Справа № 127/2115/13- ц
Провадження № 22-ц/801/662/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О. С.
Доповідач:Медвецький С. К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 рокуСправа № 127/2115/13- цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Медвецького С. К. (суддя-доповідач),

суддів: Копаничук С. Г., Оніщука В. В.,

за участю секретаря судового засідання - Файчук Я. В.,

учасники справи:

заявник (боржник) - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Медяний Віктор Григорович,

заінтересована особа (стягувач) - Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 січня 2021 року, постановлену у складі судді Вохмінової О. С. у залі суду, повний текст судового рішення складено 28 грудня 2020 року,

встановив:

Короткий зміст вимог

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області (Центрального відділу ДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Медяного В. Г., за участі заінтересованої особи (стягувача) Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 53971554.

Вимоги скарги мотивовані тим, що 22 травня 2017 року головним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Медяним В. Г. було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 53971554 на підставі виконавчого листа № 127/2115/13-ц від 19 вересня 2013 року, виданого відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» коштів в сумі 2 974,43 грн. Зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно. Боржник попереджений про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Стягнуто з боржника виконавчий збір - 297,44 грн.

Про існування виконавчого провадження № 53971554 заявнику стало відомо 08 жовтня 2020 з Єдиного реєстру боржників, тому 09 жовтня 2020 року він звернувся із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Копії матеріалів виконавчого провадження він отримав 27 жовтня 2020 року, в тому числі постанову про відкриття виконавчого провадження від 22 травня 2017 року.

Заявник вважає постанову про відкриття виконавчого провадження незаконною, такою, що підлягає скасуванню, оскільки у виконавчому листі, що виданий 19 вересня 2013 року, зазначається, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - протягом 1 року. Заява про відкриття виконавчого провадження подана 17 травня 2017 року, тобто через 3 роки 8 місяців. Строк подачі виконавчого листа до виконання не переривався та судом не поновлювався.

Тому державний виконавець, отримавши виконавчий лист, поданий із пропущенням строку на пред`явлення на виконання, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язаний був протягом 3-х днів повернути виконавчий лист стягувачу.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просив визнати неправомірними дії головного державного виконавця Центрального відділу ДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Медяного В. Г. щодо прийняття постанови від 22 травня 2017 року про відкриття виконавчого провадження № 53971554 на підставі виконавчого листа № 127/2115/13-ц від 19 вересня 2013 року про стягнення з нього на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» коштів в сумі 2 974,43 грн; визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 53971554 від 22 травня 2017 року; зобов`язати державного виконавця або іншу особу Центрального відділу ДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) усунути порушення допущені при відкритті виконавчого провадження № 53971554 від 22 травня 2017 року головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Медяним В. Г. про стягнення за виконавчим листом № 127/2115/13-ц від 19 вересня 2013 року з нього на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» коштів в сумі 2 974,43 грн через порушення строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 січня 2021 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії головного державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області (Центрального відділу ДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Медяного В. Г. щодо відкриття виконавчого провадження № 53971554 при виконанні виконавчого листа № 127/2115/13-ц, виданого 19 вересня 2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» коштів в сумі 2 974,43 грн.

Скасовано постанову головного державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області (Центрального відділу ДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Медяного В.Г. про відкриття виконавчого провадження № 53971554 на підставі виконавчого листа № 127/2115/13-ц, виданого 19 вересня 2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» коштів в сумі 2 974,43 грн.

У задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що виконавчий лист був пред`явлений до примусового виконання з пропуском встановленого законом строку, а доказів переривання строку пред`явлення виконавчого документа чи поновлення строку до виконання, суду не надано.

Відмовляючи у задоволенні вимог з приводу зобов`язання державного виконавця усунути порушення допущенні при відкритті виконавчого провадження суд виходив з того, що указані вимог виходять за межі цивільного судочинства та вважаються формою втручання в дискреційні повноваження державного виконавця.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з ухвалою суду, АТ «Райффайзен Банк Аваль» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити повністю.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 18 лютого 2021 року для розгляду указаної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Медвецький С. К., судді: Копаничук С. Г., Оніщук В. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23 лютого 2021 року поновлено АТ «Райффайзен Банк Аваль» строк на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 25 січня 2021 року; відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою та надано іншим учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 березня 2021 справу призначено до апеляційного розгляду на 29 березня 2021 року о 09:30 год.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В обґрунтування апеляційної скарги АТ «Райффайзен Банк Аваль» зазначає, що суд першої інстанції не дослідив ту обставину, що стягувач вперше звернувся з виконавчим листом в 2013 році, а тому відбулося переривання строків пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу представник заявник ОСОБА_2 указує на те, що рішення суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд правильно визначив характер спірних правовідносин та застосував норму матеріального права, яка підлягала застосуванню.

Також указував на необґрунтованість мотивів викладених в апеляційній скарзі заявника.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 червня 2013 року у цивільній справі № 127/2115/13-ц позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково.

За змістом виконавчого листа виданого на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 червня 2013 року, яке набрало чинності 17 липня 2013 року, суд вирішив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/035-43/30644 від 01 листопада 2005 року в сумі 43 905 доларів 41 цент (еквівалент 350 935, 94 грн) звернути стягнення на предмет іпотеки, який переданий банку згідно договору іпотеки від 01 листопада 2005 року - цілу квартиру АДРЕСА_1 , яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 01 листопада 2005 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В. В. за № 5327 (шляхом продажу з прилюдних торгів за початковою ціною 193 228,00 грн. - зазначеною в договорі іпотеки). Крім цього, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір в сумі 2 974, 43 грн.

Виконавчий лист про стягнення судових витрат в сумі 2 974,43 грн був виданий 19 вересня 2013 року. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання - 1 рік.

17 травня 2017 року представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» Цюнько Т. П. звернулася до Центрального відділу ДВС м. Вінниці із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа у справі № 127/2115/13-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 19 вересня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судового збору в сумі 2 974,43 грн (а.с.9).

22 травня 2017 року головним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Медяним В. Г. було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 53971554 на підставі виконавчого листа № 127/2115/13-ц від 19 вересня 2013 року, якою зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно. Боржник попереджений про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору - 2 974,43 грн (а.с.7-8).

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (рішення ЄСПЛ від 29 червня 2004 року у справі «Войтенко проти України», заява № 18966/02, пункт 53; рішення ЄСПЛ від 07 травня 2002 року у справі «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, пункт 40, рішення ЄСПЛ від 06 березня 2003 року у справі «Ясіуньєне проти Латвії», заява № 41510/98, пункт 45).

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено річний строк пред`явлення виконавчих листів до виконання, виданих на підставі рішення суду, крім постанов судів у справах про адміністративні правопорушення.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Частиною першою статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документу до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред`явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Аналогічні положення містяться у пункті 21 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Відповідно до частин першої та другої статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Згідно з частиною третьою статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу в зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа в зв`язку зі встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

З матеріалів слідує, що виконавчий лист по справі № 127/2115/13 виданий Вінницьким міським судом Вінницької області 19 вересня 2013 року та пред`явлений стягувачом до виконання 17 травня 2017 року, тобто на момент звернення стягувача до Центрального відділу ДВС м. Вінниці з виконавчим листом пройшло 3 роки 8 місяців.

Поряд з цим, 05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIІI «Про виконавче провадження».

Положеннями статті 12 Закону України від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Таким чином строки пред`явлення виконавчого документу до виконання закінчуються 19 вересня 2016 року.

Оскільки виконавчий лист був виданий 19 вересня 2013 року, стягувачем пред`явлений до примусового виконання 17 травня 2017 року, тобто з пропущенням строку встановленого ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції станом на 17 травня 2017 року, п. 5 ХІІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», доказів переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання суду не надано, із заявою про поновлення строку стягувач - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не звертався, то колегія суддів погоджується з висновок суду першої інстанції, що при відкритті виконавчого провадження № 53971554 державний виконавець Медяний В. Г. діяв всупереч Закону України «Про виконавче провадження», а відтак постанова про відкриття виконавчого провадження № 53971554 від 22 травня 2017 року підлягає скасуванню.

Щодо аргументів апеляційної скарги з приводу того, що строк для пред`явлення виконавчого листа переривався, а тому стягувач звернувся у строки передбачені законом, то апеляційний суд виходить із наступного

Відповідно до частини четвертої, п`ятої та шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред`явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа в зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заявник спростовуючи аргументи боржника про те, що виконавчий лист пред`явлений до виконання в передбачені законом строки такого пред`явлення, надав постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.11.2014, якою виконавчий лист № 127/2115/13-ц від 17 вересня 2013 року виданий на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області 05 червня 2013 року повернуто стягувачу, а тому строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, тобто до листопада 2017 року включно.

Поряд з цим матеріали справи не містять відомостей про повернення стягувачу виконавчого листа про стягнення з боржника на користь стягувача 2 974,43 грн судового збору.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Сторони у процесі користуються своїми правами на власний розсуд, обирають спосіб захисту порушених прав, надають суду докази на підтвердження своєї правової позиції та спростування заперечень іншої сторони, при цьому тягар доказування повністю покладається на сторони.

Доказів переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання або поновлення такого строку учасниками справи суду не надано.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими, а відтак не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий С. К. Медвецький

судді: С. Г. Копаничук

В. В. Оніщук