Справа № 361/8297/19
провадження № 4-с/361/2/21
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31 березня 2021 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Петришин Н.М.

за участю секретаря: Плиси В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, правонаступником якого є Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2019 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу держаної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федоріної А.М. Скаржник просив визнати дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу ВДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федоріної Анастасії Михайлівни в межах виконавчого провадження №46703847 із здійсненням перерахунку заборгованості зі сплати аліментів з ОСОБА_1 від 14.08.2019 р. неправомірними, скасувати розрахунок про заборгованість зі сплати аліментів у сумі 122 622,19 грн. станом на 01.08.2019 р. від 14.08.2019 р. та зобов`язати головного державного виконавця Дніпровського районного відділу ВДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федоріну Анастасію Михайлівну усунути порушення шляхом здійснення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.08.2019 відповідно до наданих довідок ОСОБА_1 з місця працевлаштування і вимог закону.

Скарга мотивована тим, що 02 березня 2015 року Дніпровським РВДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження ВП №46703847 з примусового виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.11.2014 року відповідно до виконавчого листа №361/1054/2014-ц, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області від 29.01.2015 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів. Заявник зазначив, що він офіційно працевлаштований до соціальної служби Дніпровського району м. Києва та цілодобово доглядає за хворою матір`ю, про що повідомляв державного виконавця.

06 листопада 2019 року представник боржника ОСОБА_4 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, дізналась, що державним виконавцем зроблено перерахунок зі сплати аліментів за попередній період станом на 01.08.2019 року, з яким заявник не погоджується. Зазначає, що у розрахунках від 12.06.2019 р. та 14.08.2019 р. встановлено розбіжності, а саме за період з серпня 2018 року по липень 2019 року зазначені різні щомісячні суми щодо стягнення аліментів з ОСОБА_1 . Крім того, при проведенні розрахунку заборгованості державний виконавець не взяла до уваги довідки з Управління праці та соціального захисту населення Дніпровського району м. Києва №5281 від 12.12.2018, від 24.05.2019 та від 12.11.2019, що відображають отримання боржником доходу, а в разі недостатності такого доходу необхідно застосовувати вимоги судового рішення про стягнення у розмірі 1/3 усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На вимогу до головного державного виконавця Федоріної А.М. про виправлення помилок в отриманому розрахунку, отримано відмову та зазначено, що у разі незгоди з розрахунком, звертатись до суду.

Скаржник ОСОБА_1 у судовому засіданні доводи скарги підтримав, просив про задоволення скарги.

Головний державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління у місті Києві Федоріна (Єзерська) А.М. до суду не з`явилась, направивши до суду належним чином засвідчені матеріали виконавчого провадження.

Представник стягувача ОСОБА_3 адвокат Шмагаревська Г.О. у судовому засіданні у задоволенні скарги просила відмовити.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до таких висновків.

13 листопада 2014 року Броварським міськрайонним судом Київської області постановлено рішення про стягнення аліментів із ОСОБА_1 на утримання двох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.02.2014 р. і до досягнення старшою дитиною повноліття.

02 березня 2015 року Деснянським РВДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження ВП №46703847 з примусового виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.11.2014 року відповідно до виконавчого листа №361/1054/2014-ц, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області 29.01.2015 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів.

16 січня 2019 року виконавчий документ №361/1054, виданий 29.01.2015, переданий на виконання до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції

08 лютого 2019 року Головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції Федоріною А.М. прийняті до провадження матеріали виконавчого провадження №46703847.

14 серпня 2019 року державним виконавцем Дніпровського районного ВДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федоріною А.М. проведений розрахунок заборгованості, згідно якого заборгованість боржника зі сплати аліментів станом на 01.08.2019 року становить 122 622, 19 гривень.

З довідки Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації №4793 від 13 листопада 2018 року видно, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні та йому призначено компенсацію за надання соціальних послуг громадянам похилого віку ОСОБА_7 , 1949 р.н., з 15.08.2018 по 02.08.2019.

Довідками Центру по нарахуванню та виплаті пенсій та допомог від 12 грудня 2018 року, 24 травня 2018 року, 12 листопада 2019 року підтверджуєтеся те, що ОСОБА_1 отримує з серпня 2018 року компенсацію за надання соціальних послуг громадянам похилого віку. Розмір такої компенсації становить: у серпні 2018 року 100,95 грн., вересень - листопад 2018 року 184, 10 грн., грудень 2018 року - червень 2019 року 192,10 грн., липень 2019 року 200, 70 грн.

У розрахунку заборгованості від 14 серпня 2019 року державним виконавцем охоплено період нарахування аліментів з лютого 2014 року по липень 2019 року включно, тобто, при цьому нарахування заборгованості за оспорюваний боржником період з 15 серпня 2018 року по 01 серпня 2019 року, здійснено на підставі середньої заробітної плати працівника даної місцевості, відповідно до частини другої статті 195 СК України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч.3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» заборгованість із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

У пункті 12 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою КМ України від 26 лютого 1993 року № 146 визначені види доходів, з яких не провадиться утримання аліментів, перелік яких є вичерпним.

За загальним правилом заборгованість за аліментами визначається за ч.1 ст. 195 Сімейного кодексу України, згідно якої заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Згідно з ч.2 ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

З матеріалів виконавчого провадження видно, що відповідно до відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податків Державної фіскальної служби України про суми виплачених доходів за період з 15 серпня 2018 року до 06 червня 2019 року, а також відповідей Пенсійного фонду України, ОСОБА_1 офіційно не працював, доходи не отримував.

Кошти, які отримував ОСОБА_1 , здійснюючи догляд за матір`ю, яка є інвалідом ІІ групи, не є заробітком (доходом), а компенсаційною виплатою.

Оскільки відсутні підстави для визначення заборгованості за аліментами згідно ч.1 ст.195 Сімейного кодексу України за відсутності доходу у боржника, державний виконавець правильно застосував ч.2 ст. 195 Сімейного кодексу України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що головним державним виконавцем Єзерською (Федоріною) А.М. правомірно нараховано заборгованість по аліментах виходячи із розміру середньомісячної заробітної плати працівників для цієї місцевості, оскільки на час виникнення заборгованості в оспорюваний період боржник не працював.

Відтак, оспорюваний розрахунок заборгованості є законним та обґрунтованим, таким, що складений на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України.

Таким чином, дослідивши матеріали скарги та виконавчого провадження №46703847, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги, так як в діях державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, правонаступником якого є Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 при здійсненні розрахунку заборгованості від 14.08.2019 року, ознак неправомірності не вбачається, дії державного виконавця направлені на виконання виконавчого документу, при цьому, права боржника не порушувались.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на неправомірні дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, правонаступником якого є Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.М. Петришин