ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8202/21 Справа № 201/990/20 Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С. С. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
УХВАЛА

06 серпня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

розглянувши заяву про самовідвід колегії суддів: Свистунової О.В., Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А. у справі

по апеляційній скарзі ОСОБА_1

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2021 року про зупинення провадження

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на частку майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Дніпровського апеляційного суду знаходиться цивільна справа з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2021 року про зупинення провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на частку майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2021 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження без призначення судового засідання та повідомлення осіб, які беруть участь у розгляді справи.

03 серпня 2021 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява від представника ОСОБА_3 адвоката Криворучко Наталії Вікторівни про відвід колегії суддів: Свистунової О.В., Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А., з посиланням на наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів.

04 серпня 2021 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява від представника ОСОБА_3 адвоката Гудименко Володимира Геннадійовича про відвід колегії суддів Свистунової О.В., Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А., з посиланням на наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів.

Ухвалами Дніпровського апеляційного суду від 05 серпня 2021 року заяви представників ОСОБА_3 - адвоката Криворучко Наталії Вікторівни та адвоката Гудименко Володимира Геннадійовича були визнані необґрунтованими та передано цивільну справу до канцелярії Дніпровського апеляційного суду для визначення складу суду в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України для вирішення питання про відвід суддів: Свистунової О.В., Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

Ухвалами Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні заяв представників ОСОБА_3 - адвоката Криворучко Наталії Вікторівни та адвоката Гудименко Володимира Геннадійовича про відвід колегії суддів Свистунової О.В., Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А. та передано дану справу для продовження розгляду у тому ж складі суду.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд. Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

З метою виключення можливих сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості суду, колегія суддів вважає за необхідне взяти самовідвід.

Підстави для самовідводу судді визначені ст.36 ЦПК України.

Згідно з п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У статті 15 Кодексу суддівської етики та п.2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, затверджених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, зазначено, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупереджене рішення.

Неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обов`язків.

Обґрунтований самовідвід свідчить про сумлінне виконання суддею своїх обов`язків. Обґрунтування самовідводу не може піддаватися сумніву.

Відповідно до статті 2 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється.

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії», від 01 жовтня 1982 року - «Пєрсак проти Бельгії», від 15 грудня 2011 року - «Паскал проти України», «Ветштайн проти Швейцарії» тощо).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Як зазначено у Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Колегією суддів встановлено, що 08 грудня 2020 року постановою Дніпровського апеляційного суду у цьому ж складі суддів (Красвітною Т.П., Свистуновою О.В., Єлізаренко І.А.) було скасовано ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2020 року по справі № 201/990/20, якою було скасовано заходи забезпечення позову щодо вказаної квартири.

02 лютого 2021 року постановою Дніпровського апеляційного суду у цьому ж складі суддів (Красвітною Т.П., Свистуновою О.В., Єлізаренко І.А.) було скасовано ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2020 року по справі № 183/7765/15, якою було замінено первісного відповідача належним відповідачем та передано справу за підсудністю до іншого суду.

11 травня 2021 року постановою Дніпровського апеляційного суду у цьому ж складі суддів (Свистуновою О.В., Красвітною Т.П., Єлізаренко І.А.) було скасовано ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2021 року по справі № 201/990/20, якою було зупинено провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Враховуючи чисельність заяв про відвід колегії та беручи до уваги те, що колегія суддів у даному складі вкотре розглядає дану справу, з метою виключення можливих сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості суду, колегія суддів вважає за необхідне взяти самовідвід та передати до канцелярії Дніпровського апеляційного суду для виконання вимог, передбачених статтею 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 36-41, 259, 260 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Самовідвід суддів: Свистунової О.В., Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А. у справі по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2021 року про зупинення провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на частку майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя задовольнити.

Справу передати до канцелярії Дніпровського апеляційного суду для виконання вимог, передбачених статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: І.А. Єлізаренко

Т.П. Красвітна