Справа № 587/2278/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Домненко Н.І., представника позивача Дремова О.Г. , законного представника відповідачів ОСОБА_2 , представників третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , інтереси яких представляє мати ОСОБА_2 , третя особа - Садівська сільська рада Сумського району Сумської області, Служба у справах дітей Сумської районної державної адміністрації, ОСОБА_9 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, зазначаючи, що він зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 . Дана квартира була надана для проживання родині батька позивача - ОСОБА_10 . Даних щодо вселення і ордер на квартиру відсутні, квартира не приватизована. Мати відповідачів ОСОБА_2 почала проживати у квартирі з 2003 року, після укладення шлюбу з братом позивача ОСОБА_11 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Відповідачі є зареєстрованими, однак у спірній квартирі не проживають з жовтня 2016 року, не користується нею, сама ОСОБА_2 участі в утриманні житла не несе, їх особисті речі відсутні. Позивач бажає скористатися правом на приватизацію квартири, однак проведенню процедури приватизації перешкоджає реєстрація в квартирі відповідачів. Посилаючись на ці обставини, просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Позивач ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримав повністю, пояснивши, що спірна квартира була виділена Сумським НВО «Еліта» матері позивача ОСОБА_12 , яка була його працівницею. В квартирі проживали батьки позивача та їх четверо дітей. Батько помер у 1992 році, мати - у 1998 році, брати померли: один у 2013 році, другий - у 2018 році. Ордер не зберігся. Мати відповідачів ОСОБА_2 виїхала з квартири в листопаді 2016 року разом з дітьми, в квартирі не проживає, права на приватизацію не має, реєстрація її дітей в квартирі перешкоджає реалізації його права на приватизацію квартири, тому підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача - адвокат Дремов О.Г. в судовому засіданні підтримав позицію позивача.

Неповнолітні відповідачі про час та місце розгляду були повідомлені належним чином шляхом направлення відповідного повідомлення законному представнику ОСОБА_2 .

Законний представник відповідачів ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що її діти не мають власного житла, тому вона не згодна з позовними вимогами. Щодо обставин вселення та проживання у спірній квартирі суду пояснила, що шлюб з ОСОБА_11 був укладений у 2003 році, хоча вона в квартирі стала проживати ще до шлюбу. З квартири вона з дітьми виїхала у 2016 році, проживала у батьківському будинку в АДРЕСА_2 , її чоловік залишився проживати у спірній квартирі; вона приїздила його навідувати. Після його смерті в 2018 році вона в квартирі не з`являлася. У неї зберіглася розписка її чоловіка про те, що той дозволяє їй як дружині проживати в квартирі. В серпні 2020 року вони з сім`єю переїхали проживати в с. Ясени Сумського району Сумської області, з вересня того ж року винаймає там житло. Діти в спірній квартирі також не проживають - старший син ОСОБА_6 навчається в інтернаті в с. Штепівка Лебединського району Сумської області, двоє молодших ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ходять до школи в с. Сад Сумського району Сумської області. У дітей власного житла немає. Згодна, що з 2018 року в квартирі ніхто з низ не проживає. Просила у задоволенні позову відмовити, враховуючи інтереси дітей.

Представник третьої особи - Садівської сільської ради Сумського району Сумської області Виниченко О.М. в судовому засіданні проти позову заперечила, суду пояснила, що позивач не являється власником квартири, тоді як неповнолітні відповідачі по справі власного житла не мають.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації Максименко Н.В. в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, оскільки у дітей іншого житла немає, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши правові позиції сторін, дослідивши письмові докази по справі та заслухавши пояснення свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, - і не оспорюється сторонами, - що позивач зареєстрований у буд. АДРЕСА_1 , що вбачається з копії довідки Садівської сільської ради Сумського району (арк.с.19).

Спільного господарства позивач ОСОБА_5 з відповідачами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх матір`ю ОСОБА_2 не веде, членом його сім`ї вони не являються.

У зазначеній квартирі значяться зареєстрованими, але не проживають відповідачі ОСОБА_6 , 2004 року народження, ОСОБА_7 , 2007 року народження та ОСОБА_8 , 2009 року народження (арк.с.75-77), з 2016 року і по теперішній час, оскільки виїхали на інше місце проживання разом з матір`ю ОСОБА_2 , їх особисті речі у квартирі відсутні, витрат по її утриманню вони не несуть, добровільно залишили квартиру.

Відповідно до довідки Садівської сільської ради Сумського району Сумської області № 315 від 18 лютого 2021 року, разом з позивачем за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_9 ( син позивача), ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (арк.с.17,66). ОСОБА_11 , 1979 року народження, ( брат позивача і батько дітей, що зареєстровані в квартирі) був зареєстрований за вказаною адресою та знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю 19.11.2018 року (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ); ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований за вказаною адресою та знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю 26.03.2013 року (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (арк.с.17).

Як вбачається з цієї ж довідки, на момент видачі ордеру будинок за адресою: АДРЕСА_4 , належав ДП ДГ ІСГ Північного Сходу НААН України. Інформацію про те, коли і ким видавався ордер на спірну квартиру Садівська сільська рада Сумського району Сумської області не володіє; копію ордеру на квартиру не може надати у зв`язку з його відсутністю (арк.с.66).

З цієї ж довідки сільської ради вабчається, що будівля, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , побудована у 1984 році і є житловим багатоквартирним будинком, який перебуває у комунальній власності Садівської сільської ради Сумського району Сумської області. У будинку є приватизовані квартири. Інформація про перебування осіб на черзі на отримання житла у сільській раді відсутня, оскільки на момент видачі ордеру цей будинок належав Державному підприємству «Дослідне господарство Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України». У сільської ради відсутня інформація про те, на підставі чого і кому видавався ордер на квартиру. Приватизаційною комісією при виконавчому комітеті Садівської сільської ради Сумського району Сумської області рішення про передачу у власність квартири за адресою: АДРЕСА_1 , згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», не приймалося. Свідоцтво про право власності на житло на вказану вище квартиру Садівською сільською радою Сумського району Сумської області не видавалось. Квартира перебуває у комунальній власності Садівської сільської ради.

Згідно запису погосподарської книги № 8 Садівської сільської ради народних депутатів на 1991-1995 роки особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито на ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( мати позивача). За вказаною адресою були зареєстровані:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Згідно запису погосподарської книги № 4 Садівської сільської ради на 2016-2020 роки особовий рахунок № НОМЕР_2 на квартиру відкрито на ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.с.65).

З Акту обстеження умов проживання від 15 лютого 2021 року, складеного комісією в складі першого заступника сільського голови Садівської сільської ради Сумського району Литвиновської Л.В., начальника служби у справах дітей Садівської сільської ради Виниченко О.М. та директора КУ «Центр надання соціальних послуг» Горової О.І. , вбачається, що електро- та газопостачання в квартирі відсутні, наявна заборгованість за сплату комунальних послуг. Квартира не приватизована, є комунальною власністю сільської ради. У квартирі холодно, знаходиться у занедбаному стані, умов для проживання неповнолітніх немає, потребує капітального ремонту (арк.с.81).

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що 03 жовтня 2003 року батьки відповідачів ОСОБА_11 та ОСОБА_2 уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (арк.с.71).

З наданої законним представником відповідачів ОСОБА_2 копії розписки, датованої 29.04.06 р. вбачається, що дана розписка дана ОСОБА_11 його дружині ОСОБА_2 в тому, що він дозволяє їй знаходитись в його квартирі (арк.с.70).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 , рідний брат позивача та чоловік ОСОБА_2 , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (арк.с.72).

За даними Спадкового реєстру від 11 березня 2019 року, після ОСОБА_11 заведена спадкова справа (арк.с.74).

Факт непроживання ОСОБА_2 у спірній квартирі з 2016 року підтверджується також поясненнями свідків.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що він та ОСОБА_14 перебували на черзі на отримання житла. Квартиру № 2 отримувала мати позивача - ОСОБА_14 згідно ордеру. З грудня 1983 року він мешкає в АДРЕСА_4 , з цього часу там стала проживати і сім`я ОСОБА_11 , яким виділялась квартира як багатодітній родині, в квартирі проживали ОСОБА_12 , її чоловік ОСОБА_10 та четверо дітей. Він особисто свою квартиру приватизував. Донька ОСОБА_11 ОСОБА_15 вийшла заміж і переїхала проживати в Харківську область. У 2003 році ОСОБА_11 одружився, з цього часу його дружина ОСОБА_2 стала проживати разом з ним у квартирі, у них народилось троє дітей. Проживали вони там до 2016 року, а потім ОСОБА_2 виїхала до своєї матері разом з дітьми в с. Стецьківку Сумського району. ОСОБА_11 в 2018 році помер, після його смерті ОСОБА_2 у квартирі не проживала, в квартирі не було світла, близько трьох років там ніхто не проживав, тільки позивач інколи приходив туди, наглядав за квартирою.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 суду пояснила, що вона проживає у будинку з 1983 року. Квартиру № 2 отримувала мати позивача ОСОБА_14 , сам позивач проживав у квартирі з моменту її отримання, у квартирі мешкали батьки і діти. ОСОБА_2 стала проживати в квартирі з 2003 року, у 2016 році, ще за життя ОСОБА_11 , з яким перебувала у шлюбі, вона з дітьми виїхала з спірної квартири, а її чоловік залишився проживати сам до самої смерті в 2018 році. Його брат ОСОБА_5 ( позивач по справі) до нього навідувався, допомагав йому, після смерті брата також приходив у квартиру. ОСОБА_2 з 2016 року в квартирі не проживала, на даний час проживає в с. Ясени Сумського району, де винаймає житло.

Згідно ст. 64 ЖК України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до положень ст. 107 Житлового кодексу України якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Згідно ч. 1 ст. 163 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і межах строків, встановлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої та частиною четвертою ст. 71 цього кодексу.

Згідно положень ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням унаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.

Отже, судом встановлено, - і не оспорюється законним представником відповідачів ОСОБА_2 - що у спірній квартирі відповідачі не проживають з 2016 року, не є членами сім*ї позивача, не брали участь у приватизації житла, відтак, втратили право користування спірною квартирою.

Посилання відповідачки на те, що в разі задоволення позову будуть порушені права неповнолітніх дітей, не може бути прийнято до уваги.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

За змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що ОСОБА_2 з 2016 року разом з відповідачами по справі - неповнолітніми дітьми - виїхала на постійне місце проживання за іншою адресою, добровільно залишила зареєстроване місце проживання, понад 4 роки ОСОБА_2 з дітьми не проживають у спірній квартирі, їх реєстрація перешкоджає позивачу належним чином користуватись квартирою, він має право на усунення перешкод шляхом визнання їх такими, що втратили право користування житлом.

Сама ОСОБА_2 пояснила суду, що з 2016 року вона з дітьми виїхала з спірної квартири до своїх батьків в АДРЕСА_2 . В серпні 2020 року вони з сім`єю переїхали проживати в с. Ясени Сумського району Сумської області, з вересня того ж року вона винаймає там житло. Отже, оскільки місцем прожвмання неповнолітнії тітейц є місце проживання їх батьків, а мати ОСОБА_2 з 2016 року в спірній квартирі не проживає, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Таким чином, факт непроживання з 2016 року відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх матері ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, не оспорюється ОСОБА_2 , яка є законним представником неповнолітніх відповідачів, тому позов підлягає задоволенню.

Реєстрація відповідачів в спірній квартирі перешкоджає позивачу розпочати процедуру приватизації спірної квартири, де він проживав з моменту надання квартири його матері та її сім`ї і проживав в квартирі на правах члена сім`ї, має право брати участь у приватизації квартири, був зареєстрований в квартирі з моменту отримання квартири.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 64, 71, 72, 107, 163 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , інтереси яких представляє мати ОСОБА_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко