ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи №521/10035/15-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/813/6749/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів- Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу адвоката Тищенка Станіслава Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 на заочне рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 17 лютого 2016 року, постановлене під головуванням судді Мирончук Н. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів за минулий час.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з листопада 2008 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому, ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився син ОСОБА_3 , шлюб розірвано рішенням суду від 03 серпня 2011 року.

Вказувала, що рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 22 січня 2015 року з ОСОБА_1 на її користь на утримання сина стягнуто аліменти у розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи з 04 серпня 2014 року, тобто з дня її звернення до суду з позовом про стягнення аліментів.

Зазначала, що з 05 серпня 2011 року по 03 серпня 2014 року відповідач ухилявся від добровільного надання матеріальної допомоги на утримання дитини, посилаючись на те, що ОСОБА_1 :

-зникав на тривалий час з місця постійного проживання(

АДРЕСА_1 );

-постійно змінював місце роботи з метою запобігання сплати аліментів;

-приховував дійсний розмір свого заробітку (доходу);

-ігнорував будь-які її звернення щодо сплати аліментів без звернення до суду та

укладення між ними нотаріального договору про надання утриманню сину або про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно.

Посилаючись на зазначені обставини,ОСОБА_2 просила задовольнити її позов.

Відповідач свого ставлення до позову не висловив.

Справа розглянута у відсутність сторін та їх представників.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та подальший рух справи в судах

Заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 17 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від усіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за минулий час, починаючи від 21 червня 2012 року до 03 серпня 2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. (а.с.59-60).

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 07 листопада 2019 року заява представника відповідача ОСОБА_5 про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (а.с.78-80).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 грудня 2019 року відмовлено в прийняті апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_5 на заочне рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 17 лютого 2016 року з тих підстав, що заочне рішення не переглядалося судом першої інстанції у порядку, встановленому ст.ст.247-248 ЦПК України, що є обов`язковою умовою для подальшого його оскарження (а.с.96-97).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 грудня 2019 року задоволена скарга представника відповідача ОСОБА_5 , ухвала Малиновського районного суду м.Одеси від 07 листопада 2019 року скасована з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення (а.с.148-150).

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 25 січня 2021 року представнику ОСОБА_1 поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. Заява відповідача про перегляд заочного рішення залишена без задоволення (а.с.166-169).

Доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Тищенка С.Ю. в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і постановити нове рішення про відмову у позові.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачкою не надано жодного доказу, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів від відповідача, але не змогла їх отримати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати (а.с.174-180).

Апеляційна скарга, надіслана ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем її проживання: АДРЕСА_2 , повернута оператором поштового зв`язку апеляційному суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, а тому вона вважається такою, що повідомлена про оскарження відповідачем рішення суду.

Позиція апеляційного суду

Згідно з ч.13ст.7,ч.1ст.369 ЦПК України розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позов в межах трирічного строку з дня подачі позову, суд першої інстанції керувався ст.191 СК України та виходив з того, що хоча позивачка і не надала доказів на підтвердження того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів у спірний період, проте і відповідач та його представник не спростували доводи позовної заяви.

З такими висновками суду погодитись неможливо, оскільки вони не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Фактичні обставини справи встановлені апеляційним судом

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (після шлюбу ОСОБА_6 ) з 02 листопада 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Вказаний шлюб розірвано рішенням суду від 03 серпня 2011 року.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 22 січня 2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 на утримання сина стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом, а саме з 04 серпня 2014 року і до досягнення останнім повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.20).

24 лютого 2015 року ОСОБА_6 отримала паспорт на ім`я ОСОБА_2 (а.с.11).

Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 27 липня 2009 року сторони є співвласниками в рівних частках квартири АДРЕСА_3 (а.с.18,19,21).

Згідно довідки форми №1 у вказаній квартирі проживають і зареєстровані позивачка та син сторін ОСОБА_7 (а.с.16).

Відповідно довідки центру №2 надання послуг пов`язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м.Одеси від 07 березня 2015 року за ОСОБА_1 09 грудня 2008 року зареєстровано автомобіль GEELY, 2008 року випуску (а.с.23).

Згідно довідки ЧП «Медичний центр «Полинар» від 09 серпня 2014 року позивачка працює медичною сестрою та її заробітна плата за лютий-липень 2014 року склала 9 946,14 грн.(а.с.17).

Будь-яких інших доказів матеріали справи не містять.

Мотиви, якими керувався апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно ч.2 ст. 191 СК України в редакції, яка діяла на час ухвалення оскаржуваного рішення, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі, суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Змістом вказаної норми імперативно встановлено, що обов`язок доказування у таких справах покладено виключно на позивача.

Як зазначено вище будь-яких доказів на підтвердження того, що позивачка подала до суду докази того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, матеріали справи не містять взагалі.

Оскільки позивачкою не надані належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження своїх позовних вимог, правових підстав для їх часткового задоволення у суду першої інстанції не було.

Сам по собі факт не надання відповідачем доказів на спростування доводів позову ОСОБА_2 на вказаний висновок не впливає.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у позові ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Тищенка Станіслава Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 17 лютого 2016 року скасувати.

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів за минулий час відмовити.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених п.2ч.3ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: