Справа №487/268/17
Провадження № 22-ц/812/1567/21
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 серпня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Темнікової В.І.,

при секретері судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

без участі сторін, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу

Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві

на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 червня 2019 року, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Кузьменком В.В., дата складання повного тексту не зазначена, за скаргою Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Домбровського Романа Анатолійовича,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року Державне Підприємство «Адміністрація морських портів України» (далі - ДП «АМПУ») звернулося до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі Святошинський районний відділ ДВС м. Київ) Домбровського Р.А. та зобов`язання вчинити дії.

Мотивуючи доводи скарги вказували, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 14 листопада 2017 року, стягнуто з ДП «АМПУ» на користь ОСОБА_1 - 139 233 грн. 36 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 2000 грн. моральної шкоди, 42 грн.67 коп. судових витрат.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один календарний місяць в сумі 15 556 грн. 80коп.

09 жовтня 2017 року Заводським районним судом м. Миколаєва (в частині допущеного негайного виконання рішення суду) видано виконавчий лист у справі №487/268/17 про стягнення з ДП «АМПУ» на користь ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу за один календарний місяць лютий в сумі 15 556 грн. 80 коп.

На підставі цього виконавчого листа, постановою старшого державного виконавця Домбровського Р.А. 21 листопада 2017 року відкрито виконавче провадження №55089744 та зобов`язано ДП «АМПУ сплатити на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу у сумі 15556 грн.80 коп. та виконавчий збір в сумі 1556 грн.68 коп.

Крім того, отримано вимогу-попередження від 21 листопада 2017 року про доплату ДП витрат виконавчого провадження у сумі 200 грн. А всього за виконавчим провадженням №55089744 боржнику слід сплатити 17 312 грн. 48 коп.

21 листопада 2017 року на виконання вимоги державного виконавця, платіжним дорученням № 34578209 ДП «АМПУ» сплатило на рахунок Святошинського РВ ДВС м. Київ кошти в сумі 14 278 грн.91 коп., з яких: 12523 грн.23 коп. заборгованості по заробітній платі з утриманням відповідних податків та зборів; 1555 грн.68 коп. виконавчий збір та 200 грн. витрат виконавчого провадження.

05 квітня 2018 року старшим державним виконавцем Домбровським Р.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 55089744 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

10 січня 2018 року ДП «АМПУ» було отримано постанову старшого державного виконавця Домбровського від 04 січня 2018 року про відкриття виконавчого провадження №55468097, якою зобов`язано ДП сплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 139 233 грн.36 коп., моральну шкоду в сумі 2 000 грн., судові витрати в сумі 42,67 грн., виконавчий збір - 14 127, 60 грн.; витрати виконавчого провадження - 200 грн.,

З метою виконання постанови старшого державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, 16 березня 2018 року Миколаївською філією ДП «АМПУ» на рахунок Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві були перераховані кошти в загальній сумі 115 539,97 грн., із зазначенням в платіжному дорученні № 332 : 14 370,27 грн., з яких: 14 127,60 грн. - виконавчий збір, 200 грн. - витрати виконавчого провадження, 42,67 грн. - судовий збір) та в платіжному дорученні № 328 : 101 169,63 грн.( з утриманими податками та зборами), з яких: 99559,63 грн. - заробітна плата за час вимушеного прогулу, 1610 грн.- моральна шкода (т. 3 а.с. 21).

Крім того, ДП «АМПУ» в межах цього ж виконавчого провадженням (№ 55468097) вдруге сплатило на рахунок Святошинського районного відділу ДВС м. Київ кошти в розмірі 113 984,22 грн.: на підставі платіжного доручення № 40068214 від 26 березня 2018 року - 99559,63 грн. з призначенням платежу середній заробіток за час вимушеного прогулу; на підставі платіжного доручення № 40068218 від 26 березня 2018 року 1610 грн. - моральної шкоди; на підставі платіжного доручення № 40068220 від 26 березня 2018 року 42 грн.67 коп. - судових витрат; на підставі платіжного доручення № 40068219 від 26 березня 2018 року 200 грн. - витрат виконавчого провадження; на підставі платіжного доручення № 40068215 від 26 березня 2018 року 12 571 грн.92 коп.- виконавчого збору.

Таким чином, МФ ДП «АМПУ» та ДП «АМПУ» двічі сплачено заборгованість за виконавчим провадженням №55089744, витрати виконавчого провадження та виконавчий збір. Переплата коштів на рахунок Святошинського РВДВС становить 113 984 грн. 22 коп.

04 квітня 2018 року старшим державним виконавцем Домбровським Р.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 55468097 на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» (т.3 а.с. 12).

Також зазначали, що в межах виконавчого провадження №55089744 в частині негайного виконання зазначеного судового рішення, 21 грудня 2017 року скаржником сплачено 15 556 грн.80 коп. заробітної плати за один календарний місяць (з утриманням відповідних податків і зборів), а тому на момент відкриття виконавчого провадження № 55468097 від 04 січня 2018 року, заборгованість ДП «АМПУ» по сплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу становила 123 676,56 грн., моральна шкода 2000 грн., 42 грн.67 коп. судового збору, а всього - 125 719 грн.23 коп. А відтак виконавчий збір повинен був становити 12 571 грн.92 коп. , а не 14 127 грн.60 коп.

Відповідно до платіжного доручення №332 від 16 березня 2018 року ДП «АМПУ» виконавчий збір сплачено у розмірі 14 127 грн.60 коп., отже переплата становить 1 555 грн.68 коп.

Лист ДП «АМПУ» від 25 квітня 2018 року про повернення помилково перерахованих коштів, залишено без відповіді.

02 травня 2018 року на рахунок ДП «АМПУ» від Святошинського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві надійшли надмірно стягнуті кошти лише у розмірі 67 847 грн.19 коп.

На думку скаржника, заборгованість Святошинського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві по неповернутим на рахунок ДП «АМПУ» коштам становить 47 692 грн.71 коп.

11 травня 2018 року ДП «АМПУ» отримано постанову старшого державного виконавця Домбровського Р.А. про закінчення виконавчого провадження № 55468097 від 04 квітня 2018 року на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилаючи на невідповідність діючому законодавству вищезазначених дій державного виконавця та його постанови про закінчення виконавчого провадження, порушення цим прав боржника, ДП «АМПУ» просило: визнати дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС м. Київ Домбровського Р.А. щодо неперерахування коштів на рахунок ДП «АМПУ», що залишилися після задоволення всіх вимог у виконавчому провадженні № 55468097 від 04 січня 2018 року та закінчення виконавчого провадження неправомірними; визнати постанову старшого державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС м. Київ Домбровського Р.А. про закінчення виконавчого провадження № 55468097 від 04 квітня 2018 року незаконною та зобов`язати Святошинський районний відділ ДВС м. Київ перерахувати на рахунок ДП «Адміністрація морських портів України» кошти в розмірі 47 692,71 грн. на банківські реквізити: рахунок № НОМЕР_1 , Банк: ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 червня 2019 року скаргу ДП «АМПУ» задоволено.

Визнані дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС м. Київ Домбровського Р.А. щодо неперерахування коштів на рахунок ДП «АМПУ», які залишилися після задоволення всіх вимог у виконавчому провадженні № 55468097 від 04 січня 2018 року та дії щодо закінчення виконавчого провадження № 55468097 від 04 січня 2018 року неправомірними.

Постанову старшого державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС м. Київ Домбровського Р.А. про закінчення виконавчого провадження № 55468097 від 04 квітня 2018 року скасовано.

Зобов`язано Святошинський районний відділ ДВС м. Київ перерахувати на рахунок ДП «АМПУ» кошти в розмірі 47 692 грн. 71 коп. на банківські реквізити.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції Святошинський районний відділ ДВС м. Київ подав на неї апеляційну скаргу та посилаючись на те, що стягнуті з боржника грошові кошти перераховані в повному обсязі за призначенням стягувачу та до Державного бюджету та він не є розпорядником коштів, які згідно рішення суду зобов`язано перерахувати, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ДП «АМПУ» відмовити повністю.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року задоволено апеляційну скаргу Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 червня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення у справі, яким відмовлено у задоволенні скарги ДП «АМПУ» на дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Домбровського Р.А.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що спір виник щодо розміру неперерахованих коштів, такий спір відповідно до закону підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження з дотриманням процедури, визначеної відповідним процесуальним законом.

З огляду на викладене висновок суду першої інстанції про протиправність дій та незаконність постанови старшого державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження та неперерахування боржнику коштів в сумі 47 692 грн.71 коп., що залишилися після задоволення всіх вимог за виконавчими документами, є передчасним.

Виходячи з заявлених ДП «АМПУ» вимог, на думку колегії суддів, вони підлягають розгляду в порядку позовного провадження, а отже відсутні підстави для їх задоволення в порядку оскарження рішень, дій, бездіяльності державного виконавця.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 червня 2021 року вищезазначена постанова суду апеляційної інстанції скасована, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Мотивуючи постанову, суд касаційної інстанції вказав, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про наявність спору про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

Відтак, оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції була ухвалена з порушенням норм процесуального права, відповідно підлягає скасуванню.

Відмовляючи у задоволенні скарги з процесуальних підстав, суд апеляційної інстанції не здійснював перегляд справи по суті, тому і суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості надати оцінку законності та обґрунтованості розгляду скарги по суті.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що в силу приписів ч.2 ст.372 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (ч. 5 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.ч.1,2,3,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвала суду вказаним положенням закону в повній мірі не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 14 листопада 2017 року, стягнуто з ДП «АМПУ» на користь ОСОБА_1 139 233 грн. 36 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 2 000 грн. моральної шкоди, 42 грн.67 коп. судових витрат. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу за один календарний місяць - лютий 2017 року в сумі 15556 грн.80 коп.

На виконання вказаного рішення суду, 09 жовтня 2017 року Заводським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист № 487/268/17 щодо стягнення з ДП «АМПУ» на користь ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу за один календарний місяць лютий в сумі 15 556 грн. 80 коп.

На підставі цього виконавчого документа, 21 листопада 2017 року старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Домбровським Р.А. (далі - державний виконавець Домбровський Р.А.) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55089744 та стягнуто з ДП «АМПУ» виконавчий збір у сумі 1 555 грн. 68 коп.

Того ж дня, старшим державним виконавцем боржнику було направлено вимогу-попередження, якою останнього зобов`язано терміново сплатити заборгованість у межах суми звернення стягнення - 15 556 грн. 80 коп.; виконавчий збір - 1 555 грн. 68 коп.; витрати виконавчого провадження - 200 грн., на загальну суму - 17 312 грн. 48 коп. (т.3 а.с.10-11).

На виконання вимоги державного виконавця ДП «АМПУ» платіжним дорученням № 34578209 від 21 листопада 2017 року сплатило на рахунок Святошинського РВ ДВС м. Київ кошти в сумі 14 278 грн.91 коп., з яких: 12 523 грн. 23 коп. заробітна плата за час вимушеного прогулу за один календарний місяць, з утриманням відповідних податків ним була сплачена з утриманням відповідних податків та зборів; 1555 грн.68 коп. виконавчий збір та 200 грн. витрати виконавчого провадження (т.3 а.с.18).

05 квітня 2018 року старшим державним виконавцем Домбровським Р.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 55089744 на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (т.3 а.с. 12).

04 грудня 2017 року Заводським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист № 487/268/17 про стягнення з ДП «АМПУ» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 139 233 грн.36 коп., моральної шкоди в сумі 2 000 грн. та судових витрат 42 грн.67 коп.

На підставі цього виконавчого листа, 04 січня 2017 року старшим державним виконавцем Домбровським Р.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55468097 та з ДП «АМПУ» стягнуто виконавчий збір у розмірі 14 127 грн.60 коп. Того ж дня, боржнику направлено вимогу-попередження та зобов`язано терміново сплатити заборгованість у межах суми звернення стягнення - 141 276 грн. 03 коп.; виконавчий збір - 14 127 грн. 60 коп.; витрати виконавчого провадження - 200 грн., на загальну суму - 155 603 грн. 63 коп. (т.3 а.с.13-14).

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 04 січня 2017 року та описані вище дії державного виконавця, вчинені під час здійснення виконавчого провадження №55468097, зокрема розмір стягнення виконавчого збору скаржником не оскаржувалися.

16 березня 2018 року Миколаївською філією ДП «АМПУ» на рахунок Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві були перераховані кошти в загальній сумі 115 539 грн.97 коп., із зазначенням:

- у платіжному дорученні № 332 - 14 370 грн.27 коп., з яких: 14 127 грн.60 коп. - виконавчий збір, 200 грн. - витрати виконавчого провадження, 42 грн.67 коп. - судовий збір;

- у платіжному дорученні № 328 - 101 169 грн.63 коп., з яких: 99559 грн.63 коп. - заробітна плата за час вимушеного прогулу, 1 610 грн. - моральна шкода (т. 3 а.с. 21).

Із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 139 233 грн.36 коп. та із суми моральної шкоди в розмірі 2000 грн. відповідно до ст.136, ст.168 Податкового кодексу України боржником були утримані та сплачені до Державного бюджету України відповідні податки та збори, а саме: згідно платіжного доручення № 225 від 22 лютого 2018 року сплачено єдиний соціальний внесок в сумі 27 208,86 грн.; згідно платіжного доручення № 329 від 16 березня 2018 року сплачено податок з доходів фізичних осіб в сумі 22 621 грн.78 коп.; згідно платіжного доручення № 331 від 16 березня 2018 року сплачено військовий збір в сумі 1 885 грн.15 коп.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ДП «АМПУ» в межах виконавчого провадженням № 55468097 вдруге сплатило на рахунок Святошинського районного відділу ДВС м. Київ кошти в розмірі 113 984 грн.22 коп.:

-на підставі платіжного доручення № 40068214 від 26 березня 2018 року - 99559грн.63 коп. з призначенням платежу середній заробіток за час вимушеного прогулу, з утриманням відповідних податків та зборів;

-на підставі платіжного доручення № 40068218 від 26 березня 2018 року 1610 грн. - моральної шкоди, з утриманням відповідних податків та зборів;

-на підставі платіжного доручення № 40068220 від 26 березня 2018 року 42 грн.67коп. - судових витрат;

-на підставі платіжного доручення № 40068219 від 26 березня 2018 року 200 грн. - витрат виконавчого провадження;

-на підставі платіжного доручення № 40068215 від 26 березня 2018 року 12 571грн. 92 коп. - виконавчого збору.

04 квітня 2018 року старшим державним виконавцем Домбровським Р.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 55468097 на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» (т.3 а.с. 12).

Таким чином, МФ ДП «АДМПУ» та ДП «АМПУ» на виконання вимог державного виконавця двічі сплачено заборгованість, витрати виконавчого провадженням та виконавчий збір за виконавчим провадженням № 55468097.

За такого, стягувач переплатив кошти на рахунок Святошинського РВДВС м. КИЇВ ГТУЮ у м. Києві у розмірі 113 984 грн.22 коп.

25 квітня 2018 року ДП «АМПУ» звернулася до Святошинського відділу ДВС з листом про повернення помилково перерахованих коштів, відповіді на час звернення до суду з цією скаргою отримано не було

Із наданих суду апеляційної інстанції платіжних доручень вбачається, за розпорядженнями державного виконавця стягнуті грошові суми виплачені наступним чином: за платіжними дорученнями №3882 та № 3881 від 19 березня 2018 року перераховані витрати виконавчого провадження в сумі 51 грн. і 149 грн. відповідно; за платіжними дорученнями № 3883 від 19 березня 2018 року та № 4741 від 05 квітня 2018 року перераховані кошти стягувачу в сумі 101 169 грн. 63 коп. і 40 106, 40 грн.; за платіжними дорученням № 4742 від 05 квітня 2018 року перераховано виконавчий збір в сумі 14 127 грн. 60 коп. та платіжними дорученням № 6253 від 02 травня 2018 року перераховано скаржнику надмірно стягнуті кошти в сумі 67 847 грн. 19 коп.

02 травня 2018 року на рахунок ДП «АМПУ» від Святошинського РВДВС м Київ надійшли кошти в розмірі 67 847 грн.19 коп. як перерахування надмірно стягнутих коштів.

Задовольняючи скаргу суд першої інстанції зазначив, що переплата ДП «АМПУ» за виконання судового рішення становить 47 692 грн.71 коп., тому державний виконавець був зобов`язаний видати відповідне розпорядження та повернути залишок коштів у повному обсязі на банківський рахунок ДП «АМПУ». За вказаних обставин підстав для закриття виконавчого провадження у державного виконавця не було.

Проте не з усіма висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльність державних виконавців, що є складовою права на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Одним із засобів юридичних захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність.

У справі "Soering vs UK" Європейський суд визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинно відповідати вимогам статті 6 Конвенції. Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням.

Вказаний висновок повинен застосовуватися як до стягувача, так і до боржника у виконавчому провадженні, оскільки закон надає боржнику право оскарження дій та рішень виконавця виключно до суду, і боржник має право на ефективний захист його прав судом і контроль за виконанням судового рішення у спосіб та у порядку, передбаченому законом.

Виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.9 ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» ( далі - Закон N 1404-VIII) виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

За правилами ч.1 ст.74 Закону N1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання рішень інших органів можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.18 Закону N 1404-VIII).

Крім того, серед обов`язків виконавця також закріплено здійснення заходів примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Справляння і сплата податку з доходів фізичних осіб є обов`язком працівника, податковим агентом якого в силу закону виступає роботодавець, суд, задовольняючи вимоги про оплату праці, визначає суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що вказує в резолютивній частині рішення.

Проте, у рішенні Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2017 року у справі № 487/268/17 не зазначено, що сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди стягнуто з роботодавця на користь працівника без урахування податків і зборів.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 лютого 1995 року № 100, при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Таким чином, суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів, які підлягають сплаті податковим агентом.

Відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також підлягали відрахуванню податки і збори.

Захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси.

Конкретний спосіб, в який здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин, тому обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності та при визначенні її розміру враховуються вимоги розумності і справедливості.

Водночас відповідно до п/п.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України дохід з джерелом походження з України - це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи, є платником податку з доходів фізичних осіб. Об`єктом оподаткування резидента є, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання)

За приписами пп.163.1.1 ст.163 ПК України, об`єктами оподаткування резидента є: зокрема, загальний місячний(річний) оподаткований дохід, до якого також включається дохід у вигляді заробітної плати нарахованої( виплаченої) податнику податку відповідно до умов трудового договору(контракту) ( пп.164.2.1 п.164.2 ст.164 ПК України).

Згідно з п/п. «а» п/п. 164.2.14 п.164.2 ст.164 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю.

При цьому, відповідно до п/п 168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст.167 ПК України (за загальним правилом 18 %).

Ставка військового збору становить 1.5% об`єкта оподаткування, визначеного пп.12 п.16-1 підрозділу 1- розділу ХХ Кодексу( пп.1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ).

Таким чином, якщо юридична особа відшкодовує (виплачує) на користь фізичної особи моральну шкоду, завдану порушенням трудових прав, ця особа, виступаючи щодо такої фізичної особи податковим агентом, зобов`язана (у випадках, передбачених ПК України) утримати і перерахувати податок із суми такого доходу.

Подібні за змістом висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах були викладені у постанові Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 359/10023/16-ц (провадження № 61-14794св18).

За змістом ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ДП «АМПУ» при виконанні рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 вересня 2017 року у справі №487/268/17 в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди діяло відповідно до вимог податкового та трудового законодавства та як податковий агент обґрунтовано утримало із визначених судом сум податок на доходи фізичних осіб 18 % та військовий збір у розмірі 1,5 %, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшена на суму податків і зборів, які підлягають сплаті податковим агентом.

ДП «АМПУ» двічі на виконання рішення суду сплатило суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральну шкоду, з яких утримано обов`язкові платежі та збори, судовий збір та витрати виконавчого провадження. В той же час старший державний виконавець, з огляду на зазначення у рішенні суду про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу 139 233 грн.36 коп. та моральної шкоди 2000 грн. без вказівки про стягнення сум з врахуванням сплати обов`язкових платежів чи ні, перерахував на користь стягувача кошти (без врахування необхідності утримання податковим агентом (боржником) податків та обов`язкових платежів) на загальну суму 141 233 грн.36 коп. (16 березня платіжне доручення №328 -101269 грн.63 коп. та за розпорядженням №55468097 від 04 квітня 2018 року - 40106 грн. 40 коп.)

У випадку, якщо у державного виконавця виникає потреба у роз`яснені резолютивної частини рішення, викладеної у виконавчому документ, то згідно з ч 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» він має право на звернення до суду, який видав виконавчий документ із заявою про роз`яснення відповідного рішення чи змісту виконавчого документа, якщо резолютивна частина рішення викладена у документі не зрозуміла.

Адже від правильного розуміння державним виконавцем змісту рішення, що підлягає виконанню, залежить зміст і характер виконавчих дій, потрібних для його виконання, усвідомлення ним змісту рішення є необхідною передумовою здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.6 ст.47Закону N1404-VIII визначено, що стягнуті з боржника кошти, що залишилися після задоволення всіх вимог за виконавчими документами, перераховуються боржнику (крім випадків повернення коштів іншим особам).

Проте зважаючи на те, що ДП «АМПУ» двічі на виконання рішення суду сплатило суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральну шкоду, судовий збір та витрати виконавчого провадження, то переплачені боржником кошти у розмірі 113 984 грн.22 коп., 67 847 грн.19 коп. як вважає державний виконавець, підлягають поверненню, оскільки надмірно сплачені стягувачем.

Таким чином, державним виконавцем не вжито передбачених чинним законодавством заходів, спрямованих на повернення надлишково стягнутих з доходу боржника коштів у виконавчому провадженні у повному обсязі, у порядку визначеному п. 6 ст. 47 Закону N 1404-VIII, що свідченням того, що в ході здійснення виконавчого провадження допущено порушення прав боржника, яке призвело до негативних наслідків.

За змістом ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За приписами ст. 40 Закону Закон N 1404-VIII визначені наслідки закінчення виконавчого провадження, а саме: у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 41 Закону N 1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що за наявності встановленого судом суттєвого порушення прав боржника у виконавчому провадженні - усунути порушення та поновити порушене право боржника при наявності закінченого виконавчого провадження не можливо, з урахуванням ч.2 ст. 40 Закону N 1404-VIII.

Усунути порушення та поновити порушене право боржника можливо лише після відновлення виконавчого провадження за постановою виконавця, що можливо лише після скасування постанови про закінчення виконавчого провадження відповідно до ч.1 ст. 41 цього Закону України.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду про визнання дій старшого державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС м. Київ Домбровського Р.А. в частині неперерахування коштів на рахунок ДП «АМПУ», що залишилися після задоволення всіх вимог у виконавчому провадженні неправомірними та скасування постанови старшого державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС м. Київ Домбровського Р.А. про закінчення виконавчого провадження № 55468097 від 04 квітня 2018 року, та не вбачає підстав для його скасування в цій частині.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, суд не може підміняти державний орган, дії, бездіяльність якого оскаржуються, приймати замість нього рішення, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

За такого, оскаржене судове рішення у частині задоволення скарги про визнання дій старшого державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС м. Київ Домбровського Р.А. щодо закінчення виконавчого провадження неправомірними та зобов`язання Святошинський районний відділ ДВС м. Київ перерахувати на рахунок ДП «Адміністрація морських портів України» кошти в розмірі 47 692 грн.71 коп., постановлені з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У постанові про відкриття виконавчого провадження від 04 січня 2017 року зазначено про стягнення із боржника виконавчого збору у розмірі 14127 грн. 60 коп., який платіжним дорученням від №332 від 16 березня 2018 року МФ ДП «АМПУ» сплачено на рахунок ДВС.

Однак ця постанова не оскаржувалась божником у передбаченому законом порядку, а є чинною, а тому вимоги скарги на дії ДВС про необхідність повернення коштів з врахуванням 1555 грн.68 коп. (як різниця між помилково нарахованого, на думку боржника, та фактично сплаченого) виконавчого збору, за вказаних обставин є передчасним.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом першої інстанцій повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, оскаржене судове рішення у частині вирішення вищезазначених вимог скарги ДП «АМПУ» підлягають скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні скарги у цій частині оскільки ці вимоги не можуть вважатись обґрунтованими, так як чинне процесуальне законодавство України не наділяє суди повноваженнями щодо зобов`язання державних виконавців вчиняти або утриматися від вчинення певних виконавчих дій, що не звільняє державного виконавця від обов`язку усунути порушення, встановлені судовим рішенням.

Більш того, вимоги скарги про визнання дій старшого державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС м. Київ Домбровського Р.А. щодо закінчення виконавчого провадження неправомірними, при наявності вимоги про визнання неправомірним рішення цього державного виконавця, а саме: постанови про закінчення виконавчого провадження, є зайвим.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

При таких обставинах ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 червня 2019 року в частині визнання дій старшого державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС м. Київ Домбровського Р.А. щодо закінчення виконавчого провадження неправомірними та зобов`язання Святошинський районний відділ ДВС м. Київ перерахувати на рахунок ДП «Адміністрація морських портів України» кошти в розмірі 47 692,71 грн. скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволені цих вимог. В іншій частині ця ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381,382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві - задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 червня 2019 року в частині визнання дій старшого державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС м. Київ Домбровського Р.А. щодо закінчення виконавчого провадження неправомірними та зобов`язання Святошинський районний відділ ДВС м. Київ перерахувати на рахунок ДП «Адміністрація морських портів України» кошти в розмірі 47 692,71 грн. скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволені цих вимог.

Це ж судове рішення в частині визнання дій старшого державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС м. Київ Домбровського Р.А. щодо неперерахування коштів на рахунок ДП «АМПУ», що залишилися після задоволення всіх вимог у виконавчому провадженні неправомірними та скасування постанови старшого державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС м. Київ Домбровського Р.А. про закінчення виконавчого провадження № 55468097 від 04 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

В.І. Темнікова

Повний текст постанови складено 09 серпня 2021 року