13.04.2021 Справа № 756/5254/21
Номер справи 756/5254/21
Номер провадження 6/756/414/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАНИ

13 квітня 2021 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Шролик І.С., розглянувши матеріали заяви Акціонерного товариства «Альфа Банк» про заміну стягувача Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу Оболонського районного суду м. Києва, через засоби поштового зв`язку 07 квітня 2021 року, надійшла заява Акціонерного товариства «Альфа Банк» про заміну стягувача та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В поданій заяві АТ «Альфа Банк» ставить вимогу про заміну стягувача у виконавчому написі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. № 25440 від 31 жовтня 2017 року про стягнення грошових коштів за Договором кредиту № 030.29-50/251-К від 17 жовтня 2007 року, з ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа-Банк», у зв`язку з переходом до АТ «Альфа-Банк» прав кредитора та поновити строк для пред`явлення виконавчого напису до виконання.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 квітня 2021 року матеріали заяви передано головуючому судді Шролик І.С.

Дослідивши подану заяву, докази надані в її обґрунтування, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки подана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема, заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, подана вона в порядку виконання судових рішень, передбаченому Розділом VI ЦПК України, із посиланням на положення ст..442 ЦПК України та ст..15 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 3 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Частиною п`ятою статті 15 цього Закону визначено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною другою статті 74 цього Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною першою статті 287 КАС учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до статті 379 КАС у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, що звернулися з поданням (заявою), та учасників справи.

З наведених норм убачається, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Однак законодавець розмежовує порядок оскарження таких рішень дій чи бездіяльності при виконанні судових рішень та при виконанні рішень інших органів (посадових осіб).

Норми Цивільного процесуального кодексу України, як і норми Кодексу адміністративного судочинства, також регламентують порядок заміни сторони виконавчого провадження.

Зокрема, згідно ст. 442 ЦПК у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Отже, у порядку цивільного судочинства розглядаються усі спори, пов`язані із виконанням саме судових рішень, винесених місцевим судом.

Однак, у разі оскарження рішень дій чи бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень інших органів (зокрема, і виконавчого напису нотаріуса) такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом в силу прямих приписів статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 287 КАС.

Таким чином, нормами Цивільного процесуального кодексу встановлено судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами в порядку цивільного судочинства.

Проте з тексту поданої АТ «Альфа Банк» заяви вбачається, що мова йде про заміну сторони стосовно виконання виконавчого напису нотаріуса, а не судового рішення.

Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди. Аналізуючи в сукупності норми статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 379 КАС, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, питання заміни сторони у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису нотаріуса, повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна позиція міститься в Постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 380/22/20, в якій встановлено, що судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди. Аналізуючи в сукупності норми статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 264 КАС України в редакції, яка діяла на час розгляду заяви в суді першої інстанції, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства. Верховий Суд дійшов висновку, що питання заміни сторони виконавчого провадження, відкритого щодо виконання рішення іншого органу, а ніж суду, має бути розглянуто в порядку КАС України, яка в порядку частини 4 ст.263 ЦПК України застосовується судом в даних правовідносинах.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до обґрунтованого висновку про відмову АТ «Альфа Банк» у відкритті провадженні за поданою заявою, тому повертає її заявнику та роз`яснює його право на звернення з цим процесуальним питанням в порядку КАС України.

Посилання заявника на ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 25 серпня 2020 року про повернення заяви АТ«Альфа Банк» без розгляду не свідчить про юрисдикцію розгляду даної заяви в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 186,353,442 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству «Альфа Банк» у відкритті провадження за заявою

про заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та повертути заяву разом із додатками заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 13 квітня 2021 року.

Суддя І.С. Шролик