ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2178/21 Справа № 208/5823/18 Суддя у 1-й інстанції - Похваліта С. М. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 листопада 2020 року

В С Т А Н О В И В:

30 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову позивач ОСОБА_3 зазначила, що їй на праві власності належить автомобіль «SKODA FABIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований у Дніпродзержинському ВРЕР УДАІ УМВС України у Дніпропетровській області. 21 грудня 2017 року о 10.30 хв. у м. Кам`янське Дніпропетровської області ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «TOYOTA AVENSIS» державний номерний знак НОМЕР_2 , порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України, на перехресті нерівнозначних доріг по проспекту Аношкіна та вул. Республіканська, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надав переваги у русі автомобілю «SKODA FABIA» та допустив з ним зіткнення. У зв`язку із зазначеним їй причинена матеріальна шкода. Згідно до постанови Ужгородського міськрайонного суду від 20 березня 2018 року відповідач був визнаний винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та був притягнутий до адміністративної відповідальності. Згідно до рахунку Приватного підприємства «Автоінтерсервіс» № 12255 від 24 січня 2018 року на оплату у зв`язку з пошкодженням автомобіля їй були спричинені матеріальні збитки на загальну суму 110 391,79 грн. Відповідно до акту виконаних робіт Приватного підприємства «Автоінтерсервіс» за № 48226 від 06 березня 2018 року вартість ремонту автомобіля склала 105808,50 грн. У рахунок страхового відшкодування ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» їй у зв`язку з ремонтом автомобіля 10 травня 2018 року було виплачено 54443,85 грн. 26 червня 2018 року вона звернулась до відповідача із клопотанням про добровільне відшкодування 51364,65 грн., але до сьогоднішнього часу відповідачем не відшкодовано.

З огляду на те, що заподіяний збиток був частково відшкодований позивачу страховиком в розмірі 54443,85 грн., то залишок матеріального збитку становить 51364,65 грн., який просив стягнути з відповідача, а також моральну шкоду, яку оцінює в 100000 грн.(том 1 а.с.1-4)

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 листопада 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 : 39052 грн. 54 коп. - в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; 5000 грн. 00 коп. у відшкодування моральної шкоди; 704 грн. 80 коп. суму судового збору. Усього: 44757 грн. 34 коп. В іншій частині позовних вимог, відмовлено (том 2 а.с. 16-19).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду 1 інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Стягнути судові витрати (том 2 а.с.28-33).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду 1 інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (том 2 а.с.36-39).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 грудня 2017 року об 10.30 хв. у м. Кам`янське Дніпропетровської області ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «TOYOTA AVENSIS» державний номерний знак НОМЕР_2 , порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України, на перехресті нерівнозначних доріг по проспекту Аношкіна та вул. Республіканська, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надав переваги у русі автомобілю «SKODA FABIA» та допустив з ним зіткнення.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль SKODA FABIA, державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , отримав значні технічні ушкодження, у зв`язку із чим позивач зазнала матеріальні збитки.

Позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля «SKODA FABIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований у Дніпродзержинському ВРЕР УДАІ УМВС України у Дніпропетровській області, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.8).

Згідно до постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 березня 2018 року ОСОБА_2 був визнаний винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та був притягнутий до адміністративної відповідальності (а.с.9-10).

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У рахунок страхового відшкодування ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» ОСОБА_1 у зв`язку з ремонтом автомобіля 10 травня 2018 року було виплачено 54 443,85 грн., що вбачається із рахунку страхового відшкодування до страхового акту (а.с.11).

Згідно до рахунку Приватного підприємства «Автоінтерсервіс» № 12255 від 24 січня 2018 року на оплату у зв`язку з пошкодженням автомобіля позивачу були спричинені матеріальні збитки на загальну суму 110391,79 грн.

Відповідно до акту виконаних робіт Приватного підприємства «Автоінтерсервіс» за № 48226 від 06 березня 2018 року вартість ремонту автомобіля склала 105808,50 грн.

Частиною 3 ст. 22 ЦК України визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно звіту №SOS80119-0656263 про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 23 лютого 2018 року дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ,складеного оцінювачем ОСОБА_4 останнім визначена вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля SKODA FABIA, та вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу внаслідок його пошкодження становить 642020,22 грн. (а.с.12-14).

Так, цивільна-правова відповідальність водія винної особи у ДТП ОСОБА_1 застрахована у ПрАТ СК «Провідна» згідно страхового полісу АК/3218477.

Позивачу було виплачено страхове відшкодування в розмірі 54443, 85 грн., що складає частину шкоду заподіяну майну потерпілої внаслідок ДТП.

Відповідно до висновку № 4043-20 від 13.10.2020 року Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз по результатам проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи по цивільній справі розмір матеріальної шкоди заподіяної власнику автомобіля SKODA FABIA номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 внаслідок пошкодження цього автомобіля в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 21 грудня 2017 року об 10.30 год., Дніпропетровська область в м. Кам`янське на перехресті нерівнозначних доріг по проспекту Аношкіна та вул. Республіканська за цінами, що діяли на дату оцінки 21 грудня 2017 року складає 60018 грн.22 коп.; обсязі робіт з відновлення автомобіля складає 27,62 нормогодини відповідно додатка № 2 висновку, вартість робіт з відновлення автомобіля складає 5876,00 грн., коефіцієнт фізичного зносу Ез складових пошкоджень автомобіля складає 0,4378, тобто вартість відновлювального ремонту Свр складає 93496,39 грн., а вартість відновлювального ремонту Сврз з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу Ез складає 60018,22 грн.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із того, що з урахуванням права на отримання позивачем страхового відшкодування від страховика, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачеві різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 39052,54 грн. (вартість відновлювального ремонту 93496,39 грн. вартість виплаченої 54443, 85 грн.), що відповідно до висновку № 4043-20 від 13.10.2020 року Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз по результатам проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи по цивільній справі. Моральну шкоду суд першої інстанції визначив в розмірі 5000 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частин першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

З огляду на зазначені положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 11661168 ЦК України факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» .

Відповідно до ст. ст. 3, 5 цього Закону метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі статтею 6 вказаного Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Таким чином, при визначенні розміру не відшкодованої позивачу шкоди судом обґрунтовано враховано, що відповідно до акту виконаних робіт Приватного підприємства «Автоінтерсервіс» за № 48226 від 06 березня 2018 року вартість ремонту автомобіля склала 105 808,50 грн.

Частиною 3 ст. 22 ЦК України визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до висновку № 4043-20 від 13.10.2020 року Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз по результатам проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи по цивільній справі розмір матеріальної шкоди заподіяної власнику автомобіля SKODA FABIA номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 внаслідок пошкодження цього автомобіля в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 21 грудня 2017 року об 10.30 год., Дніпропетровська область в м. Кам`янське на перехресті нерівнозначних доріг по проспекту Аношкіна та вул. Республіканська за цінами, що діяли на дату оцінки 21 грудня 2017 року складає 60 018 грн.22 коп.; обсязі робіт з відновлення автомобіля складає 27,62 нормогодини відповідно додатка № 2 висновку, вартість робіт з відновлення автомобіля складає 5 876,00 грн., коефіцієнт фізичного зносу Ез складових пошкоджень автомобіля складає 0,4378, тобто вартість відновлювального ремонту Свр складає 93 496,39 грн., а вартість відновлювального ремонту Сврз з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу Ез складає 60018,22 грн.

Тому, з урахуванням права на отримання позивачем страхового відшкодування від страховика, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачеві різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 39052,54 грн. (вартість відновлювального ремонту 93496,39 грн. вартість виплаченої 54443, 85 грн.), що відповідно до висновку № 4043-20 від 13.10.2020 року Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз по результатам проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи по цивільній справі.

Отже, вимоги позивача про стягнення на її користь матеріальної шкоди, є доведеними та обґрунтованими і не спростована сторонами по справі.

Стосовно позовних вимог про стягнення моральної шкоди слід зазначити, відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ст. 23 ЦК України).

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи, що внаслідок ДТП було пошкоджено транспортний засіб позивача, що свідчить про перенесені останньою моральні страждання, оскільки позивач об`єктивно була вимушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя, з урахуванням характеру страждань, їх обсягу, тривалості, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд дійшов обґрунтованого висновку, визначивши розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 5000 грн., що буде необхідним, достатнім, розумним і справедливим за наведених обставин.

Обґрунтованих підстав для збільшення суми моральної шкоди позивачем також не наведено.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, стягнувши з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 39052,54 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з несплатою позивачем судового збору, колегія суддів вважає безпідставним та такими, що зводяться до формалізму, який тягне за собою перевірку обставин справи, що не впливає на рішення суду по суті, при цьому апеляційним судом перевірено зазначений довід та не встановлено порушень.

Клопотання представника відповідача щодо повернення апеляційної скарги позивачу, у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження, а саме подачу апеляційної скарги на 31 день, є безпідставним, оскільки матеріалами справи підтверджено, що копію рішення суду представник позивача - ОСОБА_3 отримав 10.11.2020 (том 2 а.с.21), апеляційну скаргу подано 10.12.2020 (том 2 а.с.41), тобто в межах передбачених ст. 354 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності позовних вимог спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доказів, які спростовують вартості відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля, суду не надано.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду ні в апеляційній скарзі позивача, ні відповідача не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: