, а помилкові доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Є необґрунтованим довід апеляційної скарги про неврахування судом обставин того, що укладенню спірного договору від 25 квітня 2012 року передувало обговорення сторонами його умов, тому 16 грудня 2011 року в порядку дострокового виконання зобов`язання за майбутнім договором відповідачем позивачу виплачено 30000 грн, оскільки вказаному доказу суд дав належну оцінку.

З дослідженої судом копії видаткового касового ордеру від 16.12.2011 року вбачається, що позивачу ОСОБА_1 було виплачено 16.12.2011 р. відповідачем суму у розмірі 30 000 грн за оренду паю, при цьому не зазначено, якого саме паю та за який період та за яким договором оренди виплачена орендна плата (т. 2 а.с. 77).

Позивач у судовому засіданні пояснив, що відповідачем було виплачено йому суму у розмірі 30 000 грн як орендна плата за попереднім договором оренди землі, який був укладений з відповідачем. Жодної домовленості про виплату орендної плати наперед за договором від 25.04.2012 р. між ним та відповідачем не було.

Представник відповідача також зазначав у судовому засіданні, що до 2012 року між сторонами був укладений договір оренди землі.

Оскільки вказана сума виплачена у 2011 році до укладення оспорюваного договору оренди від 25.04.2012, сторони визнали існування між ними інших орендних відносин, умови договору оренди не містять положень щодо виплати позивачу орендної плати наперед у розмірі 30000 грн, тому висновок суду про непритаманність вказаному доказу таких властивостей як належність та допустимість є правильним.

Крім того, колегія суддів зауважує, що умови про розмір, періодичність та строки внесення орендної плати за землю встановлюються у договорі оренди (ст. 21 Закону від 06.10.98 р. № 161-XIV «Про оренду землі»). Тобто підставою для сплати орендної плати наперед є договір оренди земельної ділянки.

За нормою ст. 531 Цивільного кодексу (далі ЦК) боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Проте, оспорюваний договір не містить відповідного застереження про сплату орендної плати до його укладення.

Помилковим є посилання скаржника на правомірність виконання обов`язку щодо дострокової сплати орендної плати за майбутні періоди користування земельною ділянкою, підтвердженої касовим ордером, на що Верховний Суд вказав в своїй постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 704/236/17, оскільки такий висновок зроблений у справі за інших фактичних обставин, відмінними від теперішньої справи, в період дії договору оренди землі, в якому було передбачена можливість авансової виплати за заявою орендодавця, а також із вказівкою призначення платежу як орендної плати за земельний пай за майбутні періоди.

Що стосується оподаткування, то доходи від надання в оренду (суборенду) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю обкладаються ПДФО та військовим збором (з 2014 року) податковим агентом під час їх нарахування (сплати).

Отже, в разі сплати орендної плати наперед орендар зобов`язаний утримати та перерахувати податки до бюджету одночасно з її перерахуванням орендодавцеві в разі безготівкових розрахунків або протягом 3 банківських днів із дня, що настає за днем такої виплати, якщо вона здійснюється із каси підприємства (п. 168.1 Податкового кодексу, далі ПК).

Відповідачем не надано відповідних доказів про належне виконання ним свого обов`язку про сплату податків щодо вищезазначеної суми 30000 грн.

Обставини того, що 3-я особа по справі ОСОБА_2 є повноважним представником позивача ОСОБА_1 на підставі виданої йому 16 грудня 2011 року позивачем довіреності, яка посвідчена 16 грудня 2011 року державним нотаріусом Другої Сватівської державної нотаріальної контори Луганської області А.В. Кривошея, згідно якої позивач уповноважив ОСОБА_2 отримувати належні йому кошти, які будуть нараховані за оренду земельної ділянки, розташованої на території Райгородської сільської ради Сватівського району Луганської області, належної йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю 1V-ЛГ № 006222, а також для виконання вказаних у довіреності повноважень надав представнику право, зокрема, укладати та підписувати будь-які договори цивільно-правового характеру, у тому числі договір оренди земельної ділянки, розписуватися за нього, одержувати усі належні йому кошти (т. 1 а.с. 82), і дію якого припинено 21 жовтня 2020 року на підставі заяви позивача, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей № 43051049 від 21.10.2020 (т. 1 а.с. 105), ніким не оспорюються.

Судом правильно оцінено надані відповідачем докази - платіжні відомості про виплату орендної плати за земельні паї за 2019-2020 р, видаткові касові ордери №533 від 11.11.2015 р., №177 від 30.09.2016, № 342 від 28.08.2017 р. та від 12.11.2018 (т. 2 а.с. 26 зворот, т. 2 а.с. 29, а.с. 29 зворот), та зроблено висновок про те, що ці докази не містять відомостей про сплату орендарем ФГ «Юпитер» орендної плати орендодавцю ОСОБА_1 і що ОСОБА_2 отримував їх як повірений орендодавця за належну тому земельну ділянку, відсутні докази погодження сторонами договору інших сум орендної плати - 5838,18 грн, 11000 грн, 12000 грн - у якості орендної плати, тому не можуть бути належними та достатніми доказами на підтвердження факту виплати орендної плати відповідачем саме позивачу.

Самого лише факту видачі позивачем довіреності ОСОБА_2 для укладення від його імені договорів та отримання орендної плати не може бути беззаперечним доказом того, що будь-які отримані ним кошти від ФГ «Юпитер» є орендної платою за оспорюваним договором.

Надані відповідачем докази без номерів і дат про сплату земельного податку та відсутність заборгованості з ПДФО за період 2015-2019 також оцінені судом як неналежні докази внаслідок відсутності підтвердження їх відповідними бухгалтерськими даними і даними податкового органу.

Натомість з досліджених судом відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків позивачу ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2015 по 2 квартал 2019 року витікає відсутність отримання доходу позивачем від відповідача ФГ «Юпитер» (т. 1 а.с. 14).

Отже суд дав належну оцінку зібраним у справі доказам в цілому та кожному окремо, та зробив правильний висновок, що вказана сукупність доказів свідчить про те, що відповідачем не надано належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження виплати позивачу орендної плати за період з 2015 року по 2019 рік згідно п.4.1. спірного Договору.

Посилання скаржника на те, що суд мав можливість з власної ініціативи витребувати докази, а не визначати їх як неналежні та недопустимі докази, не ґрунтується на вимогах ЦПК України щодо засад цивільного судочинства - диспозитивності та змагальності сторін.

Довід скарги про те, що позивач не звертався до відповідача з будь-якими вимогами щодо укладеного Договору оренди протягом восьми років, не свідчить про належне виконання відповідачем свого обов`язку, а є лише розпорядженням ОСОБА_1 своїми правами, у тому разі і щодо судового захисту, на власний розсуд.

Не спростовує правильних висновків суду і довід скарги про те, що суд не вирішив питання щодо належного відповідача у справі до закриття підготовчого провадження у справі та вирішив це питання з порушенням, визначивши як виправлення помилки, оскільки судом вірно зазначено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ідентифікаційний код юридичної особи - Фермерського господарства «Юпитер» - 25364170 (т. 1 а.с. 34-37).

Тобто, ідентифікаційний код юридичної особи, зазначений у спірному договорі оренди та додаткової угоди до договору оренди, є тотожнім.

Згідно з пунктом 6 Положення «Про створення Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 р. N118, ідентифікаційний код зберігається за суб`єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

У даному випадку відбулась лише зміна найменування підприємства відповідача з Селянського фермерського господарства «Юпитер» на Фермерське господарство «Юпитер».

Отже, судом встановлено, що сторони перебувають у договірних відносинах, між сторонами укладено договір оренди землі.

Питання про виправлення описки щодо належного відповідача ФГ «Юпитер» вирішено судом у відповідності до вимог ст. 269 ЦПК України.

Помилковими є доводи апеляційної скарги про порушення судом вимоги ст. 141 ЦПК України та неправильно визначення розподілу судових витрат, адже у відповідності до частини першої вказаної норми розподіл судових витрат здійснюється пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки з урахуванням уточнених позовних вимог позивачем заявлено 4 позовних вимог немайнового характеру, які розглянуті судом, за кожну з яких до сплати належить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн), і позов задоволено, то сплачена позивачем сума 3095,00 грн судового збору вірно стягнута судом на користь позивача з відповідача.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга Фермерського господарства «Юпитер» в особі представника адвоката Гашинського Михайла Артуровича підлягає залишенню без задоволення, а рішення Сватівського районного суду Луганської області від 28 травня 2021 року залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Юпитер» в особі представника адвоката Гашинського Михайла Артуровича залишити без задоволення.

Рішення Сватівського районного суду Луганської області від 28 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 20 серпня 2021 року.

Головуючий

Судді: