Справа № 2-3998-10
Провадження № 2-в/219/8/2021
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.08.2021 року Артемівськийміськ районний суд Донецької області у складі судді Феняк О.Р., при секретарі Петрейко А.О., розглянув матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЮНІКО ФІНАНС» про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2021 року до Артемівського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЮНІКО ФІНАНС», в якій останнє просить замінити сторону виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Єнакіївського міського суду Донецької області від 29 березня 2013 року по справі № 230/3278/13-ц, а саме: стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «ЮНІКО ФІНАНС».

На підставі вказаної заяви суддею Артемівського міськрайонного суду Донецької області Конопленко О.С. 02.04.2021 відкрито провадження.

02.04.2021 суддею Артемівського міськрайонного суду Донецької області Конопленко О.С. винесено ухвалу згідно якої ініційовано питання щодо повного чи часткового відновлення втраченого провадження у цивільній справі № 2-3998-10 Єнакіївського міського суду Донецької області за заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про розірвання кредитного договору, закінченій ухваленням рішення Апеляційним судом Донецької області 15 березня 2011 року, оскільки матеріали зазначеної цивільної справи з Єнакіївського міського суду Донецької області до Артемівського міськрайонного суду Донецької області не надходили, а за відсутності матеріалів судового провадження розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження є неможливим.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судових справ від 05.04.2021 ухвала про ініціювання відновлення втраченого провадження у цивільній справі № 2-3998-10 передано на розгляд судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Феняку О.Р.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні обставини .

Як вбачаєтеся з копії рішення, що міститься ЄДРСР рішенням Апеляційного суду Донецької області від 15.03.2011 року, за результатами розгляду апеляційної скарги позивача Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Єнакіївського міського суду Донецької області від 10 листопада 2010 року у цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про розірвання кредитного договору, рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» змінено та задоволено частково, а в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Керуючись ст.187 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відновити втрачене судове провадження а саме: рішенням Апеляційного суду Донецької області від 15.03.2011 року, за результатами розгляду апеляційної скарги позивача Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Єнакіївського міського суду Донецької області від 10 листопада 2010 року у цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про розірвання кредитного договору.

Викласти рішення наступним чином.

Справа 22ц-1243 2011рік

Головуючий у 1 інстанції Букреєва І.А.

Категорія 27

Доповідач Пономарьова О.М.

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2011 року

Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Пономарьової О.М.,

суддів Соломахи Л.І., Єлгазіної Л.П.,

при секретарі Метейко А.В.,

за участі:

представника позивача Єршової Ю.Ю.,

представника відповідача Прокопенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу позивача Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Єнакіївського міського суду Донецької області від 10 листопада 2010 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) «УкрСиббанк» про розірвання кредитного договору, -

в с т а н о в и в :

В лютому 2010 року позивач звернувся з вказаним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 10889,08 доларів США в гривневому еквіваленті та судових витрат по оплаті судового збору та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги і просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 12081,20 доларів США в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на дату постановлення рішення суду.

Позивач зазначав, що згідно з умовами кредитного договору ОСОБА_1 отримала кредит на суму 12000 доларів США на споживчі потреби та прийняла зобов`язання повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12,3 % річних. Кредит надавався на строк з 25 вересня 2006 року до 25 вересня 2017 року. Станом на 12 жовтня 2010 року прострочена сума заборгованості за кредитом складає 1910,02 доларів США, що еквівалентно 15108,06 грн., прострочена заборгованість по процентах за користування кредитом у розмірі 1985,33 долара США, що еквівалентно 15703,76 грн., строкова заборгованість за кредитом 251,65 доларів США, що еквівалентно 1990,53 грн., пеня за несвоєчасне виконання грошових зобовязань у сумі 211,20 доларів США, що еквівалентно 1670,58 грн. Просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором та понесені позивачем судові витрати. ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом і просила розірвати кредитний договір, оскільки з часу укладення кредитного договору офіційний курс долара США змінився, індекс інфляції за вказаний період перевищив 22%, а в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, оскільки з вимог закону не впливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона, а укладеним кредитним договором не покладено ризик кризових явищ у економиці на боржника та його обов`язок усунути їх одноособово. З огляду на це ризик появи елементів світової економічної кризи повинні нести усі учасники даних правовідносин.

Рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 10 листопада 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитом у сумі 93819,31 грн. та судові витрати в сумі 1075,67 грн. Кредитний договір № 0 від 25 вересня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 розірваний.

Зазначене судове рішення оскаржене позивачем ПАТ «УкрСиббанк». В апеляційній скарзі апелянт просив ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов банку в повному обсязі я стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 12081,20 доларів США в гривневому еквіваленті за офіційним обмінним курсом НБУ станом на дату постановлення рішення суду, сплачений судовий збір за подання позовної заяви в сумі 955,61 грн., та сплачені витрати на користь ПАТ «УкрСиббанк». В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору відмовити.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги апелянт, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зазначив, що суд неправильно дійшов висновку про зміну умов договору в односторонньому порядку, збільшення розміру процентної ставки. Суд необгрунтовано взяв до уваги розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий представником відповідачки.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник апелянта ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги і просила її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечував проти доводів апеляційної скарги і просив залишити рішення суду без змін, оскільки воно правильне та обґрунтоване.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк», суд першої інстанції виходив з того, що банк в односторонньому порядку, не повідомивши про це відповідачку, підвищив процентну ставку по кредитному договору з ОСОБА_1 , що не мав права робити, чим порушив права відповідачки. Стягуючи на користь позивача заборгованість за кредитом, суд взяв до уваги розрахунок, наданий представником відповідачки, з чим погодитись неможна. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 25 вересня 2006 року укладений кредитний договір № 69-ТТ-5-МД, за яким ОСОБА_1 отримала на споживчі цілі кредит в сумі 12000 доларів США та прийняла зобов`язання повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12,30 % річних. Строк повернення кредиту 25 вересня 2017 року. Нарахування відсотків здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця. Термін сплати відсотків, згідно п.1.3.4. Кредитного договору не пізніше 10 числа кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані відсотки.

Тобто, у випадку, коли проценти вчасно не сплачені, або сплачені не в повному обсязі, то з 11 числа починається нарахування пені на нараховані проценти. Пеня, відповідно до п.7.1. кредитного договору складає подвійну облікову ставку НБУ від суми заборгованості, розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконувала зобов`язання за кредитним договором, взяті на себе при укладені кредитного договору з позивачем, не сплачував у повній мірі платежі за кредитним договором, вказані в графіку.

Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1049 ЦК УКраїни передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що боржник в добровільному порядку умови договору не виконував.

Згідно зі ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Виходячи з встановлених у справі обставин та вимог закону, суд дійшов правильного висновку про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором і часткового задоволення позову банку.

Суд правомірно врахував, що пунктом 9.2 кредитного договору передбачено право банку збільшити розмір процентної ставки, але при цьому банк повинен повідомити про це позичальника не пізніше ніж за 14 календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення. Але цим пунктом також передбачено, що про збільшення відсоткової ставки банк протягом 7 календарних днів з дати її збільшення письмово повідомляє позичальника шляхом направлення останньому поштою відповідного повідомлення.

Судом встановлено, що банком була порушена процедура підвищення відсоткової ставки на узгоджених сторонами умовах кредитного договору відносно направлення на адресу позичальника повідомлень з новим розміром відсоткової ставки, що не заперечував і сам позивач. За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано не врахував вимоги позивача стосовно стягнення підвищених відсотків на прострочену суму заборгованості. Водночас, стягуючи заборгованість за кредитним договором, суд першої інстанції безпідставно взяв за основу наданий розрахунок представника відповідача.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором підлягає зміні.

Виходячи з наданого позивачем в суд апеляційної інстанції розрахунку заборгованості без урахування підвищеної процентної ставки, з відповідачки ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» належить стягнути заборгованість за кредитним договором від 25 вересня 2006 року № 69-ТТ № 5-МД в розмірі 11867,95 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України на час ухвалення рішення еквівалентно 94173,37 грн., з яких заборгованість за кредитом 9633,02 доларів США, прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом 1772,08 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту 251,65 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом 211,20 доларів США.

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору, суд першої інстанції виходив із того, що стрімке падіння курсу гривні по відношенню до валюти кредиту приведе до явного порушення співвідношення майнових інтересів сторін і позбавить позичальника того, на що він розраховував при отриманні кредиту, що є істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору кредиту в іноземній валюті. Істотна зміна обставин є підставою для розірвання договору кредиту у відповідності до частини першої статті 652 ЦК України. Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Розірвання (зміна) договору у зв`язку з істотними змінами обставин є самостійним випадком припинення (зміни) договірних зобов`язань, метою якого є необхідність відновлення балансу інтересів сторін договору, істотно порушеного внаслідок непередбачуваної зміни зовнішніх обставин, що не залежать від волі сторін.

При наявності істотної зміни обставин, що істотно порушила баланс інтересів сторін, сторони спочатку здійснюють спроби щодо зміни або розірвання договору за взаємною згодою, як зазначено у частині першій статті 651 ЦК України. Встановлено, що 25 вересня 2006 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір на суму 12000 доларів США з терміном повернення кредиту до 25 вересня 2017 року. Звертаючись до суду та обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_1 посилалася на те, що у 2008 році відбулась істотна зміна обставин, якою вона керувалася, укладаючи кредитний договір, а саме: значне зростання курсу долара США по відношенню до курсу гривні України, що потягло за собою значне здороження кредитного курсу. Однак, частиною другою статті 652 ЦК України передбачено, що в разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов: 1. в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2. зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла

усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3. виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4. із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідно наявність усіх перелічених умов одночасно. До того ж, вимагаючи розірвання договору на підставі статті 652 ЦК України, на позивача покладається, у відповідності до статті 60 ЦПК України, обов`язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. ОСОБА_1 не доведено наявності всіх чотирьох умов, необхідних для розірвання кредитного договору у зв`язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору. Крім того, відповідно до статті 36 Закону України "Про Національний банк України" офіційний курс гривні до іноземних валют установлюється Національним банком України. Валютні курси, як зазначено у частині першій статті 8 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю", встановлюються Національним банком України за погодженням із Кабінетом Міністрів України. Поряд з цим, згідно з Положенням про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року N 496, офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долару США, установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют за станом на останню дату. Отже, незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена. Таким чином, укладаючи спірний кредитний договір в іноземній валюті, сторони приймали на себе певні ризики на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь-яких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане.

Відповідачкою ОСОБА_1 не доведено, що сто рони при укладенні кредитного договору були впевнені в тому, що така зміна обставин не настане. Виходячи зі змісту статей 1046, 1054 ЦК України, відповідальність за валютні ризики лежить саме на позичальнику. Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, як це передбачено статтею 617 ЦК України. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України).

Отже, ОСОБА_1 зобов`язана виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. Оскільки ОСОБА_1 не доведено умови для розірвання кредитного договору на підставі статті 652 ЦК України у судовому порядку, то підстави для задоволення зустрічних позовних вимог та розірвання кредитного договору - відсутні. За таких обставин вважати обґрунтованими висновки суду немає підстав.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що укладаючи кредитний договір в іноземній валюті та беручи на себе певні зобов`язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати, що курс національної валюти по відношенню до долара США не є незмінним та враховувати підвищений валютний ризик за таким кредитом. Ризик підвищення курсу долару США до гривні несе саме позичальник. Наявність усіх обов`язкових умов для розірвання договору кредиту, передбачених частиною другою статті 652 ЦК України, відсутня, тому права відповідачки при укладенні та виконанні кредитного договору, укладеного між нею та АКІБ "УкрСиббанк", не порушені.

Згідно з вимогами статті 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи викладене, судове рішення в частині позову про розірвання кредитного договору підлягає скасуванню з ухваленням рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Рішення суду в частині розподілу судових витрат підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, апеляційний суд, -

в и р і ш и в :

Апеляційну скаргу позивача Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» частково задовольнити.

Рішення Єнакіївського міського суду Донецької області від 10 листопада 2010 року в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 25 вересня 2006 року № 69-ТТ № 5-МД в розмірі 11867,95 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України еквівалентно 94173,37 грн. (дев`яносто чотири тисячі сто сімдесят три грн. 37 коп.), з яких заборгованість за кредитом 9633,02 доларів США, прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом 1772,08 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту 251,65 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом 211,20 доларів США.

Рішення Єнакіївського міського суду Донецької області від 10 листопада 2010 року в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 скасувати та ухвалити в цій частині нове.

ОСОБА_1 відмовити в задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про розірвання кредитного договору.

Рішення Єнакіївського міського суду Донецької області від 10 листопада 2010 року в частині розподілу судових витрат залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя О.Р. Феняк