Справа № 2-2099/2000
Провадження № 2-зз/521/50/21
УХВАЛА

27 липня 2021 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Мирончук Н.В.,

секретаря судового засідання Юраш К.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-2099/2000 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала вищевказана цивільна справа.

До канцелярії Малиновського районного суду м. Одеси звернулась представник ОСОБА_1 із заявою про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-2099/2000 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування заявленого, представник вказала, що в рамках вищевказаної цивільної справи 01.12.1999 року, суддя Іллічівського районного суду м. Одеси Кічмаренко С.М. постановив ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 .

Як вказала представник заявника, ухвалою Іллічівського районного суду м. Одеси, від 09.11.2000 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, було залишено без розгляду.

Проте, як вказала представник, при постановленні вказаної ухвали суду, арешт з 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 скасовано не було, а враховуючи те, що на даний час не має жодних підстав для продовження заходів забезпечення позову, подальше перебування квартири під арештом, порушує право ОСОБА_1 щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відкрите судове засідання заявник не з`явився, його представник до суду надала заяву про розгляд справи без її участі.

Інші учасники справи до суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Також, п. 5, 6, 7 ст. 183 ЦПК України встановлено, що заява повинна містити підстави заяви (клопотання, заперечення); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 158 ЦПК України, за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Згідно ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позов.

Тобто, нормами ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в ході розгляду цивільної справи № 2-2099/2000 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, з метою забезпечення позову ОСОБА_2 , ухвалою Іллічівського районного суду м. Одеси, від 01.12.1999 року, було накладено арешт на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 .

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Одеси, від 09.11.2000 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, було залишено без розгляду.

Згідно ч. 3 ст. 155 ЦПК України (в редакції, що діяла станом на 09.11.2000 року), якщо в позові буде відмовлено, вжиті заходи по забезпеченню позову зберігаються до набрання рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з постановленням рішення або після цього постановити ухвалу про скасування забезпечення позову.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів, вивчених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки цивільну справу № 2-2099/2000 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, ухвалою Іллічівського районного суду м. Одеси, від 09.11.2000 року, залишено буз розгляду, що свідчить про відсутність обставин, які викликали накладення арешту на квартиру, а тому суд вважає, що заява представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Керуючись ст. 18, 158 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-2099/2000 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, накладені ухвалою Іллічівського районного суду м. Одеси, від 01.12.1999 року, шляхом скасування арешту з ј частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. ст. 353-355 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Мирончук