ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/600/21
Провадження №2/477/557/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді - Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання - Дячок Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом та припинення обтяження шляхом скасування запису про заборону відчуження житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

06 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить:

- визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_2 право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- припинити обтяження та скасувати запис про заборону відчуження зазначеного житлового будинку.

В обґрунтування позовних вимог пояснила, що після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1390 га та житловий будинок, розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач, як донька померлої та спадкоємець першої черги єдина прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Однак, нотаріально оформити спадкові права на житловий будинок вона не має можливості в зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності ОСОБА_2 на вказане майно.

На підтвердження належності спірного майна спадкодавцю зазначила, що ОСОБА_2 22 жовтня 1991 року уклала договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами з радгоспом «Жовтневий» на умовах проведення розрахунку протягом 25 років. У 1993 році ОСОБА_2 виплатила вартість будинку та отримала рішення Галицинівської сільської ради від 18 березня 1993 року «Про визнання та оформлення права власності на житлові будинки та реєстрацію правоустановчих документів». Однак, правовстановлюючий документ на житловий будинок, виданий на ім`я ОСОБА_2 відсутній, оскільки спадкодавиця за життя не здійснила державної реєстрації прав на спірний житловий будинок.

Крім того, з листа приватного нотаріуса позивачу стало відомо про наявність архівного запису в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо заборони відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 , внесеного на підставі повідомлення радгоспу «Жовтневий» від 28 листопада 2018 року.

В зв`язку з тим, що радгосп «Жовтневий» ліквідовано ще до смерті спадкодавця та відсутні підстави для обтяження відчуження спадкового майна, позивач також звернулась з вимогою щодо припинення обтяження та скасування запису про заборону відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 .

Представник позивача адвокат Ткаченко О.І. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала.

Відповідач Галицинівська сільська рада Вітовського району Миколаївської області надала суду клопотання про проведення розгляду справи за відсутності представника, позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Відповідач Вітовська державна нотаріальна контора Миколаївської області надала суду клопотання про проведення судового засідання за відсутності представника, проти задоволення позову не заверечувала.

Дослідивши письмові докази, в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

За даними копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 110 (а.с. 11).

Після її смерті відкрилась спадщина у тому числі і на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Вказаний житловий будинок належав спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу №125 від 22 жовтня 1991 року, укладеного з радгоспом «Жовтневий» Жовтневого району (а.с.17).

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Галицинівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 18 березня 1993 року №15 за ОСОБА_2 визнано право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 (а.с.15). Однак, за життя спадкодавець право власності не оформила.

Позивач ОСОБА_1 є донькою померлої та єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 , яка відповідно до матеріалів спадкової справи №6/2019 до майна померлої прийняла спадщину після її смерті та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом у тому числі на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0.1390 га, розташовану в АДРЕСА_1 (а.с.60-103).

Підстави, з яких позивач була змушена звернутися до суду із цим позовом підтверджуються змістом письмової відмови приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок. Зокрема, підставою відмови зазначено не надання правовстановлюючого документу щодо спадкового майна на ім`я спадкодавця. Також зазначено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстрована заборона відчуження (архівний запис) вищевказаного житлового будинку на ім`я ОСОБА_2 на підставі повідомлення с/з «Жовтневий» від 28.11.1991 року (а.с.14).

Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

За даними технічного паспорту житлового будинку АДРЕСА_1 , останній з господарськими будовами та спорудами збудовано з 1960 по 1991 рік (а.с. 18-24).

Згідно відомостей КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» право власності щодо спірного майна станом на 28.12.2012 року не зареєстровано (а.с. 16).

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР від 31.01.1966 року, яка діяла до затвердження Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за №31/1056, реєстрації в БТІ підлягали лише будинки, які розташовані в містах та селищах міського типу.

Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про власність», що діяв на час набуття спадкодавцем вказаного житлового будинку, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом.

Відповідно до положень ст.ст. 100, 101 ЦК України (1963 року), громадяни могли мати у власності житловий будинок. При цьому глава десята цього кодексу також не пов`язувала наявність такого права з його обов`язковою державною реєстрацією.

За такого суд дійшов висновку, що право власності ОСОБА_2 на спірне майно не припинилося, проте відсутність правовстановлюючого документу перешкоджає оформленню спадкових прав її спадкоємцем - позивачем у справі ОСОБА_1 , в зв`язку з чим її спадкові права підлягають захисту в судовому порядку.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи наведене, приписи ст. 1218 ЦК України, та встановивши, що вказане майно входить до спадкової маси, що відповідно до вимог ст.ст.1261,1268 Цивільного кодексу, ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею після смерті матері - ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, та відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України її право на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку неможливе у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спірне майно, а тому, на підставі до ст.16 ЦК України, суд вважає, що цивільне право ОСОБА_1 підлягає судовому захисту шляхом визнання за нею права власності у порядку спадкування за законом на вищевказане спадкове майно.

Стосовно позовної вимоги щодо припинення обтяження та скасування запису заборони відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 , судом встановлено наступне.

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на цілий будинок АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 , 30.06.2006 року за №3396689 реєстратором Вітовською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження у виді заборони відчуження на підставі повідомлення с/з «Жовтневий» від 28.11.1991 року (а.с.40).

Як встановлено судом, обтяження у виді заборони відчуження вищевказаного житлового будинку було зареєстровано відповідно до умов договору купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку №125 , укладеного між с/з «Жовтневий» та ОСОБА_2 22.10.1991 року, на підставі повідомлення радгоспу «Жовтневий» від 28.11.1991 року.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 15.01.2010 року внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи ВАТ «Жовтневе», яке є правонаступником радгоспу «Жовтневий» (а.с.25-26).

Таким чином, підстав для подальшої дії обтяження заборони відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 судом не вбачається, в зв`язку з чим позовна вимога щодо припинення обтяження також підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 212- 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Припинити обтяження та скасувати запис про заборону відчуження житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер обтяження 3396689, зареєстроване 30.06.2006 року реєстратором Вітовська державна нотаріальна контора на підставі повідомлення с/з «Жовтневий» б/н від 28.11.1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Л.М.Семенова