Справа № 199/3574/20
(2/199/503/21)
РІШЕННЯ

Іменем України

16 березня 2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Богун О.О.,

при секретареві Францевій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спільне сумісне майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спільне сумісне майно. В обґрунтування позову посилається на те, що у період шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 13.08.2013 року, було придбано транспортний засіб HYUNDAI TUCSON (державний номер НОМЕР_1 ), право власності на який зареєстровано за відповідачем. Позивач зазначає, що вказаний транспортний засіб було придбано за спільні кошти при веденні спільного господарства подружжям.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , яка мешкає разом із матір`ю. Шлюб на момент подання позову не розірвано.

На теперішній час, у зв`язку із можливим продажем спільного сумісного майно без погодження із позивачем, виникла необхідність у визнанні права власності на спільне сумісне майно - транспортний засіб HYUNDAI TUCSON (державний номер НОМЕР_1 ).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2020 року збезпечено позов шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії направленні на відчуження в будь-який спосіб автомобіля марки «HYUNDAI», моделі TUCSON», 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 , до розгляду справи по суті.

Ухвалою від 08 липня 2020 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та по справі призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 18 листопада 2020 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено о розгляду по суті позовних вимог.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не зявились, надали заяву в якій підтримали позовні вимоги та просили суд слухати справу у їх відсутність.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, в порядку передбаченому ч.ч. 8, 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов.

Дослідивши матеріали справи, ознайомившись з наданими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в шлюбі з 19 червня 2001 року, зареєстрованому Викокомом Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, а/з N 9 (а.с. 7).

Встановлено, що в період перебування сторін в зареєстрованому шлюбі було придбано: автомобіля марки «HYUNDAI», моделі TUCSON», 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 13.08.2013, спірний автомобіль зареєстровано на ОСОБА_2 .

Згідно з ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

При цьому не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність поширюється на майно і у тому випадку, коли право власності на це майно зареєстровано лише за одним з подружжя (презумпція спільності майна подружжя).

За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року N 6-843цс17.

Проаналізувавши зазначені норми чинного законодавства, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що спірний транспортний засіб був набутий сторонами в період перебування в зареєстрованому шлюбі та є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про судову практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї, (ч. 4 ст. 65 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Так, відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір між ними може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст. ст. 76-83, 174,191 ЦПК України, та не подав до суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування.

Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 10-13, 18, 43,44, 49, 76-83, 133, 141, 174, 175, 179, 187, 258, 263, 265, 268 ЦПК України,ст.ст. 60, 69, 70, 71 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спільне сумісне майно задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя транспортний засіб автомобіль марки «HYUNDAI», моделі TUCSON», 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

В порядку поділу спільного майна подружжя:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля марки «HYUNDAI», моделі TUCSON», 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину автомобіля марки «HYUNDAI», моделі TUCSON», 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по справі зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 26 березня 2021 року.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя О.О.Богун

16.03.2021