Дата документу 03.08.2021
Справа № 334/7791/20
Провадження № 2/334/1379/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Добрєва М.В.,

при секретарі Піка А.А.

представника позивача - адвокат Ткаченко О.С.

представника відповідача - адвокат Стасік А.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Запоріжжі клопотання представника відповідача адвоката Стасік А.І. про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпєріум» до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопель Сергій Олександрович про визнання недійсним договору дарування та застосування наслідків недійсності правочину шляхом припинення речових прав та скасування рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень, -

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопель Сергій Олександрович про визнання недійсним договору дарування та застосування наслідків недійсності правочину шляхом припинення речових прав та скасування рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень.

Разом з позовом надійшла заява позивача про забезпечення позову, яка ухвалою суду від 05 січня 2021 року задоволена, накладена заборона на відчуження - отель-сауна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 195,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01 та заборонено будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно та державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав на вказане майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 27.10.2020 року, реєстровий № 4061, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопель Сергієм Олександровичем

Ухвала суду набрала законної сили.

05 квітня 2021 року до суду надійшло клопотання представника відповідача, адвоката Стасіка А.І. в якому просить скасувати заходи забезпечення позову мотивуючи його тим, що позивач не був власником майна на яке накладена заборона відчуження, оскільки договір дарування відбувався між ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 , а тому підстав для заборони на відчуження зазначеного майна не має.

Дослідивши матеріали поданого клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який, із огляду на положення статей 18,153 ЦПК України, поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому, відповідно до ч. 2ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача. Саме по собі вжиття таких заходів без наміру власника відчужити майно та заборона його відчуження жодним чином не впливає на правовий статус прав і законних інтересів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Зі змісту процесуального законодавства України вбачається, що зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом перевірено аргументованість заяви про скасування заходів забезпечення позову та встановлено, що представником відповідача адвокатом Стасіком А.І. клопотання недостатньо обґрунтовано, не надано жодного доказу того, що ухвала суду від 05.01.2021 року про забезпечення позову виконана та на спірне нерухоме майно накладена заборона відчуження чи будь-яка інша забороняюча дія.

Таким чином, у зв`язку з тим, що заявник не навів достатніх підстав для скасування заходів забезпечення позову, суд вважає клопотання про скасування заходів забезпечення позову безпідставним та необґрунтованим, тому приходить до висновку про необхідність відмовити у його задоволенні.

Керуючись ст.ст.158, 259,260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Стасік А .І. про скасування заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Суддя: Добрєв М. В.