Справа №461/3289/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2021 року м.Львів

Суддя Галицького районного суду міста Львова Волоско І.Р. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Львівського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (адреса місцезнаходження: 79040, м. Львів, вул. Д.Апостола, 1; ідентифікаційний код в ) до ОСОБА_1 (адреса проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про стягнення заборгованості за централізоване опалення, -

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог.

ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за період з 01.11.2019 р. по 01.01.2021 р. у сумі 7 514.14 грн. за централізоване опалення; 64.55 грн. інфляційних втрат та 36.80 3%р річних та витрати судового збору - 2 270,00 грн.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що відповідач, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та є споживачем послуг, що надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго. Відповідачеві присвоєний особовий рахунок № НОМЕР_1 . Рішенням міської ради щодо № 991 від 01.11.2016 року визначено щодо 4-х квартир будинку, які розташовані на одному стояку. Рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради видано співвласникам з умовою ліквідації існуючого стояка. Така процедура можлива тільки при відключені усіх квартир, які технічно перебувають на спільному стояку. Тобто вважати рішення виконаним можливо за умови відключення 4х квартир будинку, які зазначений період офіційно відключеними не були. Акт про відключення квартири від мережі ЦО і ГВП, затвердженого підписом відповідальної особи та печаткою виконкому Львівської міської ради, був складений та затверджений міжвідомчою комісією на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 03 грудня 2020 року, що є поза межами заявленого позивачем періоду. Відтак неправомірні дії відповідача призвели до порушення майнових прав та законних інтересів позивача. Через несплату боргу позивач не може забезпечити своєчасну сплату податків, внесків до пенсійного фонду, виплату заробітної плати працівникам, а також має заборгованість перед іншими підприємствами. Відтак заборгованість за отримані послуги з централізованого опалення відповідача за період з 01.11.2019 по 01.01.2021 року становить 7 514,14 грн. Дану суму просить стягнути в примусовому порядку, а також інфляційні витрати в розмірі 64,55 грн. та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 36,80 грн. За наведених обставин, просить позов задовольнити.

Рух справи в суді.

Ухвалою суду від 13.05.2021 року провадження у справі відкрито та вирішено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

19.07.2021 року представником позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» скеровано на адресу суду письмові пояснення, відповідно до яких пунктом 25 Правил визначено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Відповідно до п. 2.1 Порядку Комісія вирішує питання відключення від мереж: центрального опалення житлового будинку (будинків), а не окремої квартири. Як вбачається з акту про відключення квартири АДРЕСА_3 , такий був складений і затверджений міжвідомчою комісією 03.12.2020 року.

19.07.2021 року представником позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» скеровано на адресу суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої, з урахуванням здійснених відповідачем виплат, просить стягнути заборгованість за період з 01.11.2019р. по 03.12.2020 року у розмірі 5 714.14 грн., інфляційні втрати 64.55 та 3% річних - 36.80грн, а також 2 270.00 грн. судового збору.

Позиції сторін у справі.

Сторони у справі про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України до суду не надійшло.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Позиція суду.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.

Перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних міркувань.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописку №2 від 22.07.2020 року.

Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради №991 від 01.11.2016 року «Про надання дозволу на відключення від мережі центрального опалення і опалення у квартирах АДРЕСА_4 , дозволено співвласникам квартир АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 відключення від мережі центрального опалення з ліквідацією існуючого стояка.

Актом від 03.12.2020 року виконано відключення квартири за адресою: АДРЕСА_2 від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії та виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності (п. 3-4 ч. 2ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Постановою НКРЕКП від 31.03.2015 р. № 1171 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» встановлено тарифи на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню такими суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, і зокрема, які надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго».

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

З правового аналізу ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», випливає, що відповідач є споживачем, як фізична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги, яким у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.13 Закону є послуги з централізованого опалення.

У відповідності до вимог п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг. При цьому, такому праву відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Аналогічний обов`язок споживача (наймача, власника) закріплено в ст. 68 ЖК УРСР, згідно з якою наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості.

Між сторонами виникли правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого теплопостачання та постачання гарячої води, що регулюються загальними нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (у відповідній редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості за період з 01.11.2019 по 03.12.2020 розмір заборгованості відповідача за спожиті послуги з централізованого опалення становить 5 714,14 грн.

Суд приймає такі розрахунки, як належні та допустимі докази позовної вимоги, оскільки такі відповідачем не спростовані, відтак суд ухвалює рішення про стягнення вказаної суми заборгованості.

При цьому, суд враховує позицію Верховного Суду України, яка висловлена під час розгляду справи № 6-59цс13 від 30.10.2013 р., і згідно з якою, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі.

Аналогічний висновок викладений і у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі № 750/12850/16-ц і від 06 листопада 2019 року в справі № 642/2858/16.

Окрім цього, згідно із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у справі №712/8916/17 від 07.07.2020 р., на вказані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Згідно цієї норми, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналогічні висновки щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за відсутності між сторонами договірних відносин а також щодо стягнення з споживача трьох відсотків річних та інфляційних втрат також висловлені Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду цивільної справи №639/10591/14-ц (постанова від 14.02.2018 р.), які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує.

Наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних прийнято судом як такий, що відповідає вимогам чинного законодавства, а тому, інфляційні витрати в розмірі 64,55 грн. та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 36,80 грн. також підлягають до примусового стягнення.

Пунктом 25 Правил визначено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Відповідно до п. 2.1 Порядку Комісія вирішує питання відключення від мереж: центрального опалення житлового будинку (будинків), а не окремої квартири.

Як вбачається з акту про відключення квартири АДРЕСА_3 , такий був складений і затверджений міжвідомчою комісією 03.12.2020 року.

Таким чином станом на день проведення розрахунку, квартира відповідача офіційно відключеною від мережі ЦО і ГВП.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Висновки за результатами розгляду справи.

Таким чином, з урахуванням принципів диспозитивності та змагальності цивільного процесу, встановивши дійсні обставини справи, суд дійшов переконання про наявність правових підстав для задоволення позову.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та їх зміст, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 2270,00 гривень.

Керуючись ст. 2,10,12,141,247,258,259,263-265,274-279,280-282 Цивільного процесуального кодексу України,

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути зОСОБА_1 (адреса проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Львівського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (адреса місцезнаходження: 79040, м. Львів, вул. Д.Апостола, 1; ідентифікаційний код в ) заборгованість за централізоване опалення за період з 01.11.2019 року по 03.12.2020 року у сумі 5 714 грн. 14 коп., інфляційні витрати 64 грн. 55 коп., 3% річних 36 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Львівського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (адреса місцезнаходження: 79040, м. Львів, вул. Д.Апостола, 1; ідентифікаційний код в ) 2 270 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Р.Волоско