Справа №720/1030/21
Провадження № 2/720/452/21
11 серпня 2021 року м. Новоселиця.
Новоселицький районний суд Чернівецької області, у складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Факащук А.П.,
сторін по справі:
представника позивача ОСОБА_2 ,
представника третьої особи Войтов С.І. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоселиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа сектор у справах дітей виконавчого комітету м/Ради м. Новоселиця Чернівецького району, Чернівецької області,
- про позбавлення батьківських прав, суд, -
Позивач звернувся до суду з позовом, про позбавлення батьківських (материнських) прав.
В позові вказує, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4 якій був розірваний рішенням Новоселицького районного суду від 16 березня 2019 року.
Від спільного подружнього життя мають малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій проживає разом з нею та перебуває на її матеріальному утримані.
Рішенням Новоселицького районного суду від 15 березня 2017 року стягуються з відповідача ОСОБА_4 аліменти на її користь на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. до настання повноліття.

В супереч рішення суду ОСОБА_4 не приймає участь у матеріальному утримані сина у зв`язку з чим склалась заборгованість по аліментам в загальній сумі 48395 грн..

Відповідач не турбується про сина, не цікавиться його життям та станом здоров`я, не приймає участь у його вихованні та матеріальному утриманні.

Позивач просить суд позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця с. Малинівка, Чернівецького району батьківських прав по відношенню до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та додатково суду пояснив, що від спільного проживання з відповідачем має сина якій після розірвання шлюбу проживає разом з нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Відповідач, та його мати не визнають ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 як свого сина та онука. Свідомо ухиляються від його матеріального утримання та не приймають участі у його вихованні.

Представник третьої особи в судовому засіданні суду пояснив, що він особисто під час підготовки матеріалів на комісію мав розмову з ОСОБА_4 якій в розмові з ним пояснив, що його не цікавить син ОСОБА_5 , на засідання комісії не з`явився а тому рішенням органу опіки та піклування було визначено за доцільним позбавити його батьківських прав.

Відповідач будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи по суті в судовому засіданні не з`явився і не повідомив суд про причину своєї неявки.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Суд, оцінивши надані позивачем докази до позовної заяви, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 дідусь ОСОБА_5 суду показав, що ОСОБА_1 є його донькою, та вона разом з онуком проживають в його господарстві. Після розірвання шлюбу зять жодного разу не навідувався до свого сина, не приймає участь у його вихованні та матеріальному утриманні. Він та його мати не визнають онука за свого.

Наданими до позову доказами судом встановлено, що рішенням Новоселицького районного суду від 16.03.2017 року по Справі №720/145/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , розірваний шлюб між сторонами.

З наданої копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22.05.2012 року вбачається, що за період спільного подружнього життя сторони мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочним рішенням Новоселицького районного суду по Справі №720/271/17, Провадження 2/720/300/17 стягуються аліменти з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_5 в розмірі 1000 грн. починаючи з 21 лютого 2017 року.

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по в/п №53860727 вбачається, що станом на 01 січня 2021 року ОСОБА_4 ухиляється від сплати аліментів та заборгованість по аліментам складає 48395 грн. 80 коп..

Рішенням органу опіки та піклування Новоселицької районної державної адміністрації від 27 січня 2021 року за №3 визнано доцільним позбавити батьківських (материнських) прав ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_3 по відношенню до свого сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати свою дитину, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати їх до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язків батьківського піклування щодо неї.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У відповідності до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Статтею дев`ятою Конвенції ООН про права дитини 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї.

Згідно правовим положенням, викладених у третьому розділі Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України викладених у п.п. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" вбачається, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Враховуючи, що відповідач проживає окремо від сина з початку 2017 року, ухиляється від виконання своїх обов`язків, матеріально сина не забезпечує, не піклуються про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не цікавиться життям сина, фактично без поважних причин самоусунувся від своїх батьківських (материнських) обов`язків по відношенню до свого сина, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги, про позбавлення її батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця с. Малинівка. Чернівецького району батьківських прав по відношенню до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд вважає, що понесені судові витрати позивачем у відповідності до вимог ст..141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 80, 82, 245, 246, 258-273, 280-283, 354 ЦПК України, ст.ст. 150, 155, 164, 165 СК України Сімейного кодексу України, суд керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208-218 ЦПК України, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця с. Малинівка. Чернівецького району батьківських прав по відношенню до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 908 грн..

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

ОСОБА_4 має право протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду подати заяву про перегляд заочного рішення суду.

Сторони можуть ознайомитись з повним мотивованим рішенням суду через десять днів.

Суддя: Вівчар Г.А.