Справа №705/2457/20
2/705/703/21
У Х В А Л А

09 серпня 2021 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Білик О.В.

за участю секретаря судового засідання Остропольської О.В.

представника позивача Музики Т.А.
розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області знаходиться цивільна справа за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

В судовому засіданні, судом поставлено на обговорення питання щодо закриття провадження у справі відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Представник позивача ОСОБА_2 , в судовому засіданні заперечувала проти закриття провадження у справі, зазначивши, що позов підлягає розгляду в порядку ЦПК України.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив суд.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 цієї Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пунктами 2, 5 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Згідно п.17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в органах, служба в органах влади АРК, органах місцевого самоврядування.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно наказу командувача Високомобільних десантних військ ЗСУ від 05.07.2017 № 26-РС старшина ОСОБА_1 призначений на посаду командира взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.08.2017 за №157 був зарахований до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.08.2017 за №157, акту про прийняття і здавання посади командира взводу матеріального забезпечення від 03.08.2017 та рапорту старшини ОСОБА_1 від 03.08.2017 старшина ОСОБА_1 прийняв справи та посаду командира взводу матеріального забезпечення, нестач та надлишків під час перевірки не виявлено.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №138 від 16.05.2018, старшиною ОСОБА_1 було здійснено передачу посади командира взводу матеріального забезпечення, - старшині ОСОБА_3 .. В ході прийому та передачі посади командира взводу матеріального забезпечення, було виявлено нестачу по службі пального і мастильних матеріалів.

Таким чином, із матеріалів справи вбачається, що відповідач перебував із 05.07.2017 по 16.05.2018 на публічній службі.
Із матеріалів справи вбачається, що відповідач будучи матеріально - відповідальною особою, за яким рахувалась значна кількість військового майна, внаслідок його самоусунення від виконання службових обов`язків завдав державі значних збитків через втрату вищезазначеного майна.

За таких обставин суд приходить до висновку, що спори щодо відшкодування збитків, нанесених державі, в особі військової частини, особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, навіть якщо подання відповідного позову відбувається після її звільнення з публічної служби.

У рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 825/730/16 (провадження № 11-934апп18); від 30 січня 2019 року у справі № 810/2610/16 (провадження № 11-1004апп18) та від 16 січня 2020 року у справі № 189/2112/18 (провадження № 61-362ск20).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, провадження у справі за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, необхідно закрити, повідомивши учасників справи, що справу належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст.12,13,81,255, 256, 258,264,353, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Провадження у справі за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкодизакрити на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Роз`яснити позивачу його право звернутися з позовом у порядку адміністративного судочинства.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України.

Суддя О.В. Білик