Житомирський апеляційний суд
Справа №290/6/20 Головуючий у 1-й інст. Бабич С. В.
Категорія 32 Доповідач Галацевич О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №290/6/20 за позовом Селянського фермерського господарства «Шанс» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 ,

на рішення Романівського районного суду Житомирської області, ухвалене 24 березня 2020 року суддею Бабичем С.В. у смт. Романові,

в с т а н о в и в :

У січні 2020 року голова Селянського фермерського господарства «Шанс» (далі - СФГ «Шанс») Степанюк С.І. звернувся в суд з даним позовом до ОСОБА_1 , в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 20 лютого 2020 року (а.с.32), просив визнати укладеною додаткову угоду про поновленя договору оренди землі від 29 січня 2007 року із СФГ «Шанс» на 1/12 частину спільних земельних ділянок, ОСОБА_1 , успадкованих від ОСОБА_4 , згідно державного акта на спільні земельні ділянки серії ЯБ №844350 від 28 листопада 2006 року, на той самий строк і на тих самих умовах.

Обґрунтовував вимоги тим, що ОСОБА_4 , яка є співвласником земельних ділянок № :13:000:0002 та № :15:000:0125, за життя уповноважила ОСОБА_2 на укладення з СФГ «Шанс» договору оренди вищевказаних земельних ділянок строком на 10 років.

У вересні 2019 року йому стало відомо, що ОСОБА_1 набула право власності на 1/12 ідеальну частину спірного нерухомого майна в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 . Проте продовжити договірні відносини з позивачем відмовляється.

Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 24 березня 2020 року відмовлено у задоволенні позову СФГ «Шанс». Зазначене рішення суду переглядалося судом апеляційної інстанції за апеляційною скаргою СФГ «Шанс» та залишено без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 26 травня 2020 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що права СФГ "Шанс" як орендаря на користування земельною ділянкою припинилися у зв`язку з закінченням строку договору, на який його було укладено, за відсутності домовленості про його продовження на змінених умовах (частина перша статті 31, частина четверта статті 33 Закону України «Про оренду землі») та відсутності всіх необхідних юридичних фактів, необхідних для реалізації переважного права на поновлення договору оренди.

В апеляційній скарзі від 26 грудня 2020 року ОСОБА_3 , посилаючись на те, що судовим рішенням вирішено питання про його права та інтереси і права та інтереси інших співвласників, неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Романівського районного суду Житомирської області від 24 березня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 26 травня 2020 року і ухвалити нове про задоволення позову.

Вказав, що він та інші особи, в тому числі відповідач у справі ОСОБА_1 , є співвласниками земельних ділянок згідно державного акта серії ЯБ №844350 від 28 листопада 2006 року. Він та інші 14 співвласників поновили договір оренди своїх земельних часток (паїв) у спільних земельних ділянках на 15 років. Проте судовим рішенням від 24 березня 2020 року, без участі 15 співвласників спільних земельних ділянок, вирішено питання про його та інших співвласників права, свободи, інтереси та обов`язки. Зокрема зазначив, що після ухвалення рішення суду у даній справі ОСОБА_1 звернулася до співвласників з вимогою дати згоду на виділення її земельних часток (паїв) із спільних земельних ділянок, що, на його думку, приведе до: зникнення спільних земельних ділянок; зменшення вартості земельних часток (паїв); припиниться дія 15 угод про поновлення договору оренди землі на кожну спільну ділянку; всі 15 співвласників будуть вимушені замовляти та виготовляти технічну документацію на свої земельні частки (паї), і укладати нові договори оренди.

У своїх доводах скаржник також зауважив, що ОСОБА_1 не виконала вимогу ст. 31 Закону України «Про оренду землі», не повідомила протягом одного місяця СФГ «Шанс», згідно ст. 148-1 Земельного кодексу України, про перехід до неї 16 квітня 2019 року права власності на 1/12 частину земельних ділянок, що перебували в оренді СФГ «Шанс».

ОСОБА_3 також заявив клопотання про об`єднання апеляційного оскарження рішення Романівського районного суду Житомирської області від 24 березня 2020 року №290/6/20 в одне провадження з апеляційною скаргою СФГ «Шанс» у справі №290/628/20. Вказане клопотання визнано ухвалою суду від 25 лютого 2021 року таким, що не підлягає задоволенню, оскільки «об`єднання апеляційного оскарження рішень в одне провадження» не передбачено нормами ЦПК України, а справу №290/628/20 за апеляційною скаргою СФГ «Шанс» на рішення Романівського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2020 року було розглянуто Житомирським апеляційним судом 17 лютого 2021 року (а.с. 89-90, 108, 113).

У додаткових поясненнях від 08.04.2021 ОСОБА_3 послався на помилкове застосування судом ч. 4 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки ОСОБА_1 не надала лист-повідомлення орендодавцю про заперечення щодо поновлення договору оренди. Натомість вказав, що орендар додержався вимог чинного законодавства та вчинив всі необхідні дії з метою продовження договору оренди. Просив задовольнити його скаргу та розглядати справу без його участі.

У додаткових поясненнях від 11.04.2021 представник СФГ «Шанс» Степанюк С.І. просив задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_3 , посилаючись на незгоду з висновками, викладеними Житомирським апеляційним судом у постанові від 26.05.2020 у справі №290/6/20 та від 17.02.2021 у справі № 290/628/20. Просив розглядати скаргу у його відсутність.

У додаткових поясненнях від 11.04.2021 ОСОБА_2 пояснив, що дії ОСОБА_1 не відповідають ст. 13, ч. 5 ст. 319 ЦК України і свідчать про зловживання нею своїм правом власності на шкоду СФГ «Шанс» та іншим співвласникам земельних ділянок. Він, скаржник та інші співвласники уклали додаткову угоду про поновлення договору оренди, і очікує значної шкоди у разі відмови суду у задоволенні скарги ОСОБА_3 . Просив розглядати скаргу у його відсутність.

У відзиві ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнала, послалась на правильність висновків суду першої та апеляційної інстанцій та безпідставність доводів апеляційної скарги щодо порушення рішенням суду прав інших співвласників.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційне провадження у справі підлягає закриттю, враховуючи наступне.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Згідно матеріалів справи та доданих до апеляційної скарги документів особа, яка подала, апеляційну скаргу і не приймала участі у справі - ОСОБА_3 , та відповідачка ОСОБА_1 є одними з співвласників земельних ділянок з кадастровими номерами :13:000:0002 та :15:000:0125, розташованих на території Вільшанської сільської ради Романівського району Житомирської області, площею 50,4218 га та 16,3051 га (а.с.10, 92-94). Відповідачка набула право на 2/24 частки цих земельних ділянок в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 на підставі рішення Романівського районного суду Житомирської області від 01.10.2018.

У позові, в задоволенні якого відмовлено судом, СФГ «Шанс» просило визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 29 січня 2007 року із СФГ «Шанс» на 1/12 частину спільних земельних ділянок ОСОБА_1 , успадкованих від ОСОБА_4 , згідно державного акта на спільні земельні ділянки серії ЯБ №844350 від 28 листопада 2006 року, на той самий строк і на тих самих умовах. Даний договір оренди укладався ОСОБА_2 від імені співвласників вищевказаних земельних ділянок, у тому числі ОСОБА_4 , строк його дії закінчився 29 січня 2017 року.

Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою ОСОБА_3 з підстав вирішення судом питання про його права, свободи, інтереси, та з`ясування обставин справи, встановлено, що судовими рішеннями питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки цієї особи не вирішувалося.

Так, перебування у спільній частковій власності співвласників земельної ділянки не перешкоджає одному із співвласників ставити питання про виділ його частки із спільного майна і не є зловживанням правом. За змістом ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Право на виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності регулюється нормами ст. 364 ЦК України і правового значення для вирішення спору у даній справі про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди не має.

Аналогічно за змістом ч.ч. 3, 4 ст. 88 ЗК України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Предметом позову було право оренди на частку у праві власності на спільну земельну ділянку, яка належить відповідачці. Рішення у даній справі стосувалися поновлення договірних правовідносин ОСОБА_1 та СФГ «Шанс».

Будь-яких доказів про наявність договору про спільну часткову власність, укладеного відповідно до ч. 2 ст. 88 ЗК України, матеріали справи не містять, а скаржником не надано. Тому, поновлення договору оренди на новий строк іншими співвласниками не може впливати на волевиявлення іншого співвласника, зокрема ОСОБА_1 , яка такого бажання не виявила. При цьому, рішення суду не перешкоджало і не перешкоджає у реалізації прав інших співвласників на розпорядження своїми частками у спільній земельній ділянці, зокрема поновлення договору оренди їх часток у спільному майні тощо.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуваним рішенням питання про права, свободи та інтереси ОСОБА_3 не вирішувались, а тому апеляційне провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, підлягає закриттю.

З огляду на вищенаведене, інші доводи та аргументи ОСОБА_3 , ОСОБА_2 і ОСОБА_5 по суті спору судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються.

Керуючись ст. ст. 362, 367, 368, 374, 389-391 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Закрити апеляційне провадження за апеляційною ОСОБА_3 на рішення Романівського районного суду Житомирської області від 24 березня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді:

Повний текст ухвали складений 16 квітня 2021 року.