Єдиний унікальний номер 341/1978/20
Номер провадження 2/341/347/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р., за участю:

секретаря судового засідання Король І. Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить:

- розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який було зареєстровано 03.10.2007 у відділі реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції Івано-Франківської області за актовим записом № 52;

- неповнолітніх дітей: сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити проживати з нею;

- після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище ОСОБА_6 ;

- стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 840,80 грн та 600,0 грн витрат на правничу допомогу.

В обгрунтування позову зазначила, що 03.10.2007 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 у відділі реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 52. В шлюбі народилось троє дітей: син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Сімейне життя з відповідачем не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. У них склались різні погляди на сімейне життя. Відповідач не цікавиться потребами сім`ї, не надає коштів на утримання дітей. Окрім цього, їй стало відомо про те, що відповідач у різних банківських установах узяв кредитні кошти на свої власні потреби, а не на потреби сім`ї. Відповідач часто обманює її, почуття довіри до нього уже втрачено. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, недоречним та наполягає на розірванні шлюбу.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю та суду пояснила, що безліч разів надавала відповідачу можливість на виправлення, однак ОСОБА_2 свою поведінку на краще не змінив, вона постійне зазнає психологічних і моральних страждань. Відповідач часто та безпричинно кричить на дітей та на неї, що негативно впливає на виховання дітей та підриває її здоров`я. Просила шлюб між ними розірвати. Зазначила, що відповідач постійно вживає одурманюючі наркотичні речовини. Категорично заперечила щодо можливості примирення.

Відповідач у судовому засіданні спершу заперечив проти позовної заяви щодо розірвання шлюбу, оскільки хоче мати можливість спілкуватися з дітьми. Інші позовні вимоги визнав. Проте, у ході судового засідання та пояснення сторін змінив свою думку і в останній репліці зазначив, що з метою уникнення подальшого психологічного тиску на позивачку та для забезпечення її нормального морального стану не заперечує і проти позовної вимоги про розірвання шлюбу.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із статтею 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права.

Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з частиною 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з частинами 3, 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Суд установив, що сторони зареєстрували шлюб 03 жовтня 2007 у відділі реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 03 жовтня 2007 серії НОМЕР_1 , актовий запис № 52. За час спільного проживання сторони міцної сім`ї не створили.

Сімейне життя у подружжя не склалося з тих причин, що у них відсутнє взаєморозуміння. Сімейні відносини припинились, сім`я розпалась остаточно.

Позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем та категорично проти примирення.

Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, про що вони підтвердили в судовому засіданні, визнання позову відповідачем, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Зважаючи на установлені обставини, категоричну позицію позивачки та визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Крім цього, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св 19).

Також, у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124 св 20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

З наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються договором про надання правничої допомоги, укладеним 18.12.2020 між адвокатом Свиридою Г. С. та ОСОБА_1 , свідоцтвом про право заняття адвокатською діяльністю, попереднім (орієнтовним) розрахунком витрат та розрахунковою квитанцією від 18.12.2020 № 581054 про оплату 600,0 грн за надання професійної правничої допомоги за складання позовної заяви.

Також матеріалами справи підтверджуються витрати позивачки на оплату судового збору у розмірі 840,80 грн.

Суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 600,0 грн та судовий збір у розмірі 840,80 грн.

За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви позивача.

Керуючись ст. ст. 104, 105, 109, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст. ст. 81, 141, 258, 263, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 03 жовтня 2007 у відділі реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції під актовим записом № 52, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , розірвати.

Неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити проживати з матір`ю ОСОБА_1 .

Після реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу залишити шлюбне прізвище позивачки ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати , а саме 840,80 гривень судового збору та 600,0 гривень витрат на правову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Повний текст рішення складено 15 квітня 2021 року.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя:М. Р. Мергель