Справа №491/708/20
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 квітня 2021 року Ананьївський районний суд Одеської області

у складі: головуючого у справі судді - Желяскова О.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Гула О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьїв Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Ананьївська міська рада (Коханівська сільська рада Ананьївського району Одеської області) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову - Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Ананьївська міська рада (Коханівська сільська рада Ананьївського району Одеської області) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову - Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області.

Згідно позовної заяви, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача та відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала в с.М.Боярка (нині с.Боярка) Ананьївського району Одеської області.

Як зазначено в позовній заяві, після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 4,10 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективної власності КСП ім.Правди на території Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД №0054702, виданим 14 серпня 1996 року Ананьївською райдержадміністрацією Одеської області на ім`я ОСОБА_4 .

Позивач вказує, що заповіту щодо розпорядження майном на випадок смерті ОСОБА_4 не залишила, спадкову справу на її майно не заведено, про що свідчать Витяги зі Спадкового реєстру від 20 липня 2020 року №№ 60984336, 60984370.

В той же час, як вказано в позовній заяві, на день смерті ОСОБА_4 разом з нею постійно проживав її син - батько позивача - ОСОБА_5 , тому на думку позивача, незалежно від того, що спадкову справу на майно ОСОБА_4 не заведено, батько, як спадкоємець за законом І черги, спадщину прийняв та вона належала йому на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач зазначає, що він та відповідач ОСОБА_2 незважаючи на те, що також проживали разом із ОСОБА_4 , станом на 26 жовтня 1996 року виходячи із положень ч.2 ст.529 ЦК УРСР права на спадкування її майна не придбали. Це право виникло в позивача, на його думку, внаслідок прийняття спадщини після смерті батька. Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 спадщину не приймали, їх мати ОСОБА_6 померла раніше - ІНФОРМАЦІЯ_4 . На підставі заяви позивача приватним нотаріусом Воробйовим А.О. заведено спадкову справу №14/2011, згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18 травня 2011 року позивачем успадковане право на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_5 .

Проте, в позовній заяві зазначено, що як з`ясувалось, мають місце перешкоди щодо спадкування права на земельну позивачем права на земельну частку (пай) ОСОБА_4 , пов`язані із неможливістю документально підтвердити родинні відносини між ОСОБА_4 та її сином ОСОБА_5 , факт належності сертифіката на право на земельну частку (пай) саме ОСОБА_4 , у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа.

Так, як зазначає позивач, листом від 20 липня 2020 року нотаріусом йому рекомендовано вирішувати в судовому порядку питання, пов`язані зі спадкуванням майна ОСОБА_4 .

При цьому, щодо родинних відносин із ОСОБА_4 позивач зазначає, що ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Ананьєві, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 20 березня 1969 року Одеським обласним архівом ЗАГС. 31 грудня 1939 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 , про що, як зазначено в позовній заяві, є відомості у її заяві про видачу паспорта (ф. №1) від 27 травня 1977 року. Від шлюбу народилося двоє дітей: ОСОБА_9 , 1941 року народження, який проживав та помер в Російській Федерації та ОСОБА_5 , 1942 року народження - батько позивача.

Згідно позовної заяви, ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Позивач зазначає, що свідоцтво про народження його батька не збереглось, внаслідок звернення до Ананьївського районного відділу ДРАЦС з`ясувалось, що актового запису про народження відносно ОСОБА_5 , 1942 року народження в ході перевірки по архіву відділу не виявлено, тому родинні відносини між бабою та батьком не можуть бути доведені позивачем документально.

Проте, в позовній заяві вказано, що з свідоцтва про народження позивача від 09 лютого 1989 року та листа Ананьївського районного відділу ДРАЦС від 10 липня 2020 року вбачається, що батьком позивача був ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_16 . Виписка із погосподарської книги Коханівської сільської ради Ананьївського району Одеської області за 1993-1997 роки свідчить про те, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_16 був сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 тобто позивача.

Щодо належності правовстановлюючого документа спадкодавцю - ОСОБА_4 позивач зазначив, що на запит його представника адвоката Гусєвої О.Д. листом від 02 серпня 2018 року відділ в Ананьївському районі ГУ ДГК в Одеській області повідомив, що згідно Книг реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), запис №498 від 14 серпня 1996 року на ім`я ОСОБА_4 Ананьївською райдержадміністрацією Одеської області виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0054702, розмір паю 4,10 в умовних кадастрових гектарах на підставі рішення Ананьївської райдержадміністрації Одеської області №245 від 06 серпня 1996 року, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Правди на території Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області.

При цьому, як зазначено в позовній заяві, листом від 5 червня 2020 року відділ в Ананьївському районі ГУ ДГК в Одеській області підтвердив той факт, що на ім`я ОСОБА_4 сертифікат на право на земельну частку (пай) не видавався, одночасно надано витяг зі списку членів КСП ім.Правди, що мають право на земельну частку (пай) - Додатку до державного акту на право колективної власності на землю КСП «Правда», виданого Ананьївською Другою сільською радою 29 червня 1995 року, в який за №495 внесено ОСОБА_4 , як особу, яка була членом КСП на час видачі державного акту та мала право на пай.

Позивач вказує на те, що помилка в написанні по батькові баби сталася внаслідок спотворення імені її батька. По даних свідоцтва про народження ОСОБА_4 (ОСОБА_4 російською мовою), ІНФОРМАЦІЯ_2 її батьками вказані ОСОБА_11 ( ОСОБА_11 російською мовою) та ОСОБА_12 ( ОСОБА_12 російською мовою).

В той же час, як зазначено в позовній заяві, в Ананьївському районному секторі ГУ ДМС в Одеській області отримано копію заяви про видачу паспорта Ф. №1 від 27 травня 1977 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилась в м.Ананьєві Одеської області та проживала на території Другої сільської ради, в якій зазначено, що її чоловіком був ОСОБА_8 , шлюб з яким укладено 31 грудня 1939 року в Ананьївському бюро ЗАГС, актовий запис №69, в якості батьків значаться ОСОБА_11 ( ОСОБА_11 російською мовою) та ОСОБА_12 ( ОСОБА_12 російською мовою).

Позивач зазначає, що в заяві є відмітка про видачу на ім`я ОСОБА_4 паспорта НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_9 , в свідоцтві про народження ОСОБА_4 також міститься інформація щодо видачі 09 червня 1977 року паспорта НОМЕР_1 .

Крім того, позивач звертає увагу на те, що свідоцтво про народження отримано бабою 20 березня 1969 року , та саме цей документ був підставою для видачі в 1977 році паспорта. На думку позивача, якщо врахувати, що паспорта колгоспникам в СРСР почали видавати в 1974 році на підставі відповідної Постанови Ради Міністрів СРСР від 28 серпня 1974 року №677, стає зрозумілим, що до 1977 року у ОСОБА_4 не було будь-якого документа, що підтверджував її особу.

При цьому, як зазначено в позовній заяві, згідно погосподарських книг Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області за 1953-1955 роки, 1955-1957 роки, 1983-1985 роки, 1996-2000 роки на території зазначеної сільської ради проживала ОСОБА_4 , 1916 року народження (по батькові та рік народження дійсності не відповідають), до складу сім`ї якої входив чоловік ОСОБА_8 , 1914 року народження та двоє синів, один з яких ОСОБА_5 , 1942 року народження, тобто, на думку позивача, його батько.

Позивач вказує на те, що в погосподарській книзі за 1996-2000 роки є відмітка про те, що 13 березня 1996 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , вибула до с.М.Боярка.

При цьому, по даних будинкової книги Коханівської сільської ради Ананьївського району Одеської області 06 травня 1996 року на території сільської ради прописано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прибула з Другої дільниці Ананьївської сільської ради, є також посилання на документ, що посвідчує її особу - паспорт НОМЕР_1 та відомості про зняття з реєстрації у зв`язку зі смертю в жовтні місяці 1996 року. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 не проживала та не проживає на території с.Боярка Ананьївського району Одеської області, про що зазначено в листі Коханівської сільської ради Ананьївського району Одеської області від 17 квітня 2019 року.

Також, в позовній заяві зазначено, що Комунальне підприємство «Об`єднаний трудовий архів міста і сіл Ананьївського району» листом від 24 липня 2020 року повідомило про наявність в Книгах обліку трудового стажу і заробітку колгоспників за 1973-2000 роки колгоспу ім.Правди Другої дільниці Ананьївського району Одеської області інформації щодо ОСОБА_4 (російською мовою). Запис про роботу ОСОБА_4 відсутній. Будь-якої офіційної інформації щодо ОСОБА_4 , 1916 року народження в Ананьївському районному секторі ДМС України в Одеській області отримати не вдалося, листом від 02 квітня 2019 року зазначена установа повідомила, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 паспортом громадянина України не документувалася, зареєстрованою/знятою з реєстрації місця проживання не значиться.

На думку позивача, аналіз зібраних ним доказів дозволяє зробити висновок про те, що: 1) з урахуванням відсутності у ОСОБА_4 до 1965 року свідоцтва про народження та паспорта до 1977 року відомості в по господарську книгу Ананьївської Другої сільської ради вносилися, скоріше за все, зі слів самої ОСОБА_4 , яка мала лише начальну освіту (виходячи з даних погосподарських книг) та могла помилятися щодо дати свого народження, в подальшому відомості щодо неї не перевірялись та переносились в послідуючі книги і лише в Коханівській сільській раді інформація вносилась з урахуванням даних паспорта, тому відповідає дійсності. Крім того, оскільки ОСОБА_4 вважала своїм батьком ОСОБА_11 , саме як « ОСОБА_4 » вона значилась по даних Ананьївської Другої сільської ради; 2) відповідно за місцем роботи спадкодавець значилась ОСОБА_4 . Згідно даних погосподарських книг Другої сільської ради за 1953-1955 роки, 1955-1957 роки ОСОБА_4 працювала в колгоспі ім.Ворошилова та колгоспі ім.Леніна, які виходячи з Архівної копії історичної довідки дійсно існували на території Другої дільниці м. Ананьєва Ананьївського району Одеської області та в 1961 році на базі, в тому числі, зазначених господарств створено колгосп ім.«Правди». 3) зв`язок між ОСОБА_4 , 1916 року народження та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 простежується по записах у погосподарських книгах Ананьївської Другої сільської ради за 1953-1955 роки, 1955-1957 роки та Коханівської сільської ради за 1993-1997 роки, з яких вбачається, що матір`ю ОСОБА_5 , 1942 року народження була одночасно ОСОБА_4 , 1916 року народження та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно, а також підтвердженим документально фактом виїзду 13 березня 1996 року з території Ананьївської Другої сільської ради до с.М.Боярка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та прибуттям до Коханівської сільської ради з реєстрацією 06 травня 1996 року місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, позивач зазначає, що на запит його представника адвоката Гусєвої О.Д. листом від 12 серпня 2020 року Ананьївська Друга сільська рада, Ананьївського району, Одеської області повідомила, що згідно погосподарських книг на території сільської ради проживала ОСОБА_4 (російською мовою), ІНФОРМАЦІЯ_11 , яка 13 березня 1996 року вибула в с.М.Боярка, в той же час згідно будинкової книги за 1975-1978 роки, в якій містяться відомості щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_4 після отримання в 1977 році паспорта громадянина України, з Ананьївської Другої сільської ради дійсно вибула ОСОБА_4 (російською мовою, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначені докази в сукупності, на думку позивача, дозволяють зробити висновок про те, що мова йде про одну й ту саму особу, якій за життя належало право на земельну частку (пай), яке позивач має намір успадкувати.

З приводу визнання за позивачем права на земельну частку (пай) в порядку спадкування в позовній заяві зазначено, що сертифікат на право на земельну частку (пай), який посвідчував право спадкодавця на спадкове майно, не зберігся, але позивач вважає, що за наявності офіційної інформації щодо його видачі він, як спадкоємець, може претендувати на визнання за ним права на спадкове майно. Діючим законодавством не передбачено видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця у разі його втрати, тому належним способом захисту прав спадкоємця у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є його звернення з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування до суду.

Позивач зазначає, що листом Ананьївської райдержадміністрації від 11 серпня 2020 року з посиланням на відповідні норми діючого законодавства повідомлено про неможливість видачі дубліката сертифіката. В районній газеті «Вісті Ананьївщини» за 16 травня 2020 року опубліковано об`яву щодо визнання втраченим сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД №0054702, виданого на ім`я ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив: 1) встановити факт того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала в с.М.Боярка Ананьївського району Одеської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , який проживав с.М.Боярка Ананьївського району Одеської області і помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та, відповідно, бабою позивача; 2) встановити факт того, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0054702, виданий 14 серпня 1996 року Ананьївського райдержадміністрацією Одеської області на ім`я ОСОБА_4 належав ОСОБА_4 , яка проживала в с.М.Боярка Ананьївського району Одеської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 3) визнати за позивачем в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 4,10 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективної власності КСП ім.Правди на території Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області, посвідчене сертифікатом на праві на земельну частку (пай) серії ОД №0054702, виданим на підставі рішення Ананьївської райдержадміністрації Одеської області від 06 серпня 1996 року №245 на ім`я ОСОБА_4 , який належав ОСОБА_4 , що проживала в с.М.Боярка Ананьївського району Одеської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке успадковане та належало ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 7 жовтня 2020 року (а.с.94-95) у справі було відкрито провадження, прийнято рішення про здійснення її розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого судового засідання.

Відповідачам, у вказаній ухвалі, було роз`яснено право та надано час для подання відзиву на позовну заяву, роз`яснено порядок його реалізації, а також право звернутися до суду з зустрічною позовною заявою.

Третій особі, було роз`яснено право подати пояснення на позовну заяву.

При цьому, слід звернути увагу на те, що при подачі позовної заяви позивачем в якості одного з відповідачів у справі було зазначено Коханівську сільську раду Ананьївського району Одеської області, як орган місцевого самоврядування, юрисдикція якого поширюється на територію, на якій розташовано спірну земельну ділянку.

Проте, 2 лютого 2021 року на адресу суду надійшло клопотання Ананьївської міської ради від 2 лютого 2021 року №297 (а.с.117-118), з якого вбачалося, що Ананьївська міська рада є правонаступником Коханівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року №720-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Одеської області» та рішення Ананьївської міської ради від 17 листопада 2020 року №13-VIII «Про реорганізацію юридичних осіб сільських рад шляхом приєднання до міської ради». На підтвердження зазначених доводів до клопотання додано копію розпорядження Ананьївської міської ради від 17 листопада 2020 року №13-VIII «Про реорганізацію юридичних осіб сільських рад шляхом приєднання до міської ради» (а.с.119-123).

Частиною 1 статті 55 ЦПК України визначено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

При цьому, відповідно до частини 2 статті 55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи викладене, протокольною ухвалою суду від 25 лютого 2021 року (а.с.132) відповідача у справі - Коханівську сільську раду Ананьївського району Одеської області було замінено її правонаступником - Ананьївською міською радою.

Копію ухвали суду від 7 жовтня 2020 року про відкриття провадження у справі, разом копією позовної заяви та додатків до неї, було направлено відповідачам з супровідними листами: від 7 жовтня 2020 року за вихідним №491/708/20/5889/2020 (а.с.97) на адресу ОСОБА_2 ; від 7 жовтня 2020 року за вихідним №491/708/20/5890/2020 (а.с.98) - ОСОБА_3 та від 7 жовтня 2020 року за вихідним №491/708/20/5889/2020 (а.с.99) - Коханівської сільської ради Ананьївського району Одеської області.

Крім того, копію ухвали суду від 7 жовтня 2020 року про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та додатків до неї, з супровідним листом №491/708/20/5893/2020 (а.с.100) було направлено третій особі - Ананьївській районній державній адміністрації Одеської області.

Позивач та його представник - адвокат Гусєва Олена Дмитрівна, повноваження якої підтверджені ордером серії ОД №312137 від 2 лютого 2021 року (а.с.129), 6 квітня 2021 року у судове засідання з розгляду справи не з`явилися. Проте, 6 квітня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача - Гусєвої О.Д. (а.с.196), в якому вона зазначила, що просить суд справу розглядати за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_2 6 квітня 2021 року у судове засідання з розгляду справи не з`явився, проте 5 квітня 2021 року на адресу суду надійшло письмове клопотання зазначеного відповідача (а.с.195), в якому він просив справу розглядати без його участі, зазначивши, що позовні вимоги визнає, вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач - ОСОБА_3 6 квітня 2021 року до суду не з`явився, проте надав на адресу суду письмове клопотання вказаного відповідача (а.с.197), в якому він зазначив, що позовні визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, просить справу розглядати без його участі.

Представники відповідача - Ананьївської міської ради 6 квітня 2021 року у судове засідання з розгляду справи не з`явилися, проте, 19 лютого 2021 року на адресу суду надійшло клопотання голови Ананьївської міської ради від 19 лютого 2021 року №521 (а.с.126-127), в якому зазначено, що Ананьївська міська рада не має заперечень проти задоволення позову, у зв`язку з чим просить здійснити розгляд справи без участі представника міської ради.

Представники третьої особи - Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області 6 квітня 2021 року у судове засідання з розгляду справи не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв або клопотань від представників третьої особи на адресу суду не надходило.

Проте, суд бере до уваги те, що третій особі достеменно відомо про розгляд справи, оскільки представниками Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області було отримано судову повістку за вихідним №491/708/20/7584/2020 (а.с.113), про що свідчить відповідна розписка.

Крім того, з супровідним листом від 25 лютого 2021 року за вихідним №491/708/20/1353/2021 (а.с.139) було направлено копію ухвали суду про закриття у справі підготовчого провадження та призначення її до розгляду по суті, в якій містяться відомості про дату, час та місце розгляду справи.

Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі та з ними можливо ознайомитись на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Ананьївського районного суду Одеської області за адресою в мережі Інтернет https://an.od.court.gov.ua/sud1501/gromadyanam/csz/.

Суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Враховуючи викладене суд вважає, що третій особі достеменно відомо про існування даної судової справи, та вона не мала жодних перешкод для з`ясування дати та часу розгляду справи, проте жодних заходів до явки до суду не вжила, що свідчить про відсутність зацікавленості третьої особи у вирішенні справи.

Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 2 статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, наявність заяв сторін у справі .вяких вони висловлюють свою думку по суті спору, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників судового процесу.

При цьому, враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Суд звертає увагу на те, що відповідачами станом на 6 квітня 2021 року не було подано відзиви на позовну заяву, а третьою особою пояснення.

При цьому, згідно частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, також, звертає увагу на те, що пункт 4 прохальної частини позовної заяви містить клопотання про допит свідків, а саме: ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , явку яких до суду, як зазначено в клопотанні, позивач мав забезпечити особисто.

Проте, ані позивач, ані інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, надавши клопотання розгляд справи за їх відсутності. Також, не було забезпечено явку до суду зазначених свідків.

При цьому, як вбачається з клопотань відповідачів, вони з позовними вимогами позивача погоджуються, жодних обставин у справі вони не оспорюють.

Крім того, слід зазначити, що згідно частини 2 статті 91 ЦПК України у заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити.

Проте, ані мотивувальна, ані прохальна частини відомостей про місце проживання (перебування) або місце роботи свідків не містить, що унеможливлює для суду їх виклик.

Враховуючи викладене, з метою уникнення безпідставного затягування строків розгляду справи, відсутність підтвердження волі позивача на здійснення допиту зазначених свідків, а також те, що сторони жодних обставин у справі не оскаржують, з урахуванням відсутності відзивів на позовну заяву та положень ч.8 ст.178 ЦПК України, судом було визнано недоцільним допит свідків, про що без видалення до нарадчої кімнати постановлено відповідну ухвалу.

Суд дослідивши матеріали справи, з урахуванням пояснень учасників справи, наданих ними письмово, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, при розгляді справи встановлено:

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець с.Мала Боярка Ананьївського району Одеської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями: паспорта громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_3 , виданого 11 червня 2019 року органом 5123 (Ананьївським РС ГУ ДМС України в Одеській області) (а.с.46); картки фізичної особи-платника податків, виданої Ананьївським відділенням Любашівської МДПІ 28 грудня 2007 року (а.с.47); довідки виконавчого комітету Коханівської сільської ради Ананьївського району Одеської області від 9 серпня 2019 року №37 «Про реєстрацію місця проживання особи» (а.с.48).

Відповідачами у справі є:

-ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , уродженець с.Боярка Ананьївського району Одеської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями: паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 6 квітня 2000 року (а.с.50), картки фізичної особи-платника податків, виданої Ананьївським відділенням Балтської МДПІ 4 лютого 2005 року (а.с.51), а також довідкою Коханівської сільської ради Ананьївського району Одеської області від 24 вересня 2020 року №216 (а.с.91);

-ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , уродженець 2-ї дільниці с.Ананьїв Ананьївського району Одеської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 , що підтверджується доданими до позовної заяви копіями: паспорта громадянина України серії НОМЕР_7 , виданого Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 8 червня 2002 року (а.с.53), картки фізичної особи-платника податків, виданої Любашівською МДПІ 19 липня 2002 року (а.с.54), а також довідкою Коханівської сільської ради Ананьївського району Одеської області від 24 вересня 2020 року №215 (а.с.92);

-Ананьївська міська рада, розташована за адресою: 66400, Одеська обл., Ананьївський р-н, місто Ананьїв, вул.Незалежності, будинок 51, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 04056807, керівник - Тищенко Юрій Сергійович з 17 листопада 2020 року (повноваження щодо представництва юридичної особи без обмежень), що підтверджується відомостями, які відповідно до положень статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» містяться у вільному доступі за адресою в мережі Інтернет https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search (а.с.197), а також клопотанням Ананьївської міської ради від 2 лютого 2021 року №297 (а.с.117-118), з якого вбачалося, що Ананьївська міська рада є правонаступником Коханівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року №720-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Одеської області» та рішення Ананьївської міської ради від 17 листопада 2020 року №13-VIII «Про реорганізацію юридичних осіб сільських рад шляхом приєднання до міської ради», та доданою до клопотання копією розпорядження Ананьївської міської ради від 17 листопада 2020 року №13-VIII «Про реорганізацію юридичних осіб сільських рад шляхом приєднання до міської ради» (а.с.119-123).

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив суд: 1) встановити факт того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала в с.М.Боярка Ананьївського району Одеської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , який проживав с.М.Боярка Ананьївського району Одеської області і помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та, відповідно, бабою позивача; 2) встановити факт того, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0054702, виданий 14 серпня 1996 року Ананьївського райдержадміністрацією Одеської області на ім`я ОСОБА_4 належав ОСОБА_4 , яка проживала в с.М.Боярка Ананьївського району Одеської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 3) визнати за позивачем в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 4,10 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективної власності КСП ім.Правди на території Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області, посвідчене сертифікатом на праві на земельну частку (пай) серії ОД №0054702, виданим на підставі рішення Ананьївської райдержадміністрації Одеської області від 06 серпня 1996 року №245 на ім`я ОСОБА_4 , який належав ОСОБА_4 , що проживала в с.М.Боярка Ананьївського району Одеської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке успадковане та належало ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З приводу вимоги позивача про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала в с.М.Боярка Ананьївського району Одеської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , який проживав с.М.Боярка Ананьївського району Одеської області і помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи зазначену вимогу позивач зазначив, що ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Ананьєві, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 20 березня 1969 року Одеським обласним архівом ЗАГС. 31 грудня 1939 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 , про що, як зазначено в позовній заяві, є відомості у її заяві про видачу паспорта (ф. №1) від 27 травня 1977 року. Від шлюбу народилося двоє дітей: ОСОБА_9 , 1941 року народження, який проживав та помер в Російській Федерації та ОСОБА_5 , 1942 року народження - батько позивача.

Згідно позовної заяви, ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Позивач зазначає, що свідоцтво про народження його батька не збереглось, внаслідок звернення до Ананьївського районного відділу ДРАЦС з`ясувалось, що актового запису про народження відносно ОСОБА_5 , 1942 року народження в ході перевірки по архіву відділу не виявлено, тому родинні відносини між бабою та батьком не можуть бути доведені позивачем документально.

Проте, в позовній заяві вказано, що з свідоцтва про народження позивача від 09 лютого 1989 року та листа Ананьївського районного відділу ДРАЦС від 10 липня 2020 року вбачається, що батьком позивача був ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_16 . Виписка із погосподарської книги Коханівської сільської ради Ананьївського району Одеської області за 1993-1997 роки свідчить про те, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_16 був сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 тобто позивача.

З зазначеними доводами позивача можливо погодитись виходячи з наступного.

Пунктом 4 розділу «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України визначено, що цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Абзацом 2 зазначеного пункту визначено, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до абзацу 1 пункту 5 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Цивільний кодекс України набрав чинності 1 січня 2004 року.

З наведеного вбачається, що до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом (1 січня 2004 року) слід застосовувати положення цивільного законодавства, яке існувало та було чинним на момент їх виникнення.

Аналогічну позицію висловлено в абзацах 2-3 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», в яких зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Слід зазначити, що у відповідності до Постанови Ради народних комісарів СРСР від 26 січня 1934 року №185 «Про первинний облік у сільських радах» була введена по господарська книга, як документ обліку та первинної документації для сільських рад.

У відповідності до пункту 6 Постанови Ради народних комісарів СРСР від 26 січня 1934 року №185 «Про первинний облік у сільських радах» затверджені на основі цієї Постанови форми первинного обліку є офіційними документами сільських рад і повинні вестися в суворій відповідності з інструкціями Центрального управління народно-господарського обліку Держплану Союзу РСР.

Відповідно до ст. 11 Закону Української РСР від 19 липня 1968 року «Про селищній, сільській раді народних депутатів» обов`язок по веденню погосподарських книг була покладена на селищні та сільські ради народних депутатів.

Відповідно до Закону Української РСР від 19 липня 1968 року «Про селищній, сільській Раді народних депутатів Української РСР», погосподарська книга є документом первинного обліку в сільських Радах народних депутатів та містить інформацію про осіб, які проживають на території сільської Ради громадян і відомості про нерухоме майно, що знаходиться в їх особистому користуванні.

Згідно з положеннями нормативно-правових актів, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, а саме: Технічних вказівок по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 27 червня 1972 року, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених постановою Державного комітету СРСР по статистиці від 25 травня 1990 року №69, суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім`ї. Глава сім`ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім`ї за їхньою взаємною згодою. Сільські Ради один раз в п`ять років провадять закладку погосподарських книг та алфавітних книг господарств станом на 1 січня. Закладка погосподарських книг провадиться шляхом суцільного обходу дворів та опитування населення в період з 1 до 15 січня. В наступні чотири роки щорічно сільські Ради провадять суцільну перевірку та уточнення записів в заведених погосподарських книгах. Особові рахунки господарств в погосподарській книзі відкриваються під час закладки книг станом на 1 січня на всіх осіб, що постійно проживають на території сільської Ради. Всі записи в особових рахунках провадяться безпосередньо в господарствах. В погосподарську книгу записуються члени господарств усіх суспільних груп (господарства працівників колективних сільськогосподарських підприємств, робітників, службовців, осіб, які зайняті індивідуальною трудовою діяльністю, селянські (фермерські) господарства та ін.), які постійно проживають на території сільської Ради, незалежно від наявності в них будівель, садиби та худоби. Записи в погосподарській книзі без відвідування кожного господарства недопустимі. Господарства записуються в порядку розміщення в населеному пункті незалежно від їх суспільної групи. у розділі 1 "Список членів господарства", у рядку 2-му "Відносини до члена господарства, записаного першим" - під його прізвищем записується "голова", а проти всіх інших членів сім`ї записуються їх родинні відносини до нового голови господарства (сім`ї) - "батько", "мати", "дружина", "чоловік", "брат", "сестра", "дочка", "син" і т. д. Раніше записані родинні відносини членів господарства (сім`ї) повинні бути обов`язково закреслені та змінені.

При цьому, з доданої до позовної заяви копії сторінки погосподарської книги по господарству « ОСОБА_8 » (відомості зазначені мовою оригіналу - російською) члена колгоспу ім.«Ворошилова» за період 1953, 1954, 1955 років (а.с.32), посвідченої секретарем Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області вбачається, що до складу членів господарства входили: 1) « ОСОБА_8 » (відомості зазначені мовою оригіналу - російською), 1914 року народження, - голова; 2) « ОСОБА_4 » (відомості зазначені мовою оригіналу - російською), 1916 року народження, - дружина; 3) « ОСОБА_9 » (відомості зазначені мовою оригіналу - російською), 1941 року народження, - син; 4) « ОСОБА_5 » (відомості зазначені мовою оригіналу - російською), 1942 року народження, - син.

З доданої до позовної заяви копії сторінки погосподарської книги по господарству « ОСОБА_8 » (відомості зазначені мовою оригіналу - російською) за період 1955, 1956, 1957 років (а.с.33), посвідченої секретарем Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області вбачається, що до складу членів господарства входили: 1) « ОСОБА_8 » (відомості зазначені мовою оригіналу - російською), 1914 року народження, - голова; 2) « ОСОБА_4 » (відомості зазначені мовою оригіналу - російською), 1916 року народження, - дружина; 3) « ОСОБА_9 » (відомості зазначені мовою оригіналу - російською), 1941 року народження, - син; 4) « ОСОБА_5 » (відомості зазначені мовою оригіналу - російською), 1942 року народження, - син.

З копії сторінки погосподарської книги по господарству « ОСОБА_8 » (відомості зазначені мовою оригіналу - російською) за період 1983, 1984, 1985 років (а.с.34), посвідченої секретарем Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області вбачається, що до складу членів господарства входили: 1) « ОСОБА_8 » (відомості зазначені мовою оригіналу - російською), ІНФОРМАЦІЯ_15 , - голова; 2) « ОСОБА_4 » (відомості зазначені мовою оригіналу - російською), ІНФОРМАЦІЯ_11 , - дружина.

Також, до позовної заяви додано копію сторінки погосподарської книги по господарству « ОСОБА_4 » (відомості зазначені мовою оригіналу - російською) за період 1996, 1997, 1998, 1999, 2000 років (а.с.35), посвідченої секретарем Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області вбачається, що до складу членів господарства входили: 1) « ОСОБА_4 » (відомості зазначені мовою оригіналу - російською), ІНФОРМАЦІЯ_11 , - голова. Також, зазначена сторінка містить відомості про те, що 13 березня 1996 року голова сім`ї вибула до с.М.Боярка.

При цьому, слід звернути увагу на те, що згідно, діючих на час здійснення записів у вказаних погосподарських книгах записів, нормативно-правових актів здійснювалися зі слів.

До позовної заяви додано копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , виданого Архівом записів актів цивільного стану Одеської області 20 березня 1969 року (а.с.38), відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Ананьїв Одеської області народилася « ОСОБА_4 » (відомості зазначені мовою оригіналу - російською), батьками якої зазначено: « ОСОБА_11 » (відомості зазначені мовою оригіналу - російською) - батько, « ОСОБА_12 » (відомості зазначені мовою оригіналу - російською) - мати.

Також, до позовної заяви позивачем додано копію форми №1 «Заява про видачу паспорту» (а.с.40) відповідно до якої, « ОСОБА_4 » (відомості зазначені мовою оригіналу - російською), яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Ананьїв Одеської області, у зв`язку з паспортизацією на підставі свідоцтва про народження від 20 березня 1969 року серії НОМЕР_9 …. (інші цифри серії номера свідоцтва на копії не видно) 9 червня 1977 року отримала паспорт серії НОМЕР_10 (останню цифру на копії не видно). При цьому, у відомостях про батьків особи, яка отримала паспорт зазначено: « ОСОБА_11 » (відомості зазначені мовою оригіналу - російською) - батько, « ОСОБА_12 …» (відомості зазначені мовою оригіналу - російською, частина по батькові у копії відсутня) - мати. Також, у копії містяться відомості про шлюб з « ОСОБА_8 », зареєстрований Ананьївським Бюро РАЦС 31 грудня 1939 року, про що складено актовий запис №69.

При цьому, копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , виданого Архівом записів актів цивільного стану Одеської області 20 березня 1969 року (а.с.38), містить відмітку про те, що на його підставі 9 червня 1977 року було видано паспорт серії НОМЕР_1 , що дає можливість стверджувати, що вказані документи взаємопов`язані та особа, яка їх отримала є однією й тією самою, а саме « ОСОБА_4 » (відомості зазначені мовою оригіналу - російською), яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Ананьїв Одеської області.

Слід звернути увагу на те, що згідно листа Ананьївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 16 серпня 2019 року №1204/65-16 (а.с.37) в архіві відділу містяться актові записи починаючи з 1944 року, записи до 1944 року не збереглись та до Одеського обласного архіву не передавалися.

Крім того, слід зазначити, що порядок видачі паспортів на момент отримання паспорту серії НОМЕР_1 порядок видачі паспортів було врегульовано «Положенням про паспортну систему в СРСР», затвердженим Радою Міністрів СРСР від 24 серпня 1974 року №677, пунктом 10 якого було передбачено, що для отримання паспорта громадянами подаються: а) заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ СРСР; б) свідоцтво про народження. При відсутності можливості подати свідоцтво про народження паспорт видається за поданні інших документів, що підтверджують час і місце народження, в порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ СРСР; в) дві фотографічні картки розміром 50 х 60 мм.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що відомості, які містяться в копії форми №1 «Заява про видачу паспорту» (а.с.40) зазначалися особисто особою, яка подавала заяву.

При цьому, як вбачається копії форми №1 «Заява про видачу паспорту» (а.с.40), у її взаємозв`язку з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , виданого Архівом записів актів цивільного стану Одеської області 20 березня 1969 року (а.с.38), вона містила помилку у зазначенні імені батька особи, яка отримувала паспорт, а саме його було зазначено, як « ОСОБА_11 » (зазначено російською, як в документі), а не як « ОСОБА_11 » (зазначено російською, як в документі).

Позивач в позовній заяві зазначає, що ОСОБА_4 , яка мала лише начальну освіту та могла помилятися щодо дати свого народження та імені батька.

Відомості щодо освіти ОСОБА_4 дійсно підтверджуються відомостями, які містяться в копіях: сторінки погосподарської книги по господарству « ОСОБА_8 » (відомості зазначені мовою оригіналу - російською) члена колгоспу ім.«Ворошилова» за період 1953, 1954, 1955 років (а.с.32); сторінки погосподарської книги по господарству « ОСОБА_8 » (відомості зазначені мовою оригіналу - російською) за період 1955, 1956, 1957 років (а.с.33); сторінки книги по господарству « ОСОБА_8 » (відомості зазначені мовою оригіналу - російською) за період 1983, 1984, 1985 років (а.с.34); сторінки погосподарської книги по господарству « ОСОБА_4 » (відомості зазначені мовою оригіналу - російською) за період 1996, 1997, 1998, 1999, 2000 років (а.с.35), відповідно до яких ОСОБА_4 мала початкову освіту (тобто чотири класи відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених постановою Державного комітету СРСР по статистиці від 25 травня 1990 року №69) та вміла читати та писати (у відповідних графах зазначено скорочено «ч/п», яке застосовувалось до введення в дію Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених постановою Державного комітету СРСР по статистиці від 25 травня 1990 року №69).

Зазначене дає підстави вважати, що « ОСОБА_4 » ( ОСОБА_4 - українською) , ІНФОРМАЦІЯ_11 , та « ОСОБА_4 » ( ОСОБА_4 - українською), ІНФОРМАЦІЯ_2 , є однією особою, а різниця в по батькові та даті народження виникла в результаті помилки, яка виникла при записі їх зі слів особи, у зв`язку з низьким рівнем її освіти.

Вказане також узгоджується з тим, що згідно з копії сторінок з погосподарської книги Коханівської сільської ради Ананьївського району Одеської області (а.с.41-42) на проживання до сільської ради, з Одеської області Ананьївської сільської ради 2-гої дільниці, прибула « ОСОБА_4 » (мовою оригіналу - російською), ІНФОРМАЦІЯ_2 , особу якої було посвідчено паспортом серії НОМЕР_1 , а як зазначалося з копії сторінки погосподарської книги по господарству « ОСОБА_4 » (відомості зазначені мовою оригіналу - російською) за період 1996, 1997, 1998, 1999, 2000 років (а.с.35), посвідченої секретарем Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області вбачається, що « ОСОБА_4 » (відомості зазначені мовою оригіналу - російською), ІНФОРМАЦІЯ_11 , 13 березня 1996 року вибула до с.М.Боярка.

При цьому, згідно копії сторінки з погосподарської книги Коханівської сільської ради Ананьївського району Одеської області по господарству « ОСОБА_5 » (відомості зазначені мовою оригіналу - російською) за 1993-1997 роки (а.с.18) вбачається, що до складу членів господарства входили, зокрема: « ОСОБА_5 » (відомості зазначені мовою оригіналу - російською), ІНФОРМАЦІЯ_7 , - голова; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - мати. Відомості про членів сім`ї, зокрема їх спорідненість зазначалися по відношенню до голови сім`ї.

Слід також звернути увагу на те, що згідно листа Ананьївського РС ГУ ДМС України в Одеській області від 2 квітня 2019 року №5123/317 (а.с.39), довідки Коханівської сільської ради Ананьївського району Одеської області від 17 квітня 2019 року №98 (а.с.43) така особа, як « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 » паспортом не документувалася, зареєстрованою/знятою з реєстрації на території Ананьївського району не обліковується, не проживала та не проживає на території с.Боярка Ананьївського району Одеської області.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що вимога позивача про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала в с.М.Боярка Ананьївського району Одеської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , який проживав с.М.Боярка Ананьївського району Одеської області і помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є обґрунтованою та доведеною належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача встановити факт того, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0054702, виданий 14 серпня 1996 року Ананьївського райдержадміністрацією Одеської області на ім`я ОСОБА_4 належав ОСОБА_4 , яка проживала в с.М.Боярка Ананьївського району Одеської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд зазначає наступне.

Вказану вимогу позивач обгрунтовує тим, що на запит його представника адвоката Гусєвої О.Д. листом від 02 серпня 2018 року відділ в Ананьївському районі ГУ ДГК в Одеській області повідомив, що згідно Книг реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), запис №498 від 14 серпня 1996 року на ім`я ОСОБА_4 Ананьївською райдержадміністрацією Одеської області виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0054702, розмір паю 4,10 в умовних кадастрових гектарах на підставі рішення Ананьївської райдержадміністрації Одеської області №245 від 06 серпня 1996 року, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Правди на території Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області.

Зазначене твердження підтверджується доданою до позовної заяви Відділу в Ананьївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 2 серпня 2018 року №444/0/191-18 (а.с.20), відповідно до якого, згідно книг реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), запис №498 від 14 серпня 1996 року на ім`я « ОСОБА_4 » (вказано мовою оригіналу - українською) Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0054702 площею 4,10 в умовних кадастрових гетарах на підставі рішення Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області №245 від 6 серпня 1996 року, який перебував в колективній власності КСП ім.Правди та розташований на території Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області.

Статтею 25 Конституційного Договору між Верховною Радою України та Президентом України про основні засади організації та функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України від 8 червня 1995 року визначалося, що Президент України в межах своїх повноважень видає укази і розпорядження, які є обов`язковими для виконання на всій території України, дає їх тлумачення.

Згідно статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року №801 було затверджено зразок Книги реєстрації сертифікатів, відповідно до якого до Книги вносились відомості, зокрема, про прізвище, ім`я та по батькові власника сертифіката, номер та серію сертифіката.

При цьому, як зазначено в позовній заяві, листом від 5 червня 2020 року відділ в Ананьївському районі ГУ ДГК в Одеській області підтвердив той факт, що на ім`я ОСОБА_4 сертифікат на право на земельну частку (пай) не видавався, одночасно надано витяг зі списку членів КСП ім.Правди, що мають право на земельну частку (пай) - Додатку до державного акту на право колективної власності на землю КСП «Правда», виданого Ананьївською Другою сільською радою 29 червня 1995 року, в який за №495 внесено ОСОБА_4 , як особу, яка була членом КСП на час видачі державного акту та мала право на пай.

Вказане підтверджується доданими до позовної заяви копіями: 1) списку членів КСП ім.Правди, що мають право на земельну частку (пай) складеного 29 червня 1995 року (а.с.24-25) , в якому під №495 (а.с.24-зворот) містяться відомості про « ОСОБА_4 »; 2) державного акту на право колективної власності на землю, виданого 29 червня 1995 року Ананьївською другою сільською радою колективному сільськогосподарському підприємству «Правда» (а.с.26-27); 3) рішення Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області №245 від 6 серпня 1996 року (а.с.28).

Комунальне підприємство «Об`єднаний трудовий архів міста і сіл Ананьївського району» листом від 24 липня 2020 року повідомило про наявність в Книгах обліку трудового стажу і заробітку колгоспників за 1973-2000 роки колгоспу ім.Правди Другої дільниці Ананьївського району Одеської області інформації щодо ОСОБА_4 (російською мовою), що підтверджується копією листа КП «Об`єднаний трудовий архів міст та сіл Ананьївського району» від 24 липня 2020 року №24 (а.с.29), з доданою до нього архівною довідкою від 24 липня 202 року №235 (а.с.30) та історичною довідкою (а.с.31).

Статтею 1 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" було встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Статтею 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" передбачалося, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

З наведеного вбачається, що члени КСП ім.Правди, визначені в списку членів КСП ім.Правди, що мають право на земельну частку (пай) складеного 29 червня 1995 року (а.с.24-25) мали право на отримання частки (паю) з земель переданих у колективну власність підприємства згідно державного акту на право колективної власності на землю, виданого 29 червня 1995 року Ананьївською другою сільською радою колективному сільськогосподарському підприємству «Правда» (а.с.26-27), та відповідно таке право і мала зазначена в списку « ОСОБА_4 ».

З приводу того, що « ОСОБА_4 » ( ОСОБА_4 - українською), ІНФОРМАЦІЯ_11 , та « ОСОБА_4 » ( ОСОБА_4 - українською), ІНФОРМАЦІЯ_2 , є однією особою, суд погоджується з наведених вище підстав для задоволення вимоги про встановлення факту родинних відносин.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що вимога позивача про становлення факту того, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0054702, виданий 14 серпня 1996 року Ананьївського райдержадміністрацією Одеської області на ім`я ОСОБА_4 належав ОСОБА_4 , яка проживала в с.М.Боярка Ананьївського району Одеської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача визнати за ним в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 4,10 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективної власності КСП ім.Правди на території Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області, посвідчене сертифікатом на праві на земельну частку (пай) серії ОД №0054702, виданим на підставі рішення Ананьївської райдержадміністрації Одеської області від 06 серпня 1996 року №245 на ім`я ОСОБА_4 , який належав ОСОБА_4 , що проживала в с.М.Боярка Ананьївського району Одеської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке успадковане та належало ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд зазначає наступне.

В обґрунтування вказаної вимоги позивач зазначає, що заповіту щодо розпорядження майном на випадок смерті ОСОБА_4 не залишила, спадкову справу на її майно не заведено.

Зазначене твердження підтверджується доданими до позовної заяви витягами зі спадкового реєстру зі Спадкового реєстру від 20 липня 2020 року №60984336 (а.с.75), 60984370 (а.с.76).

Статтею 524 ЦК УРСР визначалося, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

З урахуванням відсутності заповіту ОСОБА_4 в даному випадку мало місце спадкування за законом.

Частиною 1 статті 525 ЦК УРСР визначено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується доданими до позовної заяви копіями: актового запису про смерть №21 від 28 жовтня 1996 року (а.с.13) та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 22 березня 2019 року №0 (а.с.14).

Частиною 1 статті 529 ЦК УРСР визначалося, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

З наведених вище підстав вбачається, що спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 був її син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , який проживав с.М.Боярка Ананьївського району Одеської області і помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вказано в позовній заяві, на день смерті ОСОБА_4 разом з нею постійно проживав її син - батько позивача - ОСОБА_5 , тому на думку позивача, незалежно від того, що спадкову справу на майно ОСОБА_4 не заведено, батько, як спадкоємець за законом І черги, спадщину прийняв та вона належала йому на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначене підтверджується довідками Коханіської сільської ради Ананьївського району Одеської області від 5 березня 2019 року №155 (а.с.16), від 10 грудня 2018 року №683 (а.с.17) та від 5 березня 2019 року №156 (а.с.19).

Слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Згідно з частиною 2 статті 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 548 ЦК УРСР визначено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно частини 2 статті 548 ЦК УРСР зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 25 березня 2020 року у справі №305/235/17 під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.

Також у вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Позивач зазначає, що його батько - ОСОБА_5 постійно проживав з ОСОБА_4 по день її смерті, що підтверджується зазначеними довідками Коханівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, а також копією сторінки з погосподарської книги Коханівської сільської ради Ананьївського району Одеської області по господарству « ОСОБА_5 » (відомості зазначені мовою оригіналу - російською) за 1993-1997 роки (а.с.18), що дає можливість стверджувати, що ОСОБА_5 вступив в управління хоча б частиною спадкового майна, яке входило до складу спадщини ОСОБА_4 , а отже прийняв спадщину після смерті спадкодавиці.

Згідно частини 1 статті 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

При цьому, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується доданою до позовної заяви копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 , виданого 9 листопада 2010 року виконкомом Коханівської сільської ради Ананьївського району Одеської області (а.с.59).

Позивач зазначає, що на підставі заяви позивача приватним нотаріусом Воробйовим А.О. заведено спадкову справу №14/2011, згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18 травня 2011 року позивачем успадковане право на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_5 .

При цьому, з урахуванням часу смерті ОСОБА_5 до відносин щодо спадкування належного йому майна слід застосовувати положення Цивільного кодексу України 2004 року.

Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

При цьому, з наявних матеріалах справи витягу зі Спадкового реєстру від 16 травня 2011 року №26934215 (а.с.64) вбачається, що ОСОБА_5 за життя заповітів не склав, що вказує на те, що в даному випадку спадкування здійснюється за законом.

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

А отже з урахуванням обставин справи встановлених під час її розгляду та наведених в обґрунтуванні мотивів суду щодо двох інших вимог позивача, до складу спадщини ОСОБА_5 входило і право на земельну частку (пай) розміром 4,10 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективної власності КСП ім.Правди на території Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області, посвідчене сертифікатом на праві на земельну частку (пай) серії ОД №0054702, виданим на підставі рішення Ананьївської райдержадміністрації Одеської області від 06 серпня 1996 року №245 на ім`я ОСОБА_4 , який належав ОСОБА_4 , яке спадкодавець набув за життя.

Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як зазначено в позовній заяві та підтверджується доданою до позовної заяви копією спадкової справи №14/2011, заведеної 5 листопада 2010 року на спадкове майно ОСОБА_5 приватним нотаріусом Воробйовим А.О. (а.с.56-74) позивач є єдиним спадкоємцем який прийняв спадщину ОСОБА_5 , яка відкрилася після смерті останнього, а отже прийняв і спадщину у вигляді права на вказану земельну частку (пай).

Частиною 2 статті 1268 ЦК України визначено, що не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Відповідно до частини 5 статті 1286 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Проте, в позовній заяві зазначено, що як з`ясувалось, мають місце перешкоди щодо спадкування права на земельну позивачем права на земельну частку (пай) ОСОБА_4 , оскільки не підтверджено факт належності сертифіката на право на земельну частку (пай) саме ОСОБА_4 , у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа.

Вказані факти підтверджуються доданими до позовної заяви копіями листа Приватного нотаріуса Ананьївського районного нотаріального округу Воробйова А.О. від 20 липня 2020 року №89/01-16 (а.с.77) та оголошення у газеті «Вісті Ананьївщини» (а.с.21)

Слід також зазначити, що відповідно до листа Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області від 11 серпня 2020 року за вих. № 01-23/1339 (78-79) отримання дублікату сертифіката на право на земельну частку (пай) виданого Ананьївською райдержадміністрацією 14 серпня 1996 року на ім`я ОСОБА_4 є неможливим та позивачу рекомендовано звернутися до суду.

При цьому, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в листі від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначив, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

З наведеного вбачається, що позивачем обрано вірний спосіб захисту його порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, а також доведено належними і допустимими доказами, обставини, якими обґрунтовано позовні вимоги.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога позивача визнати за ним в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 4,10 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективної власності КСП ім.Правди на території Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області, посвідчене сертифікатом на праві на земельну частку (пай) серії ОД №0054702, виданим на підставі рішення Ананьївської райдержадміністрації Одеської області від 06 серпня 1996 року №245 на ім`я ОСОБА_4 , який належав ОСОБА_4 , що проживала в с.М.Боярка Ананьївського району Одеської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке успадковане та належало ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , підлягає задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 141, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Ананьївська міська рада (Коханівська сільська рада Ананьївського району Одеської області) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову - Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області, - задовольнити в повному обсязі.

Вважати встановленим той факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала в с.М.Боярка Ананьївського району Одеської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , який проживав с.М.Боярка Ананьївського району Одеської області і помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вважати встановленим той факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0054702, виданий 14 серпня 1996 року Ананьївського райдержадміністрацією Одеської області на ім`я ОСОБА_4 належав ОСОБА_4 , яка проживала в с.М.Боярка Ананьївського району Одеської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженецем с.Мала Боярка Ананьївського району Одеської області, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_3 , виданого 11 червня 2019 року органом 5123 (Ананьївським РС ГУ ДМС України в Одеській області), реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 4,10 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективної власності КСП ім.Правди на території Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області, посвідчене сертифікатом на праві на земельну частку (пай) серії ОД №0054702, виданим на підставі рішення Ананьївської райдержадміністрації Одеської області від 06 серпня 1996 року №245 на ім`я ОСОБА_4 , який належав ОСОБА_4 , що проживала в с.М.Боярка Ананьївського району Одеської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке успадковане та належало ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.

Відомості про сторін у справі на виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач:ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_12 ;
Відповідачі:-ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ; -ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 ; -Ананьївська міська рада, розташована за адресою: 66401, Одеська обл., Ананьївський р-н, місто Ананьїв, вул.Незалежності, будинок 51, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 04056807;
Третя особа:Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області, розташована за адресою: 66401, Одеська обл., Ананьївський р-н, місто Ананьїв, вул.Незалежності, будинок 51, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 04057058.

Суддя: О.О.Желясков

Рішення суду набрало законної сили „___" ____________ 20__ року.