Справа № 948/415/21
Номер провадження 2/948/196/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2021 Машівський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого - судді Косик С.М.,

за участю секретаря Мотріченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження за позовом Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу, -

в с т а н о в и в :

у червні 2021 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що 7 травня 2017 року громадським інспектором з охорони довкілля Тернопільської області - Сосковим В.М., було складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , який 07.05.2017 близько 00:10 год. на правому березі Тернопільського озера біля пішохідного моста ловив рибу разом з ОСОБА_2 забороненими знаряддями лову, а саме: трьома сітками з жилки, чим порушив вимоги режиму регіонального парку «Загребелля» та п.п. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства». Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 18.05.2018 провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Шкода, заподіяна порушенням вимог природоохоронного законодавства, діями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в сукупності склала 3993,00 грн. В добровільному порядку ОСОБА_1 завдану шкоду не відшкодував.

У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з ОСОБА_1 збитки, завдані навколишньому природному середовищу в розмірі 1996, 5 грн, стягнувши 30% в дохід спеціального фонду Державного бюджету України, 50% в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської міської ради Тернопільського району, 20% в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської обласної ради.

Ухвалою суду від 10.06.2021 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 27).

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно, відповідач за зареєстрованим місцем проживання, проте судова повістка повернулася з відміткою «адресат відсутній» (а.с.31,32,39,40), представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити (а.с.33,41).

Виходячи з викладеного, у відповідності з вимогами статті 223 ЦПК України, суд вирішив за можливе розглянути справу без участі сторін та дослідивши письмові докази, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що 07 травня 2017 року громадським інспектором з охорони довкілля Тернопільської області Сосковим В.М. складено протоколи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які 07.05.2017 близько 00:10 год. на правому березі Тернопільського озера біля пішохідного моста ловили рибу забороненими знаряддями лову, а саме трьома сітками ставними з жилки в нерестовий період, чим порушили вимоги режиму регіонального парку «Загребелля», ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», п.п. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства», ст. 23 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» (а.с. 6, 7).

Згідно з розрахунком, розмір завданої шкоди становить 3993 грн (а.с. 8).

Постановою свідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області від 15 березня 2018 року кримінальне провадження за вказаним вище фактом закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с. 10).

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 квітня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 85, ч. 1 ст. 91 КУпАП, на накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, а саме, трьох ставних сіток (а.с. 12-13).

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 18.05.2018 провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 14).

Як убачається з копії квитанції від 02.08.2018, ОСОБА_2 завдані збитки в розмірі 1996,50 грн. відшкодував (а.с. 16).

11.07.2018 та 26.01.2021 повторно позивач направив на адресу ОСОБА_1 вимогу про сплату заподіяної шкоди в розмірі 1996,50 грн (а.с. 17, 18).

Згідно з ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, вина відповідача у вилові риби забороненим знаряддям доказуванню не підлягає.

Відповідно до змісту ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природно середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишньої природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Згідно зі ст. 69 цього Закону шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природної середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особо, яка її завдала.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" посадові особи органів рибоохорони серед іншого здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження: здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

За змістом ст. 3 Закону України "Про тваринний світ" об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є: дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі; частини диких тварин (роги, шкіра тощо); продукти життєдіяльності диких тварин (мед, віск тощо). Об`єкти тваринного світу, а також нори, хатки, лігва, мурашники, боброві загати та інше житло і споруди тварин, місця токування, линяння, гніздових колоній птахів, постійних чи тимчасових скупчень тварин, нерестовищ, інші території, що є середовищем їх існування та шляхами міграції, підлягають охороні.

У статті 10 цього Закону зазначено, що громадяни відповідно до закону мають право: на загальне і спеціальне використання об`єктів тваринного світу; мати у власності окремі об`єкти тваринного світу; на компенсацію шкоди, завданої дикими тваринами. Громадяни відповідно до закону зобов`язані: охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин; сприяти відтворенню відновлюваних об`єктів тваринного світу; використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону; відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Громадяни мають й інші права та обов`язки, передбачені законом.

Згідно зі ст. 63 Закону порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в: порушенні встановленого законодавством порядку надання об`єктів тваринного світу в користування; порушенні правил використання об`єктів тваринного світу; незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; перевищенні лімітів і порушенні інших встановлених законодавством вимог використання об`єктів тваринного світу. Незаконно добуті (зібрані) об`єкти тваринного світу, виготовлена з них продукція, знаряддя правопорушень підлягають безоплатному вилученню в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні і у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Незаконно добуті в природі ресурси та виготовлена з них продукція підлягають безоплатному вилученню, а знаряддя правопорушення - конфіскації. Одержані від їх реалізації доходи спрямовуються в Автономної Республіки Крим і місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача в рахунок відшкодування збитків, завданих навколишньому природному середовищу незаконним виловом риби у розмірі 1996,50 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-18, 81, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позов Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної екологічної інспекції у Тернопільській області збитки, завдані навколишньому природному середовищу в розмірі 1996, 5 грн, стягнувши 30% в дохід спеціального фонду Державного бюджету України, 50% в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської міської ради Тернопільського району, 20% в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської обласної ради.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної екологічної інспекції у Тернопільській області витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складання до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач - Державна екологічна інспекція у Тернопільській області, місцезнаходження: вул. Шашкевича, 3, м. Тернопіль, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , інші відомості відсутні.

Суддя С. М. Косик