Справа № 127/6651/21
Провадження № 22-ц/801/1549/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 рокуСправа № 127/6651/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Денишенко Т.О.,

суддів Медвецького С. К., Рибчинського В. П.,

розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного по-зовного провадження, без повідомлення ( виклику ) учасників справи, у приміщенні апеля-ційного суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинен-

ня стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

за зустрічним позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну роз-

міру аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2021 року щодо стягнення витрат на прав-ничу допомогу адвоката, ухвалене у приміщенні суду у м. Вінниці за головування судді Федчишена С. А., повний текст якого складений 02 червня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

17 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся у Вінницький міський суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, стягуваних на виконання судового наказу, виданого 08 квітня 2020 року Вінницьким міським судом Вінницької області.

20 квітня 2021 року ОСОБА_2 звернулася у суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітніх дітей та просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26 травня 2021 року взаємні позови як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 залишені без задоволення.

31 травня 2021 року представник відповідачки-позивачки ОСОБА_2 адвокат Казеко О. І. подала в суд заяву про ухвалення додаткового рішення у справі з приводу розподілу судових витрат у справі, просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені нею витрати з оплати професійної правничої допомоги у розмірі 8400,00 гривень.

Додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2021 року, яке є невід`ємною частиною рішення суду від 26 травня 2021 року, заява представника ОСОБА_2 адвоката Казеко О. І. задоволена, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 8400,00 гривень.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане додаткове рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення про стягнення з нього не більше 50% від заявленого адвокатом Казеко О. І. розміру судових витрат на професійну правничу допомогу. Скаржник вважає оскаржуване додаткове рішення незаконним, ухваленим за неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що до складу витрат на професійну правничу допомогу включені витрати, пов`язані з підготовкою та надсиланням зустрічного позову, вартість яких визначена у розмірі 1600,00 гривень. Однак у задоволенні цього зустрічного позову ОСОБА_2 судом першої інстанції було відмовлено у повному обсязі, тому скаржник вважає безпідставним стягнення з нього на її користь саме цих витрат. Посилаючись на норми статей 133, 141 ЦПК України, скаржник вважає, що ці витрати мають бути покладені на ОСОБА_2 . Крім того ОСОБА_1 зазначає, що поданий адвокатом акт приймання-передачі виконаних робіт містить пункти щодо вартості представництва у суді, вартості вивчення, аналізу судової практики, усних консуль-тацій, проте розгляд справи за його позовом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 здійс-нювався у одному судовому провадженні, відповідно витрати робочого часу адвоката на представництво у суді з розгляду зустрічного позову є частиною заявлених витрат на прав-ничу допомогу. Тобто половина робочого часу адвоката стосувалася підготовки та обґрунту-вання зустрічного позову, у задоволенні якого судом відмовлено, тому витрати, що можуть бути з нього стягнуті, на думку скаржника, стосуються лише щодо роботи за поданим ним позовом, а отже становлять 50% від заявленої адвокатом вартості витрат.

Наданим законом та забезпеченим ухвалою апеляційного суду від 22 червня 2021 року правом подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не скористалася.

Колегія суддів апеляційного суду, розглянувши справу за наявними у ній матеріалами ( у письмовому провадженні ), дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Згідно з нормами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване додаткове рішення суду першої інстанції від 02 червня 2021 року зазначеним вимогам не відповідає, є незаконним, ухваленим за неправильного застосування норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, без урахування наявних у матеріалах справи доказів, через що підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення стосовно розподілу судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу, представник ОСОБА_2 адвокат Казеко О. І., зазначала про те, що її довірителькою відповідачкою-позивачкою поне-сені витрати на правничу допомогу у розмірі 8400,00 гривень, що підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт за договором від 27 березня 2021 року № б/н та копією квитанції до прибуткового касового ордера від 27 березня 2021 року № 3.

Задовольняючи дану заяву адвоката Казеко О. І., суд першої інстанції, керуючись стат-тями 133, 137, 141 ЦПК України, вважав, що фахівцем в галузі права надані необхідні докази понесення ОСОБА_2 судових витрат у загальному розмірі 8400,00 гривень, а заявлена сума витрат на оплату послуг адвоката у цьому випадку є співмірною із складністю справи та обсягом виконаних робіт ( наданих послуг ), а також часом, витраченим на виконання цих робіт ( послуг ).

Однак з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитися неможливо з огляду на наступне.

Питання судових витрат суд вирішує на підставі норм статті 141 ЦПК України.

Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати склада-ються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витра-тами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вар-тість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання прав-ничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт ( наданих послуг ), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги ( частина третя статті 137 ЦПК України ). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів-мірним з урахуванням чинників по фактичних обставинах, визначених частиною четвертою вказаної статті.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів ( договорів, рахунків тощо ). Такі докази подаються до закінчен-ня судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Таким чином, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті ( буде сплачена ) відповідною стороною або третьою особою.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін ( пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц ).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входять до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги ( договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше ), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку ( квитанція до прибутко-вого касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський доку-мент, касові чеки, посвідчення про відрядження ). Якщо стороною будуть документально доведені понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допо-могу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, на що неодноразово наголошувалося Верховним Судом.

З матеріалів справи безумовно слідує, що ОСОБА_2 скористалася фаховою

допомогою адвоката, про що свідчить договір про надання правничої допомоги у цивільній справі від 27 березня 2021 року № б/н, додаткова угода від 27 березня 2021 року № 1 до даного договору, ордер від 27 березня 2021 року серії ВН № 115288. Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт від 30 травня 2021 року за вищевказаним договором вартість на-даних адвокатом Казеко О. І. Родюк Н. Ю. послуг з вивчення позовної заяви та документів становить 1600,00 гривень, усних консультацій з правових питань - 800,00 гривень, вивчення та аналізу судової практики - 800,00 гривень, підготовки та надсилання відзиву - 1600,00 гри-вень, підготовки та надсилання зустрічного позову - 1600,00 гривень, представництво інтере-сів відповідачки у суді у двох судових засіданнях - 2000,00 гривень. Загальна вартість робіт становить 8400,00 гривень. Квитанцією до прибуткового касового ордера від 27 березня 2021 року № 3 підтверджується сплата ОСОБА_2 коштів за послуги адвоката в сумі 8400,00 гривень.

Разом із тим, як слідує із матеріалів справи та уже зазначалося, на чому наголошує скаржник ОСОБА_1 , рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26 травня 2021 року у задоволенні позову, зокрема, ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовлено.

Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з роз-глядом справи, у разі відмови у позові покладаються на позивача. Однак, ухвалюючи додат-кове рішення з питання розподілу витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що до складу витрат на допомогу адвоката включені витрати з підго-товки та надсилання зустрічного позову ОСОБА_2 . Беручи до уваги те, що у задоволенні позову ОСОБА_2 судом було відмовлено, витрати на правничу допомогу адвоката з під-готовки та надсилання зустрічного позову ОСОБА_2 із визначеною договором про надан-ня правничої допомоги вартістю у 1600,00 гривень не можуть бути їй компенсовані шляхом стягнення з позивача-відповідача ОСОБА_1 .

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що загальна вартість наданих адвокатом послуг у справі № 127/6651/21 за не-складним математичним розрахунком становить 6800,00 гривень, яка підлягає розподілу між сторонами у справі. Колегія суддів враховує, що дані витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим з урахуванням проведеного судом розрахунку цих витрат, та про-порційним до предмету спору, тому, зважаючи на те, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на неповнолітніх дітей відмовлено, убачається правильним і можливим стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6800,00 гривень.

При цьому не можна погодитися з доводами апеляційної скарги про необхідність стягнення з ОСОБА_1 лише половини заявленої представником ОСОБА_2 вартості послуг з огляду на представлення адвокатом інтересів не лише за його позовом, а й за зустрічним позовом відповідачки-позивачки. Так договором про надання правничої допомо-ги від 27 березня 2021 року, актом приймання-передачі виконаних робіт від 30 травня 2021 року визначений вичерпний перелік наданих адвокатом Казеко О. І. послуг ОСОБА_2 , який стосується, крім визначеного апеляційним судом, саме представлення інтересів ОСОБА_2 у позові скаржника до неї. Будь-яким іншим чином розмежувати надані адвокатом послуги стосовно окремо первісного та зустрічного позовів неможливо.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрун-тованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтями 374, 376 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції за резуль-татами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або непра-вильне застосування норм матеріального права.

Керуючись нормами статей 367, 368, 369, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеля-ційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 червня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Заяву представника ОСОБА_2 адвоката Казеко Оксани Іванівни задо-вольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іденти-фікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифіка-ційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , 6800,00 гривень ( шість тисяч вісімсот гривень 00 коп. ) витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другої частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді С. К. Медвецький

В. П. Рибчинський