Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-п/641/30/2021 Справа № 641/9702/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2021 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Курганникової О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Варданян С.Г.,

представника відповідача Аніщенко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові заяву представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовною заявою ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , 3-я особа ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

встановив:

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2021 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»- задоволені. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № МL-704/063/2008 від 14.12.2008 в розмірі 2 781 489,75 грн. з яких: заборгованість за Кредитним договором в розмірі 1 296 588,17 грн., 94 156,70 грн. заборгованість за процентами, 1 390 744,88 грн. борг за пенею на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № РМL- 704/063/2008 від 14.12.2008, а саме: будинок житловий з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці 598 кв.м., згідно фактичного користування та рішення ВК Комінтернівської райради м. Харкова №37 від 08.12.1953 за ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження». Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , на користь ТОВ « ОТП Факторинг Україна» судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Представник відповідача звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, яка мотивована тим, що судових повісток про виклик в судове засідання по даній справі відповідач не отримував, матеріали справи не містять рекомендованого повідомлення про вручення відповідачу судових повісток, тому він не був обізнаний про дату та час розгляду справи, тому був позбавлений права на захист своїх законних прав і інтересів. Крім того він вважає, що позивачем подано позов до суду поза межами позовної давності. Відповідачем ОСОБА_1 подавалась до суду заяви про застосування строків позовної давності. В матеріалах справи міститься копія свідоцтва по смерть відповідача ОСОБА_4 . При розгляді справи судом не було залучено його правонаступника, а докази ого, що відповідач ОСОБА_1 є правонаступником відсутні. Таким чином необхідно встановити хто є правонаступником та відповідно залучити до участі у справі у випадку відсутності спадкоємця Харківську міську раду. В рішенні суду не зазначена початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації що є гарантією захисту права іпотекодавця та унеможливлює виникнення подальшого спору щодо заниження ціни предмета іпотеки під час його продажу та відсутнє посилання на дію мораторію щодо продажу предмету іпотеки. Не вирішено питання щодо земельної ділянки на якій знаходиться житловий будинок.

Представник відповідача в судовому засіданні заяву підтримала та просила суд скасувати заочне рішення.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, ознайомившись із заявою про перегляд заочного рішення, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог заяви про перегляд заочного рішення у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Пункт 30 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. встановлює, що заочний розгляд судом цивільної справи відповідно до ст.224ЦПКУкраїни допускається лише у тому разі, коли відповідач або всі відповідачі у справі, якщо їх було кілька, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду, не з`явилися в судове засідання при відсутності в ньому їх представників і від них не надійшло повідомлення про причини неявки чи зазначені ними причини визнані неповажними.... і проти такого розгляду справи не заперечує позивач та ним не було змінено предмета або підстави позову чи розміру позовних вимог.

Тобто, однією з необхідних умов для заочного провадження є неявка відповідача в судове засідання. Неявкою відповідача є його фактична відсутність в залі судового засідання при розгляді справи по суті. При цьому необхідно враховувати, що неявкою відповідача є його особиста відсутність, а також відсутність його представника.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, скасування заочного рішення можливе лише за умов одночасної наявності згаданих обставин.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачі ретельно слідкували за розглядом справи та неодноразово звертались до суду з заявами з різних процесуальних питань, оскаржували ухвалу суду в апеляційному порядку, що свідчить про безумовну обізнаність з ходом розгляду справи. Однак, по зазначеним ним адресам судова кореспонденція жодного разу вручена не була, що, на думку суду, свідчить про ухилення відповідачів від її отримання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки у судове засідання вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, суд вважає, що відповідачі, нехтуючи своїми правами та обов`язками, не з`явилися до суду, що дало суду можливість ухвалити заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням Цивільно-процесуального кодексу України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідачів.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч.1-3ст.13ЦПК України суд розглядає справи неінакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами :письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст..80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Суд звертає увагу, що всі матеріали по справі були ретельно досліджені і в судовому засіданні та стосовно них в рішенні суду чітко відображена правова позиція з урахуванням норм матеріального права та наявних у справі документів. Крім того суд зазначає що під час перебування справи в провадженні судді Курганникової О.А. відповідачами не було подано клопотання про застосування строків позовної давності. В мотивувальній частині рішення міститься обґрунтування прийняття спадщини після смерті відповідача ОСОБА_4 .

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, сформованої, зокрема у справах "Салов проти України", "Проніна проти України" та "Серявін та інші проти України": принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Виходячи з викладеного суд надав правову оцінку виключно визначальним позиціям сторін у даній справі, а не абсолютно усім доводам. При цьому, суд вважає, що це не впливає на обґрунтованість даного судового рішення, а також не свідчить про неповноту дослідження судом обставин справи та доводів сторін.

На переконання суду представником відповідача у своїй заяві про перегляд заочного рішення не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про існування обставин, що могли вплинути на розгляд справи по суті на момент постановлення рішення суду і, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Згідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст.284,288 ЦПК України суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду - відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в 30-ти денний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -О. А. Курганникова