печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5600/21-ц
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2021 року суддя Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Держави України в особі Кабінету Міністрів України про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Держави України в особі Кабінету Міністрів України (далі відповідач, КМУ) про стягнення з Державного бюджету України на свою користь матеріальної шкоди 17222,95 грн. в рахунок відшкодування за недоотриману пенсію та витребувати у Київського територіального центру комплектування та соціальної підтримки (правонаступника ІНФОРМАЦІЯ_1 ) довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України № 704.

Перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 з доданими до неї матеріалами, судом встановлено наступне.

Позовна заява повинна відповідати вимогам ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Так, в порушення вимог п.п. 8, ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить зазначення у кого саме наявні (у позивача або іншої особи) оригінали письмових доказів, копії яких додано до заяви.

За положеннями ч. 1 ст. 167 ЦК України держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. При цьому держава набуває і здійснює цивільні права та обов?язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України).

Одночасно відповідно до ч. 2 ст. 48, ч. 4 ст. 58 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Державу представляють відповідні органи державної влади в межах їх компетенції через свого представника.

Отже, у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді, зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду.

У позовній заяві відповідачем визначено Державу Україну в особі Кабінету Міністрів України, водночас зі змісту позовної заяви вбачається, що підставами звернення позивача до суду є відмова Київського міського комісаріату Міністерства оборони України щодо надання ОСОБА_1 довідки про розмір грошового забезпечення зі змінами для проведення перерахунку пенсії останнього у зв`язку зі скасуванням постанови Кабінету Міністрів України 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у зв`язку з неправомірним встановленням постановою КМУ № 103 від 21.02.2018 року складу грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії військовослужбовцям, без врахування додаткових видів грошового забезпечення та премії, а також відсоткового зменшення виплат перерахованої пенсії (з 01.01.2018 року 50 % та з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року 75 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року), позивачу заподіяно матеріальну шкоду у виді недоплаченої пенсії в розмірі 172222,95 грн.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року у справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Водночас питання щодо завдання шкоди ОСОБА_1 не порушувалося, і як вбачається з матеріалів позовної заяви, відповідного факту цим або іншим судовим рішенням не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Ураховуючи наведене, суд роз`яснює ОСОБА_1 його процесуальне право уточнити склад осіб, які братимуть участь у справі, оскільки визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

З огляду на зазначене вище посилання позивача на можливість застосування положень п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» як на підставу звільнення від сплати судового збору також не знаходить свого документального підтвердження.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, за подання фізичною особою до суду позову майнового характеру судовий збір стягується за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а немайнового 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прохальна частина позовної заяви ОСОБА_1 містить вимоги про стягнення грошових коштів в рахунок відшкодування шкоди за недоотриману пенсію та витребування довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, тому судовий збір підлягає сплаті за дві вимоги: майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» визначено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2270,00 гривні.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання позовної заяви до суду в розрізі 1722,23 грн. за вимогу майнового характеру та 908,00 грн. за вимогу немайнового характеру та додати до позовної заяви документ про сплату судового збору на наступні реквізити:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.)

Код банку отримувача(МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0026007

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;_______ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку в паспорті); Судовий збір за позовом_______ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Печерський районний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відтак, позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позивачу необхідно усунути недоліки, зазначені у даній ухвалі, та, в разі їх усунення, подати до суду позовну заяву в новій редакції разом із копіями заяв відповідно до кількості учасників справи.

За таких обставин, позовну заяву ОСОБА_1 , слід залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення виявлених судом недоліків.

Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст. 48, 175-177, 185, 258-259, 260-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави України в особі Кабінету Міністрів України про відшкодування матеріальної шкоди залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Роз?яснити позивачу право протягом десяти днів з дня отримання ухвали усунути виявлені недоліки, шляхом подання заяви з додержанням вимог, встановлених ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Григоренко