Справа № 212/1975/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого Чайкіна І.Б., за участю секретаря судового засідання Новікової В.В., представників позивача за первісним позовом Зарівної С.В. , Пуляшенко Л.А. , Лавренюк Н.М. , відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та за зустрічним позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» про порушення прав споживача житлово-комунальних послуг,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» (надалі ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР») звернулось до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення заборгованості, просили стягнути солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 заборгованість за житлово-комунальні послуги з управління та утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року в сумі 8 098,04 гривень, яка складається з послуг управління та утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі - 6767,72 грн., суму індексу інфляції - 1075,78 грн., 3% річних 254,54 грн., а також судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1 744 грн. 80 коп. . Мотивуючи свою заяву тим, що відповідно до договору від 21.12.2012 року ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» визначено виконавцем послуг з управління будинком та виконавцем послуг з утримання будинком, спорудою або групою будинків та прибудинкових території, багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , з 01 квітня 2013 року по теперішній час. Відповідачі, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , є власниками квартири АДРЕСА_1 . В період з 01.01.2016 по 31.12.2018 року ТОВ «Житлокомцентр» надавав послуги з утримання будинку та прибудинкової території, але відповідачі не в повному обсязі проводили оплату, в результаті чого утворилась заборгованість, станом на 01.01.2019 року в сумі 6767 грн. 72 коп., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів, також у зв`язку із невиконанням останніх обов`язку щодо сплати заборгованості просить стягнути з них суму індексу інфляції у розмірі 1 075 грн. 78 коп., 3% річних у розмірі 254,54 грн., всього на загальну суму 8 098 грн. 04 коп., а також відшкодувати судові витрати по справі у вигляді судового збору.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області суду від 22 березня 2019 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

29 жовтня 2019 року ухвалою суду задоволено клопотання відповідачки ОСОБА_4 про відвід судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Борис О.Н., справу передано до канцелярії суду, для визначення судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

30 жовтня 2019 року згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 29.10.2019 року зазначена справа надійшла у провадження судді Чайкіна І.Б., у зв`язку із виконанням ухвали про відвід судді Борис О.Н. від 29 жовтня 2019 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 жовтня 2019 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

03 грудня 2019 року Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області здійснено перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2021 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по житлово-комунальним послугам зустрічний позов ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» про порушення прав споживача житлово-комунальних послуг.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 квітня 2021 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду.

Представники позивача ТОВ «Житлокомцентр» Зарівна С.В., Пуляшенко Л.А. , Лавренюк Н.М. (в різних судових засіданнях) підтримали первісний позов та просили його задовольнити. В задоволенні зустрічного просили відмовити у зв`язку із необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (в різних судових засіданнях) проти первісного позову заперечували, просили задовольнити зустрічний.

Зокрема, ОСОБА_4 посилалась на: (а) відсутні докази надання послуг, заборгованість нарахована безпідставно; (б) між сторонами відсутні договірні стосунки; (в) позов подано з порушенням вимог процесуального законодавства (г) позивачем включені в розрахунки заборгованості послуги, які взагалі відсутні.

З цих підстав просили у зустрічному позові визнати відсутність договірних відносин з вини ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР», компенсувати моральну шкоду у розмірі визначеним судом відповідно до п. 5 ст. 4 ЗУ "Про захист прав споживачів" та прийняти ухвалу, якою визначити наявність чи відсутність незаконних дій ТОВ "ЖИТЛОКОМЦЕНТР", що приховало наявність судового розгляду та позиціонувала ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в якості боржників перед службою соціального захисту, чим залишила їх без субсидії.

В судове засідання 06 серпня 2021 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомили. Підстав для відкладення судового засідання судом не встановлено.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи сторін, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» на підставі договору, укладеного 21 грудня 2012 року між ним та УПРАВЛІННЯМ БЛАГОУСТРОЮ ТА ЖИТЛОВОЇ ПОЛІТИКИ ВИКОНКОМУ МІСЬКРАДИ МІСТА КРИВОГО РОГУ, визначено управителем та виконавцем послуг з утримання будинком, спорудою або групою будинків та прибудинкової території у Жовтневому районі м. Кривого Рогу (об`єкт № 4), зокрема будинком АДРЕСА_1 . Згідно додаткової угоди від 11.11.2013 року до вказаного договору, термін його дії з 01.04.2013 року - безстроково (т.1, а.с.18-20; 22).

За надані послуги позивач здійснював нарахування оплати згідно тарифів, встановлених рішенням КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ № 415 від 14 грудня 2011 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення Жовтневого району м. Кривого Рогу», рішення КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ № 181 від 12 квітня 2017 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються населенню м. Кривого Рогу ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» (т.1, а.с.12-15).

В довідковій інформації ВІДДІЛУ РЕЄСТРАЦІЇ МІСЦЯ ПРОЖИВАННЯ ГРОМАДЯН ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ РАДИ зазначено, що відповідачі ОСОБА_5 (з 17.05.1968 року) та ОСОБА_4 (з 25.09.1980 року) по теперішній час мають зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 235,234)

Відповідно до виписки з фінансового особового рахунку № НОМЕР_1 від 01.02.2019 року відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 ( т.1, а.с. 7) .

ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» нараховував щомісяця з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року відповідачам плату за надані послуги з управління та послуг з утримання будинку та прибудинкової території, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме з послуги з прибирання прибудинкової території, технічного обслуговування внутнішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення, і зливової каналізації, послугами з дератизації, дезінсекції, обслуговування димовентиляційних каналів; поточний ремонт конструктивних елементів будинку, та інших послуг, підтверджених інформацією про щомісячні витрати на послуги з утримання будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та передбачених Рішенням Криворізької міської ради № 415 від 14.12.2011 року , Рішенням Криворізької міської Ради № 181 від 12.04.2017 року.

Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 18 жовтня 2018 року виданий судовий наказ про солідарне стягнення з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги утримання будинків і споруд та при будинкових територій за період з 01.01.2016 року по 31.09.2018 року. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.01.2019 року за заявою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 судовий наказ скасовано ( Том 1 а.с.6)

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV (який був чинний на час виникнення спірних правовідносин) визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII набув чинності 09 листопада 2017 року на підставі якого втратив чинність Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:

- утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

- купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

- поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

В порядку п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону до повноважень органів місцевого самоврядування належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону

Статтею 10 зазначеного Закону визначено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі вимог ст. ст. 66, 67, 162 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється, виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги/водопостачання, газ, та інші послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами у відповідності до кількості проживаючих в квартирі осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до правової позиції Верховного Суду України: «Під час розгляду справ про стягнення заборгованості за комунальні послуги, визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією комунальних послуг особам, які є їх споживачами (постанова від 09.11.2016р. у справі №1238/8935/12).

В пунктах 76-79 постанови Верховного Суду від 22.05.2019 року (справа N 642/8210/16-ц , провадження N 61-7787св18) йдеться мова про обов`язковість (з`ясування) доведення відповідного обсягу фактично наданих (а не тільки нарахованих за твердженням позивача) житлово-комунальних послуг.

Зобов`язання оплатити житлово-комунальні послуги виникає у будь-якого споживача, якщо ці послуги були фактично надані (а не тільки нараховані), а також - у разі, якщо споживач фактично користувався фактично наданими комунальними послугами. Саме про це йдеться мова в постановах Верховного Суду від 20.04.2016 року (справа №6-2951цс15); від 26.09.2018 року (справа №750/12850/16-ц); від 06.11.2019 року (справа № 642/2858/16).

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли з приводу несплати відповідачем наданих позивачем житлово-комунальних послуг з управління і утримання будинків та прибудинкової території за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, заборгованість станом на 01.10.2019 року складає 6 767,72 гривень (Том. 1 а.с.8).

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц.

За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі №6-2023цс15).

З огляду на те, що відповідачі прострочили виконання грошового зобов`язання, вони на вимогу позивача повинні сплатити інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми, що складає за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року суму індексу інфляції 1 075 гривень 78 копійок та три відсотки річних в сумі 254 гривні 54 копійки

Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачами не надано.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заперечуючи проти вимог позивача, відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не надано власного розрахунку заборгованості та не спростовано розрахунок заборгованості, наданого позивачем.

Відповідач ОСОБА_4 вказувала на те, що витрати, на які посилається позивач, не підтверджені будь-якими заявками на поточні ремонти, дефектними актами та актами виконаних робіт. Це стосується витрат на прибирання прибудинкової території, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем, ремонтних робіт, тощо.

Разом з тим, позивачем було надано до позовної заяви наряди-завдання, акти виконаних робіт, інформацію про витрати на утримання будинку, калькуляції, роз`яснення про нарахування послуги з освітлення місць загального користування (т. 1, а.с. 23-224).

При цьому, відповідачами за первісним позовом не було надано доказів, які б підтверджували його звернення до позивача із заявами або скаргами щодо не надання чи неналежного надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та/або включення в розрахунки послуг, які не надаються позивачем.

Твердження відповідача про відсутність укладеного між сторонами договору не є підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних, так як споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Такі висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц та постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Посилання на те, що позивачем включені в розрахунки заборгованості послуги, які взагалі відсутні, суд вважає необґрунтованими, оскільки доказів на підтвердження своїх заперечень стороною відповідача надано не було.

При цьому суд звертає увагу, що відповідачами за первісним позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заяв про застосування строків позовної давності не заявлялось.

Щодо посилання ОСОБА_4 на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21 квітня 2020 року по справі № 910/7968/19, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки фактичні обставини у справі, що розглядається та фактичні обставини у справах на які відповідач здійснив посилання не є подібними.

Щодо зустрічного позову то суд звертає увагу на наступне

Стаття 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг.

У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг.

Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком).

Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача.

Акт - претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості.

Відповідно до статті 28 даного Закону України оформлення претензій споживачів у багатоквартирному будинку здійснюється в порядку, передбаченому статтею 27 цього Закону, з урахуванням особливостей, передбачених цією статтею.

У разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг, що надаються у багатоквартирному будинку на підставі індивідуальних договорів, виклик виконавця для перевірки кількості та якості наданих комунальних послуг, підписання акта-претензії, відібрання проб здійснюються співвласником - стороною договору або його представником.

На вимогу співвласника - сторони договору в перевірці кількості та якості наданих комунальних послуг беруть участь представник об`єднання співвласників багатоквартирного будинку або управитель, якщо управління багатоквартирним будинком здійснює відповідно об`єднання співвласників багатоквартирного будинку або управитель, які в такому разі також підписують акт-претензію.

У разі неприбуття представника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку або управителя на вимогу співвласника для участі в перевірці кількості та якості наданих комунальних послуг в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт - претензію така відмова не є перешкодою для проведення перевірки кількості та якості наданих комунальних послуг та/або підписання акта-претензії. Інформація про відмову зазначається в акті - претензії.

За письмовою заявою співвласника управитель має право діяти від імені та в інтересах співвласника як його представник у відносинах з виконавцями комунальних послуг. У такому разі застосовуються положення Цивільного кодексу України про доручення.

У разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг, які надаються у багатоквартирному будинку на підставі договору, укладеного між виконавцем таких послуг та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку як колективним споживачем, виклик виконавця для перевірки кількості та якості наданих послуг, підписання акта - претензії, відібрання проб здійснюється представником об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Співвласники беруть участь у перевірці за бажанням.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Згідно статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із наявних матеріалів справи не вбачається що відповідачем за зустрічним позовом безпідставно не надаються або надаються не в повному обсязі та відповідної якості житлово-комунальні послуги зустрічним позивачам.

Так в матеріалах справи відсутній акт-претензія щодо ненадання або неналежне комунальних послуг.

Позивач не звертався до органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізують державну політику у сфері житлово-комунального господарства, які могли б підтвердити порушення його прав як споживача комунальних послуг.

Враховуючи відсутність належних, допустимих, достовірних доказів порушення права позивачів за зустрічним позовом, а також відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями ТОВ "ЖИТЛОКОМЦЕНТР" та заявленою позивачем шкодою, в тому числі і репутаційного характеру та у вигляді неотримання субсидій, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог зустрічного позову щодо захисту прав споживачів та встановлення вини ТОВ "ЖИТЛОКОМЦЕНТР" у відсутності договірних відносин.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Руїс Торіха проти Іспанії»).

Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а зустрічний задоволенню не підлягає.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує приписи статті 141 Цивільного процесуального кодексу України та вважає за доцільне стягнути в рівних частинах з відповідачів на користь позивача судовий збір сплачений при поданні позову у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня, тобто по 960 грн. 50 коп. (дев`ятсот шістдесят грн. 50 копійок) з кожної.

Керуючись ст. ст. 66, 68, 160 ЖК України, ст. ст. 322, 625 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 10, 76, 83, 95, 133, 141, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги, задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР», заборгованість з управління та утримання будинків і споруд та прибуткових територій за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року в сумі 6767 гривень 72 копійки, суму індексу інфляції 1 075 гривень 78 копійок та три відсотки річних в сумі 254 гривні 54 копійки, всього 8 098 (вісім тисяч дев`яносто вісім) гривень 04 копійки.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» про порушення прав споживачів житлово-комунальних послуг - залишити без задоволення.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР», судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня, тобто по 960 грн. 50 коп. (дев`ятсот шістдесят грн. 50 копійок) з кожної.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР», місцезнаходження: 50014, місто Кривий Ріг, вул. Руденка, буд. 2;

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 16 серпня 2021 року.

Суддя: І. Б. Чайкін