ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/110/21 Справа № 201/8377/19 Суддя у 1-й інстанції - Католікян М. О. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2019 року

по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2019 року до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2019 року позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 10 червня 2011 року у сумі 20 218,57 грн. (основна заборгованість - 6 163,12 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредита - 6 127,05 грн.; пеня за прострочене зобов`язання - 7 821,77 грн.; пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн. - 1 036,63 грн.), компенсацію судових витрат у сумі 1 921,00 грн., разом - 22 139,57 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2019 року по справі №201/8377/19 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» відмовити у повному обсязі.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2019 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов АТ КБ "ПриватБанк", суд першої інстанції дійшов до висновку, що за кредитним договором позивач передав відповідачеві грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК України було укладено, у звязку з чим з відповідача підлягає стягненню сума основного боргу та пені.

Але з таким висновком суду погодитись неможливо з наступних підстав.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості .

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Анкети-заяви б/н від 10.06.2011 року ОСОБА_1 став клієнтом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Також, на підставі зібраних у справі доказів встановлено, що на підтвердження своїх позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» було надано суду першої інстанції «анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг Приватбанку», в якій зазначено особисту інформацію відповідача, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, серію та номер паспорта, адресу проживання, адреса реєстрації, номери засобів зв`язку.

Однак, з Анкети-заяви вбачається, що в ній не має жодних позначок які б давали можливість встановити яку саме банківську послугу з використанням платіжної картки ОСОБА_1 побажав отримати.

Крім того, в зазначеній Анкеті-заяві графа "Бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою кредитка "Універсальна" не заповнена та в ній відсутній кредитний ліміт, який бажає отримати відповідач.

З урахуванням зазначеного, позивачем не надано жодних доказів, що між ним та відповідачем укладений кредитний договір, із зазначеним у позові кредитним лімітом.

А у анкеті-заяві та інших матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач дійсно отримав будь-яку кредитну картку та користувався нею.

Разом з тим, позивачем на підтвердження позовних вимог долучено до позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, однак надані Тарифи та Умови та правила відповідачем не підписані. Тоді як підписана відповідачем довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна", 30 днів пільгового періоду", колегією суддів не може бути прийнята як доказ, оскільки не підтверджує отримання відповідачем кредитного ліміту у розмірі 8000,00 грн.

Отже, за матеріалами справи неможливо встановити розмір кредитного ліміту встановленого на картку, а тому апеляційний суд позбавлений можливості визначити розмір заборгованості за договором, оскільки його розрахунок виходить безпосередньо з розміру наданого банком кредиту.

Таким чином, представлений банком розрахунок заборгованості у розмірі 22706,00грн., колегія суддів не може прийняти до уваги.

Дослідивши надані банком документи колегія суддів встановила певні розбіжності, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити, в якому розмірі банком було надано кредитні кошти відповідачу, оскільки відповідно до бланку анкети-заявки позичальником не було зазначено розмір бажаного кредитного ліміту, тоді як в позові банком вказано 8000,00грн.

За таких обставин анкета-заява на яку посилається позивач не є належним доказом, який підтверджував би факт укладення договору на вказаних позивачем умовах.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні відомості про укладення кредитного договору, в яких би чітко визначено умови надання кредиту та його погашення.

Будь-яких інших доказів на підтвердження кредитних зобов`язань відповідача перед банком суду надано не було.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2019 року необхідно скасувати в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2881,50 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

РІшення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2019 року - скасувати.

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2881,50 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова