Справа № 526/275/21
Провадження № 2/526/262/2021
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 березня 2021 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого Киричка С.А.,

з участю секретаря Широколави О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Гадячі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

встановив :

Позивач ОСОБА_1 звернувся 08 лютого 2021 року до суду з позовом до ОСОБА_3 . Просив стягнути з відповідача 500 грн завданої матеріальної шкоди та 500 грн. завданої моральної шкоди.

Заявою від 10.03.2021 позивач збільшив розмір позовних вимог в частині стягнення завданої моральної шкоди до 5000 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що в результаті пошкодження майна транспортним засобом, яким керував відповідач, йому було завдано матеріальну шкоду, яка складається з вартості сітки «рабиця» 300 грн та вартості робіт по встановленню сітки в розмірі 200 грн. Окрім того, діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що через пошкоджений паркан до його господарства проникають бродячі собаки і це впливає на його здоров`я. Діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яка полягає в душевних та фізичних стражданнях, він змушений звертатися до юристів та правоохоронних органів за допомогою, втратив сон, постійно перебуває у пригніченому стані, що негативно впливає на його відносини з оточуючими та здоров`я. Також відповідач ОСОБА_3 04.03. 2021 по телефону зневажливо звертався до нього та погрожував фізичною розправою.

У судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 проти позовних вимог заперечував, мотивуючи тим, що за фактом пошкодження майна він поніс адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на 6 місяців, позовна заява не містить доказів на підтвердження понесених позивачем витрат.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Постановою Гадяцького районного суду Полтавської області від 05 серпня 2010 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України та піддано стягненню у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 6 місяців. Згідно зазначеної постанови 26 травня 2010 року 0 10 год 10 хв в с.Хитці Гадяцького району Полтавської області ОСОБА_2 керуючи трактором Т-40 державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом допустив наїзд на металеву сітку «рабиця», що належить ОСОБА_1 , в результаті чого утворилося ушкодження розміром 1,1х 0,4 м.

Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, пошкодження відповідачем сітки, яка належить позивачу, встановлено постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, тому даний висновок є обов`язковим при розгляді даної цивільної справи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В обґрунтування розміру завданих матеріальних збитків позивачем не надано будь-яких доказів, які підтверджують вартість заміни пошкодженої сітки в розмірі 300 грн та вартість її встановлення в розмірі 200 грн., тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку з їх недоведеністю.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені ст. 1167 Цивільного кодексу України. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як зазначено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Внаслідок порушення цивільних прав особи згідно зі ст. 23 Цивільного кодексу України вона має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Оцінивши надані позивачем пояснення та докази щодо завдання йому моральної шкоди, суд прийшов до висновку, що пошкодження огорожі, яке відбулося більш ніж 10 років тому, в результаті необережних дій відповідача не могло завдати йому таких душевних страждань, які підлягають грошовій компенсації. Окрім того, доказів здійснення відповідачем протиправних дій шляхом залякування та погроз по телефону позивачем не надано, а міркування, з яких виходив позивач при визначенні розміру завданої моральної шкоди він не навів. Позивачем також не надано докази на підтвердження того, що внаслідок дій відповідача була завдана шкода його здоров`ю.

Керуючись ст.259, 265, 266, 268 ЦПК України, суд,-

вирішив :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07.04.2021 року.

Суддя: С. А. Киричок