Ухвала

20 липня 2021 року

м. Київ

справа № 705/3855/20

провадження № 61-8005св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Державне підприємство «Уманське лісове господарство»

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державного підприємства «Уманське лісове господарство» на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 грудня 2020 року у складі судді Гудзенко В. Л. та постанову Черкаського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року у складі колегії суддів: Нерушак Л. В., Єльцова В. О., Карпенко О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства (далі - ДП) «Уманське лісове господарство», третя особа - ОСОБА_2 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 з 1989 року працював у ДП «Уманське лісове господарство» на різних посадах, має стаж роботи у галузі лісового господарства понад 30 років. Із 14 липня 2015 року ОСОБА_1 займав посаду лісничого Потаського лісництва ДП «Уманське лісове господарство». Наказом директора від 10 вересня 2020 року № 143-к ОСОБА_1 звільнено із займаної посади за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, на підставі пункту 3 статті 40 кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). Підставами звільнення позивача ОСОБА_1 вказано: наказ від 01 вересня 2020 року № 255-аг про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ; наказ від 01 вересня 2020 року № 256-аг про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ; згода профспілкового комітету; рішення колегії Черкаського обласного управління лісового та мисливського господарства від 09 вересня 2020 року.

Позивач ОСОБА_1 вважає наказ про його звільнення безпідставним, прийнятим з порушенням законодавства, та таким, що порушує його право на працю, визначене ст.43 Конституції України.

Позивач зазначав, що відповідач не зажадав від нього пояснення до того, як оголосити йому догану, в наказі про оголошення догани не зазначив, коли саме ОСОБА_1 вчинив проступок, за який його притягнено до відповідальності, ким та коли його було зафіксовано. Крім того, позивач вважав, що його притягнуто до відповідальності за невиконання не чинного ( недіючого ) нормативного акту.

Як вбачається з наказу від 10 вересня 2020 року № 143-к, ОСОБА_1 звільнили із займаної посади за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, згідно з частиною третьою статті 40 КЗпП України. Проте застосування до нього вказаної норми є незаконним.

ОСОБА_1 зазначав, що він мав бути звільнений за проступок, вчинений після отриманих доган, а не за раніше оголошені догани, які вже самі по собі є самостійним стягненням (як вид відповідальності). При цьому, позивач вказував, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з заходів стягнення.

Позивач ОСОБА_1 вказував, що ДП «Уманське лісове господарство» порушило його право на працю, у зв`язку з незаконним звільненням, тому відповідач повинен поновити його на роботі та сплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також моральну шкоду. Моральну шкоду він обґрунтовує тим, що звільнення спричинило йому фізичні та душевні страждання, тяжкі переживання, у зв`язку з цим порушився його попередній уклад життя. Важко переживаючи обставини, що склалися, в нього останнім часом виникли серцеві болі, порушення сну, він живе в постійному стресі. Розмір моральної шкоди позивач оцінює у 15 000,00 грн.

За таких обставин, позивач ОСОБА_1 просив суд: 1) визнати недійсним (незаконним) та скасувати наказ від 01 вересня 2020 року № 255-аг ДП «Уманське лісове господарство» про оголошення ОСОБА_1 догани; 2) визнати недійсним (незаконним) та скасувати наказ від 01 вересня 2020 року № 256-аг ДП «Уманське лісове господарство» про оголошення ОСОБА_1 догани; 3) визнати недійсним (незаконним) та скасувати наказ від 10 вересня 2020 року № 143-к ДП « Уманське лісове господарство» про звільнення ОСОБА_1 з роботи; 4) Поновити ОСОБА_1 на посаді лісничого Потаського лісництва ДП «Уманське лісове господарство»; 5) стягнути з ДП «Уманське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за посадою лісничого Потаського лісництва у розмірі на дату винесення рішення; 6) стягнути з ДП «Уманське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 15 000,00 грн; 7) судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ від 01 вересня 2020 року № 255-аг ДП «Уманське лісове господарство» про оголошення ОСОБА_1 догани. Визнано незаконним та скасовано наказ від 01 вересня 2020 року № 255-аг ДП «Уманське лісове господарство» про оголошення ОСОБА_1 догани. Визнано незаконним та скасовано наказ від 10 вересня 2020 року № 143-к ДП «Уманське лісове господарство» про звільнення ОСОБА_1 з посади Лісничого Потаського лісництва.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді лісничого Потаського лісництва ДП «Уманське лісове господарство». Стягнуто з ДП «Уманське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 , середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за посадою лісничого Потаського лісництва у розмірі 95 482,14 грн. Стягнуто з ДП «Уманське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн. Стягнуто з ДП «Уманське лісове господарство» на користь держави судовий збір в сумі 1 681,00 грн. Допущено негайне виконання рішення суду у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді лісничого Потаського лісництва ДП «Уманське лісове господарство».

05 лютого 2021 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області ухвалене додаткове рішення у справі, доповнено рішення від 30 грудня 2020 року у даній справі, вказано у п`ятому абзаці резолютивної частини рішення дату поновлення ОСОБА_1 на посаді лісничого Потаського лісництва ДП «Уманське лісове господарство» з 10 вересня 2020 року.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року апеляційну скаргу ДП «Уманське лісове господарство» залишено без задоволення. Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 грудня 2020 року залишено без змін.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

ДП «Уманське лісове господарство» у травні 2021 року засобами поштового зв`язку звернулось до Верховного Суду, у прохальній частині якої просило скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 грудня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

У червні 2021 року ДП «Уманське лісове господарство» на виконання ухвали Верховного Суду надало уточнену касаційну скаргу та платіжне доручення від 01 червня 2021 року № 1463 про сплату судового збору у розмірі 3 890,44 грн.

В уточненій редакції касаційної скарги ДП «Уманське лісове господарство» просить скасувати рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 грудня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року, та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Як підставу касаційного оскарження ДП «Уманське лісове господарство» зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права, а саме застосування норм права без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України: від 19 грудня 2018 року у справі № 700/63/18, від 03 квітня 2019 року у справі № 520/3689/16-ц, від 03 квітня 2019 року у справі № 520/3689/16-ц, від 18 липня 2019 року у справі № 456/2368/16, від 25 червня 2018 року у справі № 714/395/17, від 03 липня 2019 року у справі № 161/6283/16-ц, від 07 червня 2018 року у справі № 465/6964/15-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, заявник посилається на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки судами не досліджено зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

У червні 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав відзив на касаційну скаргу ДП «Уманське лісове господарство», в якому просить в її задоволенні відмовити у повному обсязі, оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 24 травня 2021 року касаційну скаргу ДП «Уманське лісове господарство» залишено без руху, надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, зокрема: уточнення предмету касаційного оскарження та доплати судового збору у розмірі 3 890,44 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 11 червня 2021 року (після усунення заявником недоліків касаційної скарги) відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ДП «Уманське лісове господарство»; витребувано з Уманського міськрайонного суду Черкаської області матеріали цивільної справи № 705/3855/20; надано іншим учасникам справи строк для подання відзивів на касаційну скаргу.

У червні 2021 року матеріали справи № 705/3855/20 надійшли до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Уманське лісове господарство», третя особа - ОСОБА_2 , про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою Державного підприємства «Уманське лісове господарство» на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 грудня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 27 липня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак

Г. І. Усик