Справа № 346/2099/21
Провадження № 2/346/1154/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю секретаря Cав`яка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , належав на праві власності колгоспному двору, головою якого була її мати ОСОБА_3 , яка станом на 01.07.1990 року проживала у вказаному будинку разом з докою ОСОБА_2 (відповідачем). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла та після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, посвідченим 22.11.2006 року за реєстровим № 34, згідно з яким все своє майно вона заповіла в рівних частках (долях) своїм дочкам, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З метою оформлення спадщини позивач звернулася до державного нотаріуса із відповідною заявою. Однак, остання відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що право власності на нерухоме майно зареєстровано за померлою головою колгоспного двору, частку померлої голови колгоспного двору у спільній сумісній власності колгоспного двору та інших його членів не виділено. Відповідач на спадкове майно не претендує. Тому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок, господарські будівлі і споруди.

Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Атаманюк В.М. 17.06.2021 року електронною поштою надіслав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у його відсутності (а.с. 33).

Відповідач в судове засідання не з`явилася, 20.05.2021 року вона подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить розгляд справи проводити у її відсутності (а.с. 32).

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_1 (вказано на російській мові «ОСОБА_1»). Їхньою матір`ю вказана ОСОБА_3 , що стверджується даними свідоцтв про народження серій НОМЕР_1 від 05.05.1949 року та НОМЕР_2 від 12.07.1955 року (а.с. 6, 7).

07.08.1971 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище на « ОСОБА_2 », актовий запис № 248, про що свідчить копія свідоцтва про одруження НОМЕР_3 від 07.08.1971 року (а.с. 9).

Згідно з даними свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 30.07.1977 року ОСОБА_1 30.07.1977 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_1 » (а.с. 8).

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок та виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП "Коломийське МБТІ", виданої 20.09.2016 року за № 56900, згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року право власності на жилий будинок АДРЕСА_1 з приналежними до нього будівлями і спорудами на підставі вказаного свідоцтва, виданого 07.02.1991 року виконкомом Коломийської районної ради на підставі рішення № 268 від 12.12.1990 року, зареєстровано за ОСОБА_3 як головою колгоспного двору (а.с. 13, 17).

Даними копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІФ-07-16-2/000066 від 28.11.1997 року стверджується, що ОСОБА_3 на підставі VIII сесії першого демократичного скликання Королівської сільської ради від 29.12.1993 року належить земельна ділянка площею 0,3249 га, призначена для обслуговування жилого будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, розташована на території с. Королівка Королівської сільської ради (а.с. 12).

Згідно із заповітом, посвідченим 22.11.2006 року сільським головою Королівської сільської ради Коломийського району та зареєстрованим в реєстрі за № 34, ОСОБА_3 заповіла житловий будинок, рухоме і нерухоме майно, яке належить їй на день його складання, в рівних частках (долях) ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , тобто сторонам (а.с. 10).

Згідно з даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 20.10.2014 року, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Королівка Коломийського району Івано-Франківської області (а.с.11).

Відповідно до довідки № 8/01.2.8/1-11 від 13.01.2021 року, виданої Королівським старостинським округом Коломийської міської ради, ОСОБА_3 належав житловий будинок в АДРЕСА_1 ;, а також вищевказана земельна ділянка; господарство відносилося до типу колгоспного двору. Станом на 01.07.1990 року в спадковому будинку проживали: ОСОБА_3 - голова двору; ОСОБА_2 - дочка. На час смерті ОСОБА_3 в будинку проживала ОСОБА_2 . Заповіт від імені ОСОБА_3 , посвідчений у виконкомі Королівської сільської ради 22.11.2006 року за № 34, не змінювався та не скасовувався (а.с. 18).

Відповідно до даних технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого ОКП «Коломийське МБТІ» 03.10.2016 року, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку загальною площею 70,7 кв. м. житловою площею 34,4 кв. м. та господарських будівель і споруд: сараю - літера «Б»; погребу - літера «В»; гаражу - літера «Г»; вбиральні - літера «Д»; криниці - «№ 1»; огорожі - «№ 2-3». Рік побудови будинку - 1956 (а.с. 19-23).

Згідно з п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

16.12.2014 року позивач звернулася до державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері (а.с. 64).

16.12.2014 року відповідач звернулася до вказаного нотаріуса із заявою про відмову від спадщини, в якій відмовилася від належного їй права на спадщину, що залишилася після смерті її матері ОСОБА_3 , на користь спадкоємця згідно вищевказаного заповіту ОСОБА_1 (а.с 65).

Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39185079, виданого вказаним нотаріусом 16.12.2014 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 499 за номером у спадковому реєстрі 56905951, спадкодавець ОСОБА_3 (а.с.78).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії вказаного нотаріуса від 24.10.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний вище житловий будинок в зв`язку з тим, що право власності на нерухоме майно зареєстровано за померлою головою колгоспного двору ОСОБА_3 , частку померлої голови колгоспного двору у спільній сумісній власності колгоспного двору та інших його членів не виділено (а.с. 14).

Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Частиною 1 ст.347 ЦК України передбачено, що особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності

Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про наявність передбаченої законом підстави для визнання в порядку спадкування за позивачем права власності на спірне нерухоме майно.

На підставі наведеного, ст. ст. 392, 1234, 1268 ЦК України, та, керуючись ч.4 ст. 206, ч.2 ст. 247, ст.ст. 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

позов задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою с. Королівка Коломийського району Івано-Франківської області, жителькою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , право власності на житловий будинок загальною площею 70,7 кв.м., житловою площею 34,4 кв.м. та господарські будівлі та споруди: сарай - літера «Б»; погріб - літера «В»; гараж - літера «Г»; вбиральню - літера «Д»; криницю - «№ 1»; огорожу - «№ 2-3», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка с.Королівка Коломийського району Івано-Франківської області, жителька АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 26 липня 2021 року.

Суддя Яремин М. П.