233 Справа №233/4080/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Наумик О. О., за участі секретаря судового засідання Мішиної А. А., розглянувши заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) «про перегляд заочного рішення»,

У С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 жовтня 2019 року у цивільній справі № 233/4080/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 «про розірвання шлюбу» шлюб між сторонами, зареєстрований 13 січня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №12, розірвано.

Судовою ухвалою від 12.08.2021 прийнято заяву відповідачки про перегляд заочного рішення.

У судове засідання з розгляду заяви про перегляд заочного рішення сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, не з`явилися, що за приписами ч.1 ст.287 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви.

Вирішуючи питання про можливість скасування заочного рішення і обґрунтованості заяви про перегляд заочного рішення, суд виходив з такого:

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Обґрунтовуючи необхідність перегляду заочного рішення, відповідачка посилається на таке:

«Під час винесення заочного рішення, судом не було вирішено питання щодо повернення ОСОБА_1 дошлюбного прізвища « ОСОБА_3 ».

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки ОСОБА_1 при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу відновити його на дошлюбне прізвище, а саме на « ОСОБА_3 ».

З огляду на те, що ОСОБА_1 заявляє вимогу про зміну свого прізвища на дошлюбне, у рішенні суду має бути зазначено про вибір позивачем прізвища після розірвання шлюбу.

Отже, після розірвання шлюбу прізвище заявнику слід відновити з « ОСОБА_4 » на дошлюбне « ОСОБА_3 ».

Щодо задоволення позову про розірвання шлюбу, необхідно виходити з того, що з січня 2019 року спільне сімейне життя ОСОБА_1 не склалося з ОСОБА_2 через різні погляди на життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, внаслідок чого у сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до припинення подружніх стосунків. З січня 2019 року по теперішній час спільне господарство не ведеться, тому наполягаю на розірванні шлюбу. Подальше спільне життя з ОСОБА_2 та збереження шлюбу суперечило б моїм інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню».

Таким чином відповідачка не спростовує правильність висновку суду за заочним рішенням, яке просить переглянути, про необхідність розірвання шлюбу, тобто правильність вирішення справи по суті спору розірвання шлюбу.

Посилання відповідачки на ту обставину, що судом не було враховано її право після розірвання шлюбу відновити прізвище на дошлюбне, не має істотного значення для правильного вирішення справи, оскільки питання зміни прізвища не віднесене до предмету доказування у такій категорії справ.

Так, стаття 113 СК України закріплює право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Цей закон не покладає на суд обов`язку зазначення у судовому рішенні про зміну прізвища стороною у справі після розірвання шлюбу.

Проте таке право з набранням рішенням законної сили сторона не втрачає і має право заявити про відновлення свого дошлюбного прізвища під час державної реєстрації розірвання шлюбу, як то передбачено частиною 6 статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», за положеннями якої той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу.

За наведених обставин суд не вбачає підстав для перегляду заочного рішення.

Згідно з ч.3 ст.278 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Тож заява підлягає залишенню без задоволення.

Діючий ЦПК України не передбачає можливості оскарження судової ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (п.22 ч.1 ст.353 ЦПК України передбачене оскарження в апеляційному порядку окремо від рішення суду ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви про перегляд заочного рішення).

Проте за приписами ч.4 ст.278 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись п.1 ч.3 ст.278 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про перегляд заочного рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 жовтня 2019 року у цивільній справі № 233/4080/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 «про розірвання шлюбу» залишити без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: