Справа № 766/1165/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14.05.2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретар судового засідання Сауляк Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Київський страховий дім», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є власником автомобіля Hyundai ІХ 35, реєстраційний номер НОМЕР_1 . 05.10.2018 року на 5 км Миколаївського шосе у м. Херсоні відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Hyundai ІХ35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Учасники дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 та ОСОБА_2 склали Повідомлення про ДТП - Європротокол. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім» за договором страхування серія АМ №3664559 від 18.04.2018 року. 09.10.2018 року позивачем до ПрАТ «Київський страховий дім» подано заяву про страхову виплату. Проте, сума страхового відшкодування виплачена не була. Позивачем було ініційовано проведення незалежного експертного дослідження розміру майнового збитку, заподіяного у зв`язку з пошкодженням автомобіля Hyundai ІХ 35, н/з НОМЕР_1 , за результатами якого складено висновок №АВэ-475 від 01.11.2018 року, відповідно до якого сума майнового збитку складає 23196,78 грн. Згідно ремонтної калькуляції до висновку вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 32 274,34 грн. 06.12.2018 року ТОВ «Автопланета плюс» було проведено відновлювальні роботи з ремонту пошкодженого автомобіля Hyundai ІХ 35, н/з НОМЕР_1 , вартість яких з урахуванням ПДВ становить 40189,00 грн. Посилаючись на зазначені обставини, з урахуванням наданих до суду уточнень позивач просив стягнути із ПрАТ «Київський страховий дім» страхове відшкодування в сумі 23196,78 грн., стягнути із ОСОБА_2 , залишок непокритої страховим відшкодуванням суми майнової шкоди у розмірі 16992,22 грн., витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 493,00 грн., витрати на поштову кореспонденцію в сумі 54,00 грн. та комісію банку за прийом платежу за ремонт КТЗ в сумі 482,27 грн. Стягнути із ПрАТ «Київський страховий дім`пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України в сумі 274,55 грн., 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 22,88 грн., інфляційні нарахування на суму боргу в розмірі 185,57 грн. та витрати на поштову кореспонденцію в розмірі 41,00 грн.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинської В.Е. від 07.02.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до розпорядження Херсонського міського суду Херсонської області №01-09/1863/19 від 22.08.2019 року суддя Дорошинська В.Е. не може продовжувати розгляд справи.

22.08.2019 року судді Херсонського міського суду Херсонської області Єпішину Ю.М. повторно автоматизовано розподілено дану справу.

Ухвалою від 11.09.2019 року справу прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явилися, позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві підтримав, просив позов задовольнити, проти проведення заочного розгляду та постановлення у справі заочного рішення не заперечував.

У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідачі повторно не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем проживання (знаходження), опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористалися. Документів, що підтверджують поважність причин їх відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 2статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки Hyundai ІХ 35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_3 , 2011 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 від 29.03.2011 року, виданого МРЕВ ДАІ м. Херсон.

05.10.2018 року о 15.00 год. у місті Херсон на 5 км Миколаївського шосе, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час руху транспортних засобів в одному і тому ж напрямку та по одній і тій же смузі, не переконався у безпеці та не дотримався вимог п.13.1 Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення з автомобілем Hyundai ІХ 35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився попереду, під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно зі ст. 33.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

У разі невиконання хоча б однієї з обов`язкових для Європротоколу умов, виклик співробітників Національної поліції України для оформлення ДТП є обов`язковий. Таким чином, Європротокол - це спрощена форма оформлення ДТП його учасниками без виклику патрульної поліції.

05.10.2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, в якому відповідач ОСОБА_2 визнав свою вину в дорожньо-транспортній пригоді, що засвідчив своїм підписом.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім», що підтверджується Договором серія АМ №3664559 від 18.04.2018 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Сума відповідальності за шкоду завдану майну потерпілого визначено у розмірі 100000,00 грн.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Вищевикладене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду України від 04 липня 2018 року за результатами розгляду справи №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) щодо правильного застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка застрахувала свою відповідальність.

За змістом Закону України №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і ст.8 Закону №85/96-ВР "Про страхування", що знайшло своє відображення у Дайджесті судової практики Верховного Суду у справах, пов`язаних зі страховими правовідносинами (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, в результаті ДТП позивачеві завдано майнову шкоду пошкодженням автомобіля Hyundai ІХ35, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

05.10.2018 р. позивач ОСОБА_3 , відповідно до п. 33.1.4. ст.33 Закону №1961-ІV, подав страховику ПрАТ «Київський страховий дім», з яким ОСОБА_2 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, письмове Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

09.10.2018 року відповідно до ст.35 Закону №1961-ІV, позивач ОСОБА_1 направив до ПрАТ «Київський страховий дім» заяву про страхове відшкодування, яка отримана 11.10.2018 року

Відповідно п. 36.1 ст. 36 Закону №1961-ІV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Згідно п.36.2 ст.36 Закону №1961-ІV, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника, прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідачем ПрАТ «Київський страховий дім» не виплачено страхове відшкодування, доказів на спростування розміру шкоди заподіяної позивачу пошкодженням належного йому автомобіля до суду не надано.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №АВэ-475 від 01.11.2018 року, здійсненого за Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092, ринкова вартість автомобіля Hyundai ІХ 35, н/з НОМЕР_1 , в цінах на дату пошкодження 05.10.2018 року становить 411 884,18 грн. Вартість матеріального збитку унаслідок ДТП в цінах на дату дослідження визначено 23 196,78 грн. Вартість відновлювального ремонту складає 32 274,34 грн.

За послуги судового експерта Херсонської Торгово-промислової палати позивачем сплачено 1 493,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №7653 від 22.10.2018 року.

Згідно акту виконаних робіт ТОВ «Автопланета плюс» від 06.12.2018 року № ZN-00012708 з переліком запасних частин і деталізацією ремонтних робіт для відновлення пошкодженого транспортного засобу; рахунку №8037 від 09.10.2018 року та квитанції № 50 від 07.11.2018 року позивачем сплачено 40 189,00 грн. та 482,27 грн. комісії за банківські послуги.

Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Загальні підстави відшкодування майнової шкоди визначені ст.1166 ЦК України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Виходячи з приписів ч.ч.2, 3 ст.22, ст.1166 та ч.2 ст.1192 ЦК України, розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

Верховний Суд у постанові від 06.07.2018 року по справі №924/675/17 зазначив, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи (фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи) або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт пошкодженого автомобіля, але виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей, ПДВ.

Розмір (коефіцієнт) зносу розраховується за порядком, передбаченим Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (КТЗ), затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за №1074/8395.

Відповідно до п.1.6 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п.1.6 вищевказаної Методики).

Згідно з пунктом 2.3 даної Методики, вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ.

Згідно пункту 2.4 цієї Методики, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Позивачем документально підтверджено розмір і оплату проведеного ремонту автомобіля, вартість якого визначена виконавцем робіт з урахуванням ПДВ.

З урахуванням правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 06.07.2018 року у справі №924/675/17, судом встановлено, що у ПрАТ «Київський страховий дім», у зв`язку з настанням страхового випадку виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком і в межах суми фактичних затрат, у зв`язку з понесенням витрат на оплату ремонту автомобіля, виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей та ПДВ в сумі 23196,78 гривень.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.21 постанови Пленуму №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», визначив, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, ч.2 ст.625 ЦК).

Отже, з положень діючого законодавства та роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вбачається, що виплата страхового відшкодування є зобов`язанням, зокрема, грошовим.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 і 3 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч.1 ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Згідно п. 36.5 ст.36 Закону України № 1961-IV, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п.34.2 ст.34 Закону України №1961-IV, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Із аналізу наведених норм та правової позиції викладеної в постановах Верховного Суду України від 01.06.2016 р. у справі №6-927цс16та від 07.06.2017 р. №6-282цс17, вбачається, що несплата страховиком ПрАТ «Київський страховий дім» страхового відшкодування у повному обсязі у передбачені законодавством строки, є неналежним виконанням грошового зобов`язання, внаслідок чого має місце прострочення виконання такого зобов`язання

За таких обставин суд, перевіривши розрахунок представлений позивачем встановив дійсний розмір пені за прострочення сплати страхового відшкодування, який складає 274,46 грн., сума інфляційних витрат - 187,57 грн., 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання - 22,88 грн., яка підлягає стягненню з ПрАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_1 .

При цьому, відсутні підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача комісію за послуги банку в розмірі 482,27 грн., оскільки відшкодування вказаних витрат не передбачено нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.24 постанови від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Верховний Суд України у постанові від 02.12.2015 року у справі №6-691цс15 дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхової виплати.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду України у справі №754/1114/15-ц від 14.02.2018 року та від 20.01.2016 року у справі №6-2808цс15.

На підставі вищенаведених обставин і норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, ОСОБА_2 повинен оплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою сумою в розмірі 16 992,22 грн., виходячи з розрахунку: 40 189,00 грн. (реальна вартість відновлювального ремонту) - 23 196,78 грн. (страхова виплата). Крім того, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача необхідно стягнути 1 493,00 грн. витрати на послуги експерта та витрати на поштову кореспонденцію в розмірі 54,00 грн., що підтверджуються матеріалами справи.

Оцінюючи надані позивачем докази відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, суд згідно з положеннями ст.ст. 77-80 ЦПК України, вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Згідно ст 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі викладеного, ст.ст. 316, 317, 319, 356, 358, 364, 367, 369, 377 ЦК України,ст. 6-13, 81, 258, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , грошову суму у загальному розмірі 23 720,69 грн., яка складається з: страхове відшкодування в сумі 23 196,78 грн., пеня за прострочення виплати страхового відшкодування в сумі 274,46 грн., 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання в сумі 22,88 грн., інфляційні витрати за прострочення виконання грошового зобовязання в сумі 185,57 грн.

Стягнути з ПрАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_5 судовий збір у сумі 384,20 грн., витрати на поштове відправлення у сумі 41,00 грн. та витрати на послуги експерта у сумі 746,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 грошову суму у загальному розмірі - 16 992,22 грн. яка складається з різниці між фактичним розміром шкоди і сумою страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 судовий збір у сумі 384,20 грн., витрати на поштове відправлення у сумі 54,00 грн. та витрати на послуги експерта у сумі 746,50 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Ю.М.Єпішин