№566/464/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 квітня 2021 року смт. Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючої судді Бандури А.П.

при секретарі судового засідання: Братащук М.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк» (далі АТ КБ "ПриватБанк») звернулось в Млинівський районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 відповідно до укладеного договору №б/н від 21 липня 2011 року отримав кредит у розмірі 17000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

АТ КБ "ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором.

Відповідач ОСОБА_1 не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, що свідчить про невиконання зобов`язання за договором.

03 лютого 2021 року представник позивача надіслав суду заяву про зменшення розміру позовних вимог в якій вказав, що позивач бажає зменшити розмір позовних вимог та стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором №б/н від 21 липня 2011 року в розмірі 22154,96 грн (22154,96 грн. заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 22154,96 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту), а також понесені позивачем судові витрати.

(а.с.153)

В судове засідання представник позивача акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк» не з`явився, звернувся до суду з заявою в якій вказав, що справу просить розглядати у відсутності представника позивача, в разі неявки в судове засідання відповідача, АТ КБ «ПриватБанк» не заперечує проти винесення заочного рішення судом.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про місце та час проведення судового засідання, в судові засідання 03 березня та 01 квітня 2021 року не зявився та не повідомив суд про причини своєї неявки.

Судом, у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення частково з слідуючих підстав: копією анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанк» № б/н від 21 липня 2011 року підтверджується, що ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 17000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.

(а.с.9)

З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 21 липня 2011 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та клієнтом ОСОБА_1 , встановлено, що станом на 18 березня 2019 року заборгованість за тілом кредиту становить 16044,53 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту 7295,37 грн., заборгованість за процентами 0,00 грн., нарахована пеня за прострочене зобов`язання 8593,63 грн., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 0,00 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1596,68 грн., разом: 34030,21 грн.

(а.с. 6-8)

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. ст. 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч.1 ст. 1048ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст. 527 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими.

У зв`язку із тим, що відповідач виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не у повному обсязі, то утворилась заборгованість.

Згідно з наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за договором б/н від 21 липня 2011 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 15 січня 2021 року заборгованість за тілом кредиту становить 22154,96 грн., заборгованість по пені 16550,22 грн., загальна заборгованість за наданим кредитом 22154,96 грн.

(а.с.158)

Розглядаючи обґрунтованість вказаного розрахунку, суд виходить з наступного.

Підписана сторонами анкета-заява від 21 липня 2011 року не містить строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником лише обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Таким чином, позов підлягає до задоволення в повному обсязі та з відповідача слід стягнути заборгованість в сумі 22154,96 грн., за тілом кредиту.

На думку суду, підлягають до задоволення судові витрати пов`язані з оплатою судового збору, так як у відповідності до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем - АТ КБ «ПриватБанк» оплачено судовий збір у сумі 1921 грн.00 коп., що об`єктивно підтверджується платіжним дорученням від 25 березня 2019 року, а від так підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

(а.с.1)

На підставі наведеного,

керуючись ст.ст.526, 530, 1054 ЦК України, статтями 12, 13, 19, 89, 141, 209 - 210, 258 - 259, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 21 липня 2011 року в сумі 22 154 (двадцять дві тисячі сто п`ятдесят чотири) гривні 96 копійок, заборгованості за тілом кредиту

ідентифікаційний код за

(ідентифікаційний номер ОСОБА_1 НОМЕР_1 )

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» сплачений судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок.

ідентифікаційний код за .

(ідентифікаційний номер ОСОБА_1 НОМЕР_1 )

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.П. Бандура