ПОСТАНОВА

Іменем України

31 березня 2021 року м. Кропивницький

справа № 941/1560/20

провадження № 22-ц/4809/266/21

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

при секретарі - Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області у складі судді Шаєнко Ю.В. від 04 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Червонокостянтинівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 та Петрівського районного суду Кіровоградської області про визнання недійсним розпорядження голови Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградській області, -

встановив:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із з позовом до Червонокостянтинівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 та Петрівського районного суду Кіровоградської області, в якому просив визнати недійсним розпорядження голови Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області Ганжі В.І. від 07.05.2002 року, яким надано ОСОБА_2 у приватну власність земельну частку (пай) та на підставі якого вона отримала Державний акт на приватну власність на землю серії 1-КР № 055207 від 21.05.2002 року.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 04 листопада 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення судом норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 2 ЦПК Україн визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач вже звертався до суду з позовом щодо вирішення цього спору, з приводу якого ухвалено рішення суду, яке набрало законної сили.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Відмова у відкритті провадження у справі у цьому разі можлива за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який подано.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до голови Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, в якому просив:

визнати недійсним розпорядження голови Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградській області Ганжі В.І. від 07.05.2002 року №212-р, яким надано громадянці ОСОБА_2 у приватну власність земельну частку(пай), та на підставі якого вона отримала державний акт на приватну власність на землю серії І-КР №005207 зареєстрованого за №17 від 21.05.2002 року;

визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку (пай) розміром 10,54 га серії 1-КР 005207, отриманого ОСОБА_2 21.05.2002 року та скасувати його державну реєстрацію або зобов`язати відділ Держгеокадастру скасувати державну реєстрацію відносно цього акту, з визначенням судом порядку і строку виконання відповідачем рішення суду;

визнати його право на частку у спадщині по сертифікату серії КР № 0191907 виписаного 22.01.1998 року після смерті матері на ім`я ОСОБА_3 про належність їй права на земельну частку (пай) розміром 10,54 га вартістю 34654 грн.;

визнати чи були і ким порушені його права як законного спадкоємця оспореної земельної ділянки (паю) та визнати недобросовісним набуттям права власності на землю по сертифікату від 22.01.1998 року;

застосувати наслідки відповідальності відповідача, передбачених ч.2 ст. 155 ст. 156 ЗК України, або надати таке право позивачу.

Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2019 року (справа № 398/3241/18), залишеного без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 16 квітня 2020 року, у задоволенні вказаного позову відмовлено.

У справі, що розглядає колегія суддів, позивач також просить визнати недійсним розпорядження голови Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградській області Ганжа В.І. від 07.05.2002 року №212-р, однак дана вимога пред`явлена до інших осіб.

Таким чином, вказані позови є не тотожними, оскільки відрізняються за складом учасників цивільного процесу, тому висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження, на підставі пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України у справі, є помилковим.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала підлягає скасуванню в порядку, визначеному ст.379 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 04 листопада 2020 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 08.04.2021

Судді:

О.А.Письменний О.Л.Дуковський Л.М. Дьомич