справа № 208/367/20
провадження № 2-з/208/220/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області Забєліна О.Л., розглянувши матеріали заяви Приватного підприємства «Світлана-2000» про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом Приватного підприємства «Світлана-2000» до ОСОБА_1 , головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Петрова О.В., Приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Красношлик В.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Геронда»

про визнання недійсною та скасування постанови державного виконавця про передачу стягувану в рахунок погашення боргу майна, визнання недійсним та скасування акту державного виконавця про передачу майна стягувачу, визнання недійсним та скасування свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів № 108 від 04.02.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває вищезазначений позов.

ПП «Світлана-2000» подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову в якій сторона заявника просила суд накласти арешт на об`єкти нерухомого майна, а саме: Будівлю кафе (І поверх) загальною площею 90,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Будівлю кафе (ІІ поверх) загальною площею 57,9 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 право власності на яке зареєстровано за ТОВ «Геронда» та заборонити будь яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії направлені щодо відчуження, поділу, виділу та реалізації такого майна.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 та засновник ОСОБА_3 приватного підприємства «Світлана-2000» підтримали заявлене клопотання.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 заперечив проти задоволення вказаного клопотання.

Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Красношлик В.В. залишив розгляд клопотання на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, заяву про забезпечення позову та надані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховний Суд від 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Частиною першою статті 150 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Підставами для необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивачем зазначено те, що ОСОБА_1 , будучи засновником ТОВ "Геронда", передала вище зазначене нерухоме майно до статутного фонду ТОВ "Геронда", у зв`язку з чим державним реєстратором Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, Дніпропетровська обл. винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45553310 від 15.02.2019. Потім, вже юридична особа, ТОВ "Геронда", вчиняє дії та видає відповідні документи про поділ будівлі кафе по АДРЕСА_3 на два об`єкти та звертається до управління містобудування та архітектури міської ради з вимогою присвоїти нові адреси таким об`єктам, (заява директора товариства з обмеженою відповідальністю "Геронда" ОСОБА_5 (вх. Від 21.06.2019 №32058), зареєстроване управлінням містобудування та архітектури Кам`янської міської ради від 25.06.2019 № адр/67.

15.07.2019 року Начальником управління містобудування та архітектури міської ради - головним архітектором міста Ю.В. Саєнко був виданий наказ «Про присвоєння об`єктам нерухомого майна адрес». Відповідно до даного наказу присвоїв будівлям кафе (І та II поверхи), що утворилися шляхом поділу 2 (замовник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Геронда")

Будівлі кафе (І поверх) загальною площею 90,7 кв.м, до складу якої входять обідній зал 1-1 площею 46,1 кв.м, кухня 1-2 площею 16,1 кв.м, санвузли 1-3 та 1-4 площею 0,9 кв.м та 0,9 кв.м, коридор 1-5 площею 2,4 кв.м, комора 1-6 площею 8,4 кв.м, торговий кіоск 1-7 площею 13,4 кв.м, коридор І площею 2,5 кв.м-, адресу: АДРЕСА_1 .

Будівлі кафе (II поверх) загальною площею 57,9 кв.м, до складу якої входять обідній зал 1-8 площею 26.7 кв.м, обідній зал 1-9 площею 18,3 кв.м, підсобне приміщення 1-10 площею 12,9 кв.м, адресу: АДРЕСА_2 .

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про те, що ОСОБА_1 , і ТОВ «Геронда» вчиняють дії направлені на те, щоб, ПП «Світлана-2000», не мало можливості повернути будівлю кафе, яка розташована по АДРЕСА_3 , так як в результаті поділу такого приміщення було створено два нових об`єкта нерухомого майна з різними адресами тому є реальні побоювання, що і надалі власник, вже нових двох нерухомих об`єктів, ТОВ "Геронда", може вчиняти інші дії направлені на відчуження, поділ, виділ вище зазначеного нерухомого майна, лише для того, щоб такі об`єкти було неможливо ідентифікувати з нерухомим майном, яке належало ПП "Світлана-2000".

Проаналізувавши викладені у заяві про забезпечення позову доводи заявника, зважаючи на вимоги процесуального закону, враховуючи те, що позов беззпосередньо стосується спірного майна на яке позивач просить накласти арешт, а дії, які вчиняє відповідач ОСОБА_1 , зокрема, передача спірного майна ТОВ «Геронда» та поділ цього майна на дві частини суд, дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також унеможливити ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Врахуванням ч. 8 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Крім того, суд не вбачає підстав вимагати від позивача забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Обставини, за яких суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення у відповідності до положень ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 149, 150-153, 259-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Приватного підприємства «Світлана-2000» про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі № 208/367/20 задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження, поділу та виділу Будівлі кафе (І поверх) загальною площею 90, 7 кв.м, до складу якої входять обідній зал 1-1 площею 46,1 кв.м, кухня 1-2 площею 16,1 кв.м, санвузли 1-3 та 1-4 площею 0,9 кв.м та 0,9 кв.м, коридор 1-5 площею 2,4 кв.м, комора 1-6 площею 8,4 кв.м, торговий кіоск 1-7 площею 13,4 кв.м, коридор І площею 2,5 кв.м., адресу: АДРЕСА_1 .

Будівлі кафе (II поверх) загальною площею 57,9 кв.м, до складу якої входять обідній зал 1-8 площею 26.7 кв.м, обідній зал 1-9 площею 18,3 кв.м, підсобне приміщення 1-10 площею 12,9 кв.м, адресу: АДРЕСА_2 .

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.Л. Забєліна