Справа № 947/7702/21
Провадження № 2-зз/947/47/21
УХВАЛА

30.03.2021 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Луняченка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Халдай Іллі Віталійовича подану в інтересах ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 04.10.1999 року у цивільній справі №2-3428/99 за ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 10.03.2021 року в інтересах ОСОБА_1 звернувся представник заявника адвокат Халдай Ілля Віталійович із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову накладених ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 04.10.1999 року у цивільної справі № 2-3428/99 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розподіл спільного майна подружжя та скасувати арешт з нерухомого майна, а саме з домоволодіння АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_3 ; скасувати заборону проводити всі дії, пов`язані із здачею і приймання будинку АДРЕСА_1 в експлуатацію, видачею на нього правовстановлюючих документів, переоформленням на іншу особу земельної ділянки в садовому товаристві «Зелена балка» за номером НОМЕР_1 , на якій побудований вказаний будинок.

Клопотання обгрунтовано тим, що ОСОБА_1 з 1999 року є власником нерухомого майна на яке помилково накладено арешт при розгляді спору яке не мае відношення до зазначеного об`єкта нерухомості а стосується іншого дачного будинку , який після введення в експлуатацію отримав адресу №122 в садовому кооперативі « Зелена Балка» яке розташовано по АДРЕСА_1 .

Як встановлено при розгляді клопотання у провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа № 2-3428/99 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розподіл спільного майна подружжя, предметом розгляду якої було розподіл в натурі домобудівлю належну ОСОБА_5 , яка розташована на садової ділянці № НОМЕР_1 ( потім № НОМЕР_2 ) у садівничому кооперативі « Зелена Балка» Таїровської селищної ради. Ухвалою суду від 04.10.1999 року було задоволено клопотання позивачці та забезпечено позов шляхом накладення арешту на домобудівлю АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 , із забороною проводити всі дії, пов`язані із здачею і приймання будинку АДРЕСА_1 в експлуатацію, видачею на нього правовстановлюючих документів, переоформленням на іншу особу земельної ділянки в садовому товаристві «Зелена балка» за номером НОМЕР_1 , на якій побудований вказаний будинок ( а/с 13).

Ухвалою суду від 27.12.1999 року було затверджена мирова угода укладена між сторонами по справі, згідно якої ОСОБА_5 було зобовязано здати будинок в екслуатацію, та після цього Ѕ частину будинку оформити на ім`я сина ОСОБА_3 .

Згідно державного акту IV-ОД 025388 виданого на підставі рішення Виконкому Таїровської селищної ради народних депутатів від 25.05.2001 року № 205 на праві приватної власності ОСОБА_3 передано земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 0,0246 га., яка розташована на території садівничого кооперативу « Зелена Балка» Таїровської селищної ради ( а/с 93).

Рішенням №308 виконавчого комітету Таїровської селищної ради від 25.06.2001 року за ОСОБА_3 визнано право власності на садовий будинок АДРЕСА_2 на підставі якого 05.07.2001 року було видано свідоцтво про право власності ОСОБА_5 на садовий будинок с господарчими спорудами який розташований в садовому кооперативі «Зелена Балка» Таїровської селищної ради за АДРЕСА_3 .

З наданих заявником документів вбачається, що 03.08.1999 року ОСОБА_6 та ОСОБА_1 уклали договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу , згідно якого ОСОБА_6 продала належний їй на підставі свідоцтва про право власності виданий УЖКХ Виконкому Одеської міської ради від 27.04.1999 року №2-1694, садовий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 під номером сорок два у садівничому товаристві «Зелена Балка».

Рішенням №391 Виконкому Таїровської селищної ради від 29.08.2001 року ОСОБА_1 у власність передана земельна ділянка № НОМЕР_3 площею 0,033 га., в садовому товаристві « Зелена Балка», та напідставі данного рішення 04.09.2001 року видано державний акт ІІ-ОД №034820.

Згідно витягу інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно земельна ділянка АДРЕСА_1 яка належить на праві власності ОСОБА_1 обтяжена арештом нерухомого майна на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 04.10.1999 року про арешта майна ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК ).

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Враховуючи що арешт на майно накладно у 1999 році, питання забезпечення позову у цивільних справах було на той час врегульовано ст 155 Цивільного процессуального кодекса України, 1963 року, та згідно діючої на момент винесення 04.10.1999 року редакції даної статті було визначено, що ухвала про забезпечення позову може бути скасована судом,

який розглядає справу.

Питання про скасування забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розглядові питання про скасування забезпечення позову.

В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до ч. 1 та 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього право чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадку, встановлених законом.

В данному випадку суд враховує, що ухвалою суду від 04.10.1999 року було накладено арешта на майно відповідача ОСОБА_3 але із помилковим заначенням адреси місцезнаходження нерухомоого майна яке не відповідаї дійної адреси предмета спору але фактично тотожне дресі нерухомого майна яке знаходится у власності іншої особи ОСОБА_1 чим порушено право останнього на вільне володіння, колристування та розпорядження своєї власністю, що є неприпустимим.

Пр ивизначенні розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову як ефиктивного способу захисту порушенного права суд виходить з того, що ОСОБА_1 не є стороною по цивільної справі в якої було здійснено дане забезпечення позову, однак у 1999 році діючий Цивільний процесуальний кодекс україни не обмежував право звернення до суду із відповідним клопотанням лише учасниками справи, крім того подання позову в такому випадку модливо лише якщо спірним є сам об`єкт на який накладено арешт в якості забезпечення позову, тобто існує спір щодо визначенності права власності. В данному випадку арешт було накладено помілково на об`єкт нерухомості який не був предметом розгляду у справі та щодо якого немає спору про його приналежність заявнику.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку що клопотання адвоката Халдай Іллі Віталійовича подану в інтересах ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 04.10.1999 року у цивільній справі №2-3428/99 за ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, у вигляді скасування заходу забезпечення позову, вжитого ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 04.10.1999 року та скасування арешту з нерухомого майна, а саме з домоволодіння АДРЕСА_1 , власником якого визначений ОСОБА_3 . А також скасування заборону проводити всі дії, пов`язані із здачею і приймання будинку АДРЕСА_1 в експлуатацію, видачею на нього правовстановлюючих документів, переоформленням на іншу особу земельної ділянки в садовому товаристві «Зелена балка» за номером НОМЕР_1 , на якій побудований вказаний будинок, підлягає задоволеню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 158,353,354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 04.10.1999 року та скасувати арешт з нерухомого майна, а саме з домоволодіння АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_3 ; скасувати заборону проводити всі дії, пов`язані із здачею і приймання будинку АДРЕСА_1 в експлуатацію, видачею на нього правовстановлюючих документів, переоформленням на іншу особу земельної ділянки в садовому товаристві «Зелена балка» за номером НОМЕР_1 , на якій побудований вказаний будинок.

Повна ухвала суду буде складена протягом п`яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Повна ухвала складена судом 02.04.2021 року.

Суддя Луняченко В. О.