Номер провадження 22-ц/804/1644/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2021 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Кішкіної І.В.,

суддів Азевича В.Б., Халаджи О.В.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті цивільну справу № 2-15210-2010 за позовом акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою акціонерного товариства «ПроКредит Банк» на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 березня 2021 року (суддя Погрібна Н.М., повний текст рішення складений 19 березня 2021 року),

в с т а н о в и в :

В 2010 році публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору № 1401.20495 від 08 серпня 2008 року ОСОБА_1 був наданий кредит у сумі 30000 грн. зі сплатою 27% річних строком на 48 місяців. В забезпечення зобов`язань між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 12488-ДП1 від 08 серпня 2008 року, відповідно до якого останній прийняв на себе зобов`язання у випадку невиконання ОСОБА_1 боргових зобов`язань перед банком за кредитним договором здійснити виконання грошових зобов`язань в обсязі, заявленому банком. Відповідно до кредитного договору № 14.6318 від 03 липня 2008 року відповідачці ОСОБА_1 був наданий кредит у сумі 38000 грн. зі сплатою 30% річних строком на 48 місяців. В забезпечення зобов`язань між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 14.6318-ДП від 03 липня 2008 року, відповідно до якого останній прийняв на себе зобов`язання у випадку невиконання ОСОБА_1 боргових зобов`язань перед банком за кредитним договором здійснити виконання грошових зобов`язань в обсязі, заявленому банком. 01 жовтня 2010 року позивачем були надіслані відповідачам вимоги про дострокове погашення кредиту, однак відповідачі проігнорували вказані вимоги. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1401.20495 від 08 серпня 2008 року загальний розмір невиконаних зобов`язань відповідачів перед позивачем станом на 07 жовтня 2010 року, становить 72720,34 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 28600,92 грн., несплачені відсотки по графіку - 10357,52 грн., відсотки за фактичне користування простроченим капіталом - 2227,36 грн., пеня - 31534,54 грн., за кредитним договором № 14.6318 від 03.07.2008 р. загальний розмір невиконаних зобов`язань відповідачів перед позивачем, станом на 07 жовтня 2010 року становить 79225,29 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 34960,24 грн., несплачені відсотки по графіку - 11556,92 грн., відсотки за фактичне користування простроченим капіталом - 2726,73 грн., пеня - 29981,40 грн. Просив стягнути зазначені суми заборгованості солідарно з відповідачів, вирішити питання про розподіл судових витрат.

Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2010 року позов ПАТ «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» за кредитним договором № 1401.20495 від 08 жовтня 2008 року заборгованість в сумі 72720,34 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 28600,92 грн., несплачені відсотки по графіку - 10357,52 грн., відсотки за фактичне користування простроченим капіталом - 2227,36 грн., пеня -31534,54грн.; за кредитним договором № 14.6318 від 03 липня 2008 року заборгованість в сумі 79225,29 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 34960,24 грн., несплачені відсотки по графіку - 11556,92 грн., відсотки за фактичне користування простроченим капіталом - 2726,73 грн., пеня - 29981,40 грн., а також, судовий збір у розмірі 1519,46 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 травня 2020 року за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення скасовано заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2010 року та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 березня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

На позачергових загальних зборах АТ «ПроКредит Банк» 27 червня 2018 року було прийнято рішення про зміну типу банку з публічного на приватне, та вiдповiдну зміну назви - видалення вказівки на тип акціонерного товариства з повного найменування. Найменування банку ПАТ «ПроКредит Банк» після зміни - акціонерне товариство «ПроКредит Банк».

З вказаним рішенням не погодився позивач АТ «ПроКредит Банк» та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуваним рішенням було підтверджено факт направлення банком вимог про дострокове повернення кредиту, в яких зазначався розмір кредитної заборгованості відповідачів, а також строки в межах яких мало бути здійснено погашення, проте судом ці документи не враховані як доказ заборгованості відповідачів. У позивача відсутній другий оригінал розрахунку заборгованості станом на 07 жовтня 2010 року, оскільки разом зі справою щодо заборгованості з відповідачів знаходиться у відділенні № 1 в м. Донецьку, яке призупинило свою діяльність з 23 липня 2014 року на період проведення антитерористичної операції. Відповідно до розрахунків заборгованості за кредитними договорами, сформованих 26 квітня 2021 року з використанням програми CustomWare.net, відповідачі мають наступну заборгованість перед позивачем, за кредитним договором № 1401.20495 від 08 жовтня 2008 року заборгованість в сумі 72720,34 грн., з яких: капітал - 28600,92 грн., проценти - 10357,52 грн., проценти за неправомірне користування кредитом - 2227,36 грн., пеня -31534,54 грн.; за кредитним договором № 14.6318 від 03 липня 2008 року заборгованість в сумі 79225,29 грн., з яких: капітал - 34960,24 грн., проценти - 11556,92 грн., проценти за неправомірне користування кредитом - 2726,73 грн., пеня - 29981,40 грн.

Відповідачем ОСОБА_1 надано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Відповідачем ОСОБА_2 відзив на апеляційну скаргу не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник позивача АТ «ПроКредит Банк» в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, надав заяву, згідно якої просить справу розглянути за відсутності представника.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, згідно якої просить справу розглянути за її відсутності.

Представник відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , яка діє на підставі ордеру, в судовому засіданні апеляційного суду просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно із частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідачки, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Згідно із частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справа здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2010 року, яке наявне в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в цивільній справі № 2-15210-2010 за позовом ПАТ «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» за кредитним договором № 1401.20495 від 08 жовтня 2008 року заборгованість в сумі 72720,34 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 28600,92 грн., несплачені відсотки по графіку - 10357,52 грн., відсотки за фактичне користування простроченим капіталом - 2227,36 грн., пеня - 31534,54грн., за кредитним договором № 14.6318 від 03 липня 2008 року заборгованість в сумі 79225,29 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 34960,24 грн., несплачені відсотки по графіку - 11556,92 грн., відсотки за фактичне користування простроченим капіталом - 2726,73 грн., пеня - 29981,40 грн., а також судовий збір у розмірі 1519,46 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. Відомості щодо оскарження зазначеного судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні.

Згідно матеріалів цивільної справи № 2-в/219/5/2020, 2-15210-2010 ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 березня 2020 року заява ОСОБА_1 про відновлення в повному обсязі втраченого судового провадження в цивільній справі № 2-15210-2010 за позовом ПАТ «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволена частково. Відновлено частково втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-15210-2010 за позовом ПАТ «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині наступних документів, в копіях, а саме: кредитний договір № 1401.20495 від 08 жовтня 2008 року з додатками 1 та 2 до нього; договір поруки № 12488-ДП1 від 08 жовтня 2008 року; кредитний договір № 14.6318 від 03 липня 2008 року з додатками 1 та 2 до нього; договір поруки № 14.6318-ДП від 03 липня 2008 року; вимога про повне погашення кредиту до ОСОБА_1 від 26 вересня 2010 року та 28 вересня 2010 року; вимога про повне погашення кредиту до ОСОБА_2 від 26 вересня 2010 року та 28 вересня 2010 року; повідомлення про вручення поштового відправлення на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; конверт адресований ОСОБА_1 . При цьому вказаною ухвалою відмовлено у відновленні розрахунку заборгованості за кредитними договорами.

З відновлених Артемівським міськрайонним судом Донецької області копій документів, вбачається, що відповідно до кредитного договору № 14.6318 від 03 липня 2008 року відповідачці ОСОБА_1 був наданий кредит у сумі 38000 грн. зі сплатою 30% річних строком на 48 місяців.

Згідно із п. 1.1 кредитного договору кредитор на положеннях та умовах цього договору надає позичальнику грошові кошти в сумі 38000 грн. на строк 48 місяців, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити 30 % річних, виходячи з 360 календарних днів у році та платежі за кредитом у встановлений даним договором строк і виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі.

Згідно із п. 1.2 кредитного договору цільове призначення кредиту за даним договором - задоволення особистих потреб.

Згідно із п. 1.3 кредитного договору кредит надається шляхом перерахування коштів на рахунок позичальника № НОМЕР_1 у ЗАТ «ПроКредит Банк». Позичальник уповноважує та доручає кредитору у день видачі кредиту утримати із належних до видачі кредитних коштів комісію за надання кредиту в розмірі 1,5 % від суми кредиту.

Згідно із п. 2.2 кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов`язань з погашення кредиту та/або сплати відсотків за його користування та/або інших платежів згідно умов цього договору, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню. За домовленістю сторін пеня встановлюється в розмірі 0,5 відсотка, але не менше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент прострочення, від суми прострочених зобов`язань за кожен день прострочення. Якщо сума пені, розрахована згідно умов цього пункту договору, буде меншою 15 грн. за кожний день прострочення, сума пені автоматично вважається такою, що становить 15 грн. за кожний день прострочення виконання зобов`язання.

Між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 14.6318-ДП від 03 липня 2008 року.

Відповідно до п. 2.1 договору поруки сторони цього договору встановлюють, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної заяви.

Відповідно до п. 2.2 договору поруки сторони цього договору встановлюють, що поручитель, у випадку невиконання чи неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору, виплачує кредитору пеню за кожний день прострочення, в розмірі 0,2% від загальної суми заборгованості позичальника по кредитному договору, але не більше розміру подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час існування заборгованості.

Відповідно до кредитного договору № 1401.20495 від 08 жовтня 2008 року відповідачці ОСОБА_1 був наданий кредит у розмірі 30000 грн. зі сплатою 27% річних строком на 48 місяців від дати видачі кредиту включно. Цільове призначення - задоволення особистих неспоживчих потреб. Спосіб видачі кредиту - зарахування коштів на рахунок позичальника № НОМЕР_1 у кредитора.

Згідно із п. 1.3 кредитного договору проценти за користування кредитом обчислюються від суми кредиту, яка не є повернутою кредитору (надалі - залишок кредиту) за кожен календарний день користування кредитом до моменту його повного погашення та нараховуються щодо чергових платежів у строки, що зазначені в графіку як дні платежу.

Згідно із п. 5.3 кредитного договору при порушені встановлених цим договором строків погашення грошових зобов`язань позичальник сплачує штрафну пеню у розмірі 0,5% від суми непогашеної заборгованості, але не менше ніж 15 грн. у еквіваленті валюти кредиту за кожний календарний день прострочення, включаючи день повного погашення заборгованості. Починаючи з 31 календарного дня прострочення, вказаний розмір пені збільшується до 1% за умови подання кредитором відповідного повідомлення позичальнику про таке збільшення. Розмір пені не може бути збільшено, якщо погашено не менше 80% усього боргу чи щомісячно погашається не менше 30% від суми заборгованості.

Між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 12488-ДП1 від 08 жовтня 2008 року.

Відповідно до п. 2.1 договору поруки на підставі договору поручитель поручається перед кредитором за виконання усіх зобов`язань позичальника у їх повному обсязі як солідарний із позичальником боржник.

Відповідно до п. 4.1 договору поруки порука діє з моменту укладання договору протягом усього строку користування кредитом, виданого на підставі кредитних договорів та до моменту, що наступить пізніше: припинення строку дії кредитних договорів, належного виконання усіх вимог кредитора. Непред`явлення кредитором вимоги про погашення поручителем заборгованості позичальника не тягне за собою припинення поруки.

28 серпня 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 банком надсилались вимоги про повне погашення кредиту за кредитними договорами № 14.6318 від 03 липня 2008 року та № 1401.20495 від 08 жовтня 2008 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 березня 2020 року заява ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі № 2-15210-2010 за позовом ПАТ «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволена частково, зокрема судом відмовлено у відновленні розрахунку заборгованості за кредитними договорами. При цьому, позивачем не оскаржена зазначена ухвала суду, не надано розрахунку заборгованості за кредитними договорами № 14.6318 від 03 липня 2008 року та №1401.20495 від 08 жовтня 2008 року ані в підготовчому судовому засіданні, ані при розгляді справи по суті. Таким чином, оскільки позивачем не надано доказів, які підтверджують розмір заборгованості за кредитними договорами № 14.6318 від 03 липня 2008 року та № 1401.20495 від 08 жовтня 2008 року, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Проте, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (частина шоста статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (позика) глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України).

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України (частина перша статті 1050 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 1049 ЦК України якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (частина перша статті 610 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання.

Відповідно до частин першої та другої статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

З матеріалів справи вбачається, що також встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 порушила умови кредитних договорів№ 14.6318 від 03 липня 2008 року та № 1401.20495 від 08 жовтня 2008 року та вимоги законодавства, не забезпечила своєчасне погашення кредиту та відсотків, внаслідок чого у неї утворилась кредитна заборгованість.

Позивачем 28 серпня 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було надіслано вимоги про повне погашення кредиту за кредитними договорами № 14.6318 від 03 липня 2008 року та № 1401.20495 від 08 жовтня 2008 року.

Відповідно до умов кредитних договорів № 14.6318 від 03 липня 2008 року (п.4.1.) та № 1401.20495 від 08 жовтня 2008 року (п.3.2.) передбачено, кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту у разі прострочення погашення грошових зобов`язань за цим Договором тривалістю більш ніж 3 банківські дні. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Також умовами вказаних кредитних договорів передбачено, що при прострочені погашення грошових зобов`язань тривалістю більш ніж 30 (тридцять) календарних днів позичальник зобов`язаний повністю достроково погасити кредит не пізніше ніж через 3 банківські дні з дати настання тридцятого дня прострочення незалежного від того, чи кредитор пред`явив йому вимогу, якщо інше не буде погоджено з кредитором.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просив суд в солідарному порядку стягнути з відповідачів заборгованість: за кредитним договором № 1401.20495 від 08 серпня 2008 року станом на 07 жовтня 2010 року в сумі 72720,34 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 28600,92 грн., несплачені відсотки по графіку - 10357,52 грн., відсотки за фактичне користування простроченим капіталом - 2227,36 грн., пеня - 31534,54 грн., за кредитним договором № 14.6318 від 03 липня 2008 року станом на 07 жовтня 2010 року в сумі 79225,29 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 34960,24 грн., несплачені відсотки по графіку - 11556,92 грн., відсотки за фактичне користування простроченим капіталом - 2726,73 грн., пеня - 29981,40 грн.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частинами першою, шостою статт1 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Положення зазначених статей узгоджуються із сталою практикою Європейського Суду, так у рішенні в справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 ЦПК України, зокрема, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до статті 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Суд першої інстанції ці вимоги процесуального закону не виконав та дійшов передчасного висновку про недоведеність позовних вимог, посилаючись на відсутність розрахунку заборгованості за кредитними договорами.

На підтвердження своїх вимог позивачем до апеляційної скарги надано розрахунок заборгованості за кредитними договорами № 14.6318 від 03 липня 2008 року та № 1401.20495 від 08 жовтня 2008 року, якій перевірений колегію суддів.

Згідно розрахунку станом на 07 жовтня 2010 року заборгованість за кредитом складає: за кредитним договором № 1401.20495 від 08 жовтня 2008 року - 70492,98 грн., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 28600,92 грн., несплачені відсотки по графіку в сумі 10357,52 грн., пеня в сумі 31534,54 грн.; заборгованість за кредитним договором № 14.6318 від 03 липня 2008 року - 76498,56 грн., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 34960,24 грн., несплачені відсотки по графіку в сумі 11556,92 грн., пеня в сумі 29981,40 грн.; і відповідачами не надано суду доказів, які б спростовували данні розрахунку, тому колегія судів приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Проте колегія суддів вважає, що вимоги про стягнення з відповідачів суми заборгованості за процентам за фактичне (неправомірне) користування простроченим капіталом є безпідставними, оскільки умовами кредитних договорів № 14.6318 від 03 липня 2008 року та № 1401.20495 від 08 жовтня 2008 року стягнення таких процентів не передбачено, тому колегія суддів вважає за необхідне в задоволені цих вимог, відмовити.

Таким чином з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача підлягає стягненню заборгованість: за кредитним договором № 1401.20495 від 08 жовтня 2008 року станом на 07 жовтня 2010 року в сумі 70492,98 грн., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 28600,92 грн., несплачені відсотки по графіку в сумі 10357,52 грн., пеня в сумі 31534,54 грн.; заборгованість за кредитним договором № 14.6318 від 03 липня 2008 року станом на 07 жовтня 2010 року в сумі 76498,56 грн., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 34960,24 грн., несплачені відсотки по графіку в сумі 11556,92 грн., пеня в сумі 29981,40 грн.

Відповідно до частин першої, тринадцятої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий сбір у розмірі 1519,46 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн., за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір у сумі 2279,18 грн.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково з відповідачів на користь позивача належить стягнути витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви у сумі 1469,93 грн. (по 734,96 грн. з кожного) та за подання апеляційної скарги в сумі 2204,88 грн. (по 1102,44 грн. з кожного).

Керуючись статтями 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «ПроКредит Банк» задовольнити частково.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 березня 2021 року скасувати.

Позов акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «ПроКредит Банк» заборгованість за кредитним договором № 1401.20495 від 08 жовтня 2008 року станом на 07 жовтня 2010 року в сумі 70492 (сімдесят тисяч чотириста дев`яносто дві) грн. 98 коп., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 28600,92 грн., несплачені відсотки по графіку в сумі 10357,52 грн., пеня в сумі 31534,54 грн.; заборгованість за кредитним договором № 14.6318 від 03 липня 2008 року станом на 07 жовтня 2010 року в сумі 76498 (сімдесят шість тисяч чотириста дев`яносто вісім) грн. 56 коп., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 34960,24 грн., несплачені відсотки по графіку в сумі 11556,92 грн., пеня в сумі 29981,40 грн.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «ПроКредит Банк» витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції в сумі 734 (сімсот тридцять чотири) грн. 96 коп. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 60 грн., та переглядом у суді апеляційної інстанції в сумі 1102 (тисяча сто дві) грн. 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «ПроКредит Банк» витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції в сумі 734 (сімсот тридцять чотири) грн. 96 коп. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 60 грн., та переглядом у суді апеляційної інстанції в сумі 1102 (тисяча сто дві) грн. 44 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 серпня 2021 року.

Судді І.В. Кішкіна

В.Б. Азевич

О.В. Халаджи