КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 359/844/20 Головуючий у І інстанції Борець Є.О.
Провадження №22-ц/824/5618/2021 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 квітня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Ігнатченко Н.В., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки за прострочення аліментів, -

УСТАНОВИВ:

у січні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 14 травня 2013 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 16 січня 2013 року, до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі цього судового рішення, що набрало законної сили, 20 травня 2013 року Бориспільський міськрайонний суд видав виконавчий лист №2/359/593/13, який був пред`явлений до виконання.

Виконавчий лист пред`явлено до виконання до Бориспільського МР ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ), на підставі якого відкрите виконавче провадження №43908860.

У зв`язку з тим, що в період часу з 1 квітня 2016 року до 30 листопада 2017 року ОСОБА_1 сплачував аліменти на утримання дитини не в повному обсязі, позивач на підставі ст. 196 СК України просить стягнути неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 за вказаний період в розмірі 34 288,60 грн.

РішеннямБориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 за період часу з 1 квітня 2016 року до 30 листопада 2017 року в розмірі 34288,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги зазначено, що у відповідності до ст.ст. 68, 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження» було встановлено граничний розмір стягнень з заробітної плати та пенсії боржника, а саме: 70% заробітної плати відповідача та 50% його пенсії. Цей розмір встановлений державою для забезпечення належних умов проживання боржника та доведенню у суді не підлягає.

Тобто, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує на те, що саме встановлення законом та прийнятим на його основі постановам державного виконавця розмірів стягнення із заробітної плати та пенсії і є поважною причиною, яка говорить про відсутність вини відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом апеляційної інстанції строк не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем по справі не було доведено належними та допустимими доказами факт того, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з його вини

Крім того, всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 не подали жодного доказу на підтвердження того, що решти 30% заробітної плати відповідача та 50% його пенсії було недостатньо для добровільного виконання зобов`язання зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 .

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Із матеріалів справи вбачається, що у ВДВС Бориспільського МРУЮ перебувало чотири виконавчі провадження з виконання виконавчих документів, а саме:

- виконавчого листа №2/359/310, виданого 29 січня 2015 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 24 листопада 2014 року, до досягнення дитиною шестирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- виконавчого листа №2/359/593/13, виданого 20 травня 2013 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 16 січня 2013 року, до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- виконавчого листа №753/21024/15, виданого 13 січня 2016 року Дарницьким районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 5 листопада 2015 року, до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- виконавчого листа №753/20977/15-ц, виданого 23 грудня 2015 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 4 листопада 2015 року, до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Постановами заступника начальника ВДВС Бориспільського МРУЮ Швед P.M. від 11 квітня 2016 року № 11340, № 11335, встановлено виплати аліментів із заробітної плати по 17,5% по кожному виконавчому листу та з пенсії 12,5 % по кожному виконавчому листу, відповідно до чотирьох виконавчих проваджень на стягнення аліментів (а.с.36-39).

Постановою державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ Шепелева О.С. від 04 липня 2016 року № 23287 за якою по ВП провадженням встановлено 69 відсотків виплати аліментів із заробітної плати:

- згідно виконавчого листа Бориспільського міськрайонного суду № 2/359/310 виданого 29.01.2015 -23%;

- згідно виконавчого листа Бориспільського міськрайонного суду № 2/359/593/2013 виданого 20.05.2013 - 23 %;

- згідно виконавчого листа Дарницького районного суду м. Київа № 2/753/20977/15ц виданого 23.12.20J5 -23% (а.с.42-43).

Постановою державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ Шепелева О.С. від 04 липня 2016 року № 23284 за якою по ВП провадженням встановлено 69 відсотків виплати аліментів із пенсії:

- згідно виконавчого листа Бориспільського міськрайонного суду № 2/359/310 виданого 29.01.2015 -23%;

- згідно виконавчого листа Бориспільського міськрайонного суду № 2/359/593/2013 виданого 20.05.2013 - 23 %;

- згідно виконавчого листа Дарницького районного суду м. Київа № 2/753/20977/15ц виданого 23.12.20J5 -23% (а.с.40-41).

Постановою державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ Пільтяй Г.В. від 04 жовтня 2017 року, за якою по ВП провадженням встановлено 70 відсотків виплати аліментів із заробітної плати:

- згідно виконавчого листа Бориспільського міськрайонного суду № 2/359/593/2013 виданого 20.05.2013 -25 %;

- згідно виконавчого листа Дарницького районного суду м. Київа № 2/753/20977/15ц виданого 23.12.2015-25 %;

- 19% в рахунок погашення заборгованості згідно виконавчого листа Бориспільського міськрайонного суду № 2/359/593/2013 виданого 20.05.2013;

- 1% в рахунок погашення заборгованості згідно виконавчого листа Дарницького районного суду м. Київа№ 2/753/20977/15ц виданого 23.12.2015 (а.с.45).

Постановою державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ Пільтяй Г.В. від 04 жовтня 2017 року за якою по ВП провадженням встановлено відсотків 50 виплати аліментів із пенсії:

- згідно виконавчого листа Бориспільського міськрайонного суду № 2/359/593/2013 виданого 20.05.2013 - 25 %;

- згідно виконавчого листа Дарницького районного суду м. Київа № 2/753/20977/15ц виданого 23.12.2015 -25 % (а.с.47).

Постановою державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ Пільтяй Г.В. від 13 грудня 2017 року, за якою по ВП провадженням встановлено 50 відсотків виплати аліментів із пенсії:

- в рахунок поточних платежів 25% згідно виконавчого листа № 2/359/593/2013 від 20.05.2013;

- в рахунок погашення заборгованості, що виникла згідно виконавчого листа 2/359/316 від 12.02.2014 (а.с.51).

Постановою державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ Пільтяй Г.В. від 13 грудня 2017 року, за якою по ВП провадженням встановлено 70 відсотків виплати аліментів із заробітної плати:

- в рахунок поточних платежів 25% згідно виконавчого листа № 2/359/593/2013 від 20.05.2013;

- в рахунок погашення заборгованості, що виникла згідно виконавчого листа 2/359/310 від 29.01.2015 (а.с.49).

Із довідки-розрахунку № 27076 вбачається, що в період часу з 1 квітня 2016 року до 30 листопада 2017 року у ОСОБА_1 виникла заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом №2/359/593 від 20.05.2013 року в розмірі 34 288,60 грн. зазначена заборгованість сплачена у повному обсязі 20 липня 2018 року. (а.с.7-8).

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Відповідно до положень ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до положень п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 вказано, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до статті 128 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Згідно зі статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Відповідно до положень ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження) стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Відповідно до положень ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження) підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

У разі припинення перерахування коштів стягувачу підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці не пізніш як у триденний строк повідомляють виконавцю про причину припинення виплат та зазначають нове місце роботи, проживання чи навчання боржника, якщо воно відоме.

Відповідно до положень ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі, зокрема, надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи.

Системний аналіз вказаних норм закону дає підстави для висновку, що саме на підприємства, установи, організації, фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців, в яких працює чи навчається боржник по аліментам покладається обов`язок щодо здійснення відповідних відрахувань для сплати аліментів.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 657/1786/19 провадження № 61-3254св20.

Проаналізувавши вищевикладене, апеляційним судом встановлено, що загальний розмір стягуваних з відповідача аліментів складав 70 % із заробітної плати та 50 % із пенсії, які вираховувались ВДВС Бориспільського МРУЮ.

Таким чином, встановивши, що сукупний розмір стягуваних аліментів становив граничний можливий розмір відрахувань із заробітної плати та пенсії, визначений у відповідності до вимог законодавства, іншого доходу відповідач не має, апеляційний суд приходить до висновку, що заборгованість відповідача як платника аліментів утворилася з незалежних від нього причин та за відсутності його вини.

Крім того, починаючи з 04 жовтня 2017 року розпочалося погашення заборгованості за виконавчим провадженням, що підтверджується матеріалами справи та встановленим апеляційним судом обставинами, зокрема: постановою державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ Пільтяй Г.В. від 04 жовтня 2017 року та постановами державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ Письок Ю.В. від 13 грудня 2017 року.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що вини відповідача у неналежній сплаті аліментів немає, а тому й нести відповідальність у вигляді сплати неустойки (пені) останній не має.

Суд першої інстанції вказаних обставин не врахував, не повно з`ясував обставини справи, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог.

У зв`язку з зазначеним, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність передбачених статтею 376 ЦПК України підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення по справі нового рішення про відмову в задоволенні позову з підстав його необґрунтованості.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2021 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки за прострочення аліментів відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 09 квітня 2021 року.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Н.В. Ігнатченко