ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2021 року м.Суми

Справа №579/1901/20

Номер провадження 22-ц/816/1067/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 20 квітня 2021 року, у складі судді Моргуна О.В., ухвалене у м. Кролевець, повний текст якого складено 29 квітня 2021 року,

в с т а н о в и в :

09 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач не сплачує їй аліменти, стягнуті з нього на утримання їх спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Кролевецького районного суду від 18 травня 2010 року у розмірі 250 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття, та в подальшому рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 02 грудня 2019 року змінено спосіб стягнення та розмір аліментів, і на її користь з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

У зв`язку з несвоєчасною сплатою та сплатою у неповному розмірі виникла заборгованість по аліментах у розмірі: з 2017 року до 08 січня 2020 року 18594 грн, з січня 2020 по жовтень 2020 року 6533,71 грн, тому просила суд стягнути з ОСОБА_2 пеню за несвоєчасну сплату аліментів, відповідно до приведеного у позові розрахунку, у розмірі 48988,92 грн.

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 20 квітня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 6533 грн 71 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 840 грн 80 коп судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити повністю, стягнувши з відповідача 48988,92 грн пені за прострочення сплати аліментів.

Доводить, що у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів на дитину за два періоди: з січня 2017 року по 08 січня 2020 року та з січня 2020 року до листопада 2020 року (на час звернення з позовом), однак суд дійшов помилкового висновку про недоведеність нею вини платника аліментів у виникненні заборгованості по аліментах за перший період. Зазначає, що відповідач має зобов`язання по сплаті аліментів на сина з 2010 року і достовірно знає про індексацію відповідно до закону визначеної судом суми щомісячного аліментного платежу, який перевищує 250 грн, при цьому він усвідомлено сплачував аліменти лише у розмірі 250 грн. Також ОСОБА_2 був обізнаний і про наявність заборгованості по аліментах і умисно її не сплачував, державним виконавцем до нього застосовувалися заходи впливу тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, і саме через встановлене обмеження ним і було у січні 2020 року сплачено заборгованість. Вважає, що написання нею розписки про відсутність заборгованості по аліментах у зв`язку із частковою сплатою боргу не позбавляє її права на стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів. Також заперечує проти обмеження розміру пені за 2020 рік сумою боргу по аліментах за цей період.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін як законне та обґрунтоване.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Кролевецького районного суду від 18 травня 2010 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн щомісяця до досягнення дитиною повноліття, з індексацією відповідно до закону. Стягнення аліментів проводити з 16 квітня 2010 року (а.с. 10).

Заочним рішенням Кролевецького районного суду від 02 грудня 2019 року змінено спосіб стягнення та розмір аліментів, стягнутих за рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 18 травня 2010 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів у зміненому розмірі проводити з дня набрання чинності рішенням суду (а.с. 8-9).

Згідно з розрахунком заборгованості від 09 жовтня 2020 року (№ 16269) по аліментах ОСОБА_2 , наданого Кролевецьким районним відділом ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), заборгованість відповідача становить: за 2017 рік 250 грн; за 2018 рік 3679,50 грн; за 2019 рік 14414,45 грн; за 2020 рік (станом на 01 жовтня 2020 року) 6533,71 грн (а.с. 11-13).

У розрахунку заборгованості по аліментах ОСОБА_2 , наданого Кролевецьким районним відділом ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), зазначено, що 08 січня 2020 року заборгованість погашена згідно наданої розписки (а.с. 34).

Відповідно до розписки від 08 січня 2020 року ОСОБА_1 отримала кошти від ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості по аліментах за попередні періоди по 01 січня 2020 року. Заборгованість станом на 01 січня 2020 року відсутня. Претензій позивач не має (а.с. 35).

Позивач надала суду розрахунок суми неустойки (пені) за два періоди: з 2017 року по 08 січня 2020 року та з січня 2020 по 08 листопада 2020 року, враховуючи виконані відповідачем зобов`язання зі сплати аліментів (а.с. 2-4).

Частково задовольняючи позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, суд дійшов висновку про недоведеність вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів за період з 2017 року по 08 січня 2020 року та підтвердження погашення заборгованості за цей період розпискою позивача про відсутність заборгованості станом на 01 січня 2020 року та відсутність претензій. При цьому суд вважав доведеною вину відповідача у виникненні в період з січня 2020 року по 08 листопада 2020 року простроченої заборгованості по щомісячній сплаті аліментів за рішенням суду, у зв`язку з чим правильно визначив, що одержувач аліментів має право на стягнення з боржника відповідно до ч.1 ст.196 СК України неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, та враховуючи розмір заявлених позовних вимог і суму заборгованості по аліментах за цей період 6533 грн 71 коп, правильно визначив до стягнення суму пені 6533 грн 71 коп.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Враховуючи викладене, наведений судом першої інстанції розрахунок пені за прострочення сплати аліментів за період з 08 січня 2020 року до листопада 2020 року та обрахована сума пені відповідає визначеному ч. 1 ст. 196 СК України порядку нарахування пені та роз`ясненням, наданим у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.

Із наданих відповідачем доказів здійснення погашення заборгованості по аліментах за період з 2017 року по 08 січня 2020 року вбачається, що позивач отримала від нього кошти в рахунок погашення заборгованості по аліментах за попередній період по 01 січня 2020 року, претензій не має, про що надана власноручно написану розписку від 08 січня 2020 року зазначивши у ній, що станом на 01 січня 2020 року заборгованість відсутня.

Усупереч вимогам ст. ст. 12, 81 ЦПК України позивачем не було доведено вини ОСОБА_2 у виникненні заборгованості по аліментах у період з 2017 року по 08 січня 2020 року, а із наданого суду розрахунку заборгованості вбачається, що у вказаний період він сплачував аліменти у визначеному судом розмірі 250 грн. Наявними у матеріалах справи доказами не спростовуються його доводи про необізнаність до 2020 року про необхідність сплачувати аліменти у більшому розмірі.

Враховуючи доведеність належними доказами відсутність у ОСОБА_2 заборгованості станом на 01 січня 2020 року колегія суддів вважає безпідставним доводи апеляційної скарги про незаконність рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні пені за прострочення сплати аліментів на період з січня 2017 року по 08 січня 2020 року.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про незаконність зменшення судом розміру пені за період 2020 року до 6533 грн 71 коп, оскільки при сумі заборгованості по аліментах 6533 грн 71 коп, враховуючи положення ч. 1 ст. 196 СК України, розмір пені не може перевищувати 100 % заборгованості.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми матеріального та додержані норми процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 20 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді : О.І. Собина

Т.А. Левченко