Справа № 461/2186/21
Провадження № 4-с/461/23/21
УХВАЛА

Іменем України

25.03.2021 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Пелех О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Галицького ВДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Марчишина Юрія Андрійовича від 03.03.2021 року про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання до вчинення дій

в с т а н о в и в :

Заявники звернулися до Галицького районного суду м. Львова із скаргою, в якій просять скасувати постанову державного виконавця Марчишина Юрія Андрійовича від 03.03.2021 року про закінчення виконавчого провадження ВП№32435437, зобов`язати Галицький ВДВС у м.Львові відновити виконавче провадження по справі №2-446/11 від 09.09.2011 року та забезпечити судовий контроль за проведенням виконання рішення суду.

Свої вимоги мотивують тим, що державним виконавцем порушений порядок винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №32435437, зокрема державним виконавцем не було витребувано від боржника розроблений та підготовлений договір із фактичними істотними умовами, не було здійснено вихід на місце знаходження майна боржника, державним виконавцем не надано доказів сплати боржником штрафу та виконавчого збору. Повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, яке було надіслано до Галицького відділу поліції не скеровано заявникам. Більше того, доказів, які б підтверджували надходження повідомлення до відділу поліції та внесення відомостей про кримінальне правопорушення державним виконавцем не надано. Просять скаргу задоволити.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, однак через канцелярію Галицького районного суду м.Львова подали клопотання про розгляд справи без їх участі у зв`язку із поширенням захворюваності на Ковід.

Представник заінтересованої особи Галицького відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали вищевказаної скарги, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 09 вересня 2011 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено. Зобов`язано Львівське міське комунальне підприємство Айсберг виконати вимогу Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 р. щодо укладення договору Про надання послуг з утримання будинку та укласти договір Про надання послуг з утримання будинку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язано Львівське міське комунальне підприємство Айсберг виконати вимогу Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 р. щодо укладення договору та укласти договір Про надання послуг з вивезення побутових відходів на основі типового договору відповідно до Постанови КМУ №1070 від 10.12.2008 р. Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з ЛМКП Айсберг в користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 8,50 грн. судового збору в користь держави.

На виконання вищезазначеного рішення, Галицьким районним судом м. Львова 01 листопада 2011 року видано виконавчий лист № 2-446/11.

04 травня 2012 року державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби органу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 32435437, з примусового виконання виконавчого листа № 2-446/11, виданого 01 листопада 2011 року.

Частиною 6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч.6 ст.26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення цього строку, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

07.06.2012 року та 14.06.2012 року державним виконавцем винесено постанови про штраф за невиконання рішення суду.

16.02.2021 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій та виконавчого збору.

23.02.2021 року державним виконавцем надіслано на адресу правоохоронних органів повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за невиконання рішення суду.

03.03.2021 року державним виконавцем Галицького ВДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Марчишина Юрія Андрійовича винесено постанову про закінчення виконавчого провадження /а.с.4/.

Однак, в матеріалах скарги відсутні відомості, що органом досудового розслідування внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомлення Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львова.

Відтак, внаслідок неправильного тлумачення норм Закону України «Про виконавче провадження» та формального підходу до функціоналних обов`язків державним виконавцем, склалася ситуація, коли рішення суду не виконане, а виконавче провадження вже закінчене.

Згідно ст.18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є обов`язковою для застосування судами відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК Україниі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод 1950 року (Рішення ЄСПЛ у справі «Хорнсбі проти Греції» («Hornsby v. Greece») від 19 березня 1997 року (п. 40). У Рішенні ЄСПЛ у справі «Войтенко проти України» («Voytenko v. Ukraine») від 29 червня 2004 року Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Нормою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» на державного виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що державний виконавець не пересвідчився в тому, що відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, формально підійшов до виконання покладених на нього обов`язків та не вжив усіх можливих дій для виконання рішення суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що державний виконавець Галицького ВДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Марчишина Юрія Андрійовича під час здійснення виконавчого провадження не вчинив всіх передбачених Законом України "Про виконавче провадження" дій по примусовому виконанню рішення Галицького районного суду міста Львова від 09 вересня 2011 року, що у сукупності не може вважатися належним виконанням покладених на нього обов`язків.

Згідно диспозиції ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд вправі визнати оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відтак, суд дійшов висновку, що скаргу необхідно задоволити частково визнати неправомірними дії державного виконавця Галицького ВДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Марчишина Юрія Андрійовича щодо прийняття постанови від 03.03.2021 року про закінчення виконавчого провадження №32435437 та зобов`язати державного виконавця Галицького відділу ДВС міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області відновити виконавче провадження №32435437.

Разом з тим, суд зазначає, що ЦПК України не надає повноважень судді скасовувати рішення державного виконавця та повертати виконавчий лист у відділ виконавчої служби, а тому в цій частині вимог скарги необхідно відмовити.

У той же час, варто зазначити, що можливість встановлення судового контролю за виконанням рішення не передбачена нормами ЦПК України. Судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільному процесі здійснюється шляхом надання можливості сторонам виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до норм ЦПК України, порушено їхні права чи свободи, як це передбачено Розділом VI ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 18, 63 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.12, 13, 247, 447, 450, 451 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Скаргу задоволити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Галицького ВДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Марчишина Юрія Андрійовича щодо прийняття постанови від 03.03.2021 року про закінчення виконавчого провадження № 32435437.

Зобов`язати державного виконавця Галицького ВДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Марчишина Юрія Андрійовича відновити виконавче провадження № 32435437.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Зубачик Н.Б.