ПОСТАНОВА

Іменем України

30 липня 2021 року м. Кропивницький

справа № 397/543/20

провадження № 22-ц/4809/307/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Дуковського О.Л.

суддів Дьомич Л.М., Письменного О.А.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», інтереси якого представляють за довіреністю - Гребенюк Олександр Сергійович, ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 .

Розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03 вересня 2020 року, у складі головуючого Мирошниченка Д.В., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідно до підписаної заяви б/н від 29.12.2018 ОСОБА_2 було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, який у подальшому збільшено до 12000,00 грн.

Позивач вказував, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом у заяві.

Відповідач, порушує умови договору і у зв`язку з чим станом на 15.04.2020 утворилася заборгованість у розмірі - 24633,59 грн. ,які і просить стягнути.

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03 вересня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 16700,56 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення, а в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Згідно з ч.1,3 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи категорію та складність даної справи, справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції послався на те, що фактично отримані кошти (тіло кредиту) в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не були повернути відповідачем, а тому вимога про стягнення заборгованості за тілом кредиту є обгрнутованою.

В іншій частині позовних вимог, про стягнення заборгованості за відсотками та штрафами суд послався на недоведеність вимог.

Колегія суддів, погоджується із таким висновком суду першої інстанції і вважає, що рішення суду є обґрунтованим та таким, що ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 29.12.2018, відповідач заповнила вказану анкету в якій вказала, що ознайомившись з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», просить відкрити їй рахунок в АТ КБ "Приватбанк" та надати їй вказані в заяві банківські послуги (а.с. 14).

Звернувшись із даним позовом позивач надав розрахунок заборгованості за кредитним договором, з якого вбачається, що у відповідача станом на 15.04.2020 значиться заборгованість за кредитним договором у розмірі - 24633 грн. 59 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 16700грн., 56 коп., в томі числі заборгованість за поточним тілом кредиту - 20 грн. 00 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту 16680 грн. 56 коп., заборгованості за простроченими відсотками 6283 грн. 81 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 1149 грн. 22 коп. (а.с. 7-9).

В матеріалах справи міститься довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_2 .

З виписки за кредитним договором б/н щодо руху коштів вбачається, що відповідач використовував кредитними коштами шляхом отримання через банкомати, поповнював картковий рахунок, розраховувався у магазинах.

Тому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 29.12.2018 ( заборгованості за тілом кредиту).

В іншій частині суд першої інстанції правильно послався на те, що відсутні докази про те, що відповідач ознайомилася із Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Також, в анкеті заяві, яка підписана сторонами відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, комісії, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Встановлено, що позичальник не підписував жодного документу, який би обумовлював порядок та умови нарахування і сплати таких платежів, як: проценти, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, що узгоджується із позицію Верховного Суду у постанові № 342/180/17 від 03.07.2019.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Тому, в межах вимог та доводів апеляційних скарг, передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375,381,382,384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді Л.М. Дьомич

О.А. Письменний