Справа № 333/2779/16-ц
Провадження № 6/333/1/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого-судді Кулик В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Даниленко В.С.,

заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, заяву ОСОБА_1 про розстрочку судового рішення по справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

07.03.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розстрочку судового рішення від 29.11.2016 року по цивільній справі за позовом Концерну «МТМ» в особі філії Концерну «МТМ» до ОСОБА_1 про стягнення 656 грн. 05 коп. заборгованості за спожиті послуги та 726 грн. 60 коп. судового збору.

В обґрунтування заяви посилається на те, що його щомісячний дохід, який складає 121 грн. 52 коп., не дозволяє заявнику сплатити суму, яку стягнуто з нього за рішенням суду.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки на електронну адресу позивача по справі.

Представник Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, вирішення питання по суті справи просить залишити на розсуд суду.

Судом встановлено, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2016 року, ухваленому у цивільній справі № 333/2779/16-ц за позовом Концерну «МТМ» в особі філії Концерну «МТМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, позовні вимоги позивача задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 656 грн. 05 коп. заборгованості за спожиті послуги та 1 378 грн. судового збору.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 02.03.2017 року рішення суду першої інстанції від 29.11.2016 року частково скасовано та зменшено розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь Концерну «МТМ» судових витрат з 1 378 грн. 00 коп. до 726 грн. 60 коп.

07.03.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розстрочку судового рішення від 29.11.2016 року по цивільній справі за позовом Концерну «МТМ» в особі філії Концерну «МТМ» до ОСОБА_1 про стягнення 656 грн. 05 коп. заборгованості за спожиті послуги та 726 грн. 60 коп. судового збору.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.03.2017 року у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 29.05.2017 року ухвалу судді першої інстанції від 09.03.2017 року скасовано, з підстав відсутності відомостей про виклик сторін, та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.07.2017 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Запорізької області від 02.03.2017 року, у зв`язку з чим витребувано із Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу та 02.11.2017 року останню направлено до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Постановою Верховного Суду від 23.09.2019 року, рішення Апеляційного суду Запорізької області від 02.03.2017 року залишено без змін.

07.10.2019 року справа надійшла до суду першої інстанції.

07.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2019 року у цивільній справі № 333/2779/16-ц за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визнано неподаною та повернуто заявнику.

Крім того, 08.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Запорізького апеляційного суду з заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Запорізької області від 02.03.2017 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 10.12.2019 року вищевказану заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 19.02.2020 року ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2019 року про повернення заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі № 333/2779/16-ц скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 28.02.2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 10.12.2019 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Ухвалою Комунарького районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2020 року провадження по справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2016 року, закрито.

Ухвалою Комунарького районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2020 року, заяву ОСОБА_1 про зупинення виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим на підставі рішення суду у цивільній справі № 333/2779/16-ц за позовом Концерну «МТМ» в особі філії Концерну «МТМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, залишено без задоволення.

Ухвалою Комунарького районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення по цивільній справі № 333/2779/16-ц відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 14.07.2020 року ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2020 року, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення по цивільній справі № 333/2779/16-ц відмовлено, скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 07.08.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2020 року, визнано неподаною та повернуто останньому.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.03.2021 року заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення по цивільній справі № 333/2779/16-ц за позовом Концерну «МТМ» в особі філії Концерну «МТМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, залишено без задоволення.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 19.05.2021 року ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.03.2021 року, залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 17.06.2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 19.05.2021 року за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання рішення у цивільній справі № 333/2779/16-ц.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про розстрочку судового рішення необхідно відмовити з наступних підстав.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розстрочку виконання рішення суду 07.03.2017 року, в цей час діяли норми ЦПК України в редакції від 18.03.2004 року.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147-VIII.

Згідно з п. 11 ч. 1 розділу XІІІ Перехідних положень ЦПК України від 15.12.2017 року заяви, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Так, відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Варто зазначити, що суд у вирішенні цих питань повинен також враховувати те, що обставини, за яких виконання рішення неможливе, повинні існувати насправді, в реальності, та безпосередньо перешкоджати його виконанню в строки, в обсязі та в порядку, визначені у рішенні. Тому суд не може вважати підставами для надання відстрочки або розстрочки виконання рішення, зміни чи встановлення способу і порядку його виконання обставини, які зумовлені суб`єктивним фактором.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року № 14 встановлено, що судам у вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відсточку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання потрібно мати на вазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, керуючись особливим характером обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 76, 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено з матеріалів цивільної справи, 14.11.2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя був виданий виконавчий лист на підставі рішення Апеляційного суду Запорізької області від 02.03.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Концерну «МТМ» заборгованості у розмірі 656 грн. 05 коп. та судового збору у розмірі 726 грн. 60 коп.

Як встановлено Запорізьким апеляційним судом в постанові від 19.05.2021 року:

1) постановою старшого державного виконавця Комунарського ВДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кабаченко Ю.Ю. від 28.01.2020 року було відкрито виконавче провадження про стягнення загальної заборгованості з ОСОБА_1 у розмірі 1 382 грн. 65 коп.;

2) постановами старшого державного виконавця Комунарського ВДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кабаченко Ю.Ю. від 28.01.2020 року стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 138 грн. 27 коп. та 69 грн.;

3) постановою старшого державного виконавця Комунарського ВДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кабаченко Ю.Ю. від 28.02.2020 року внесено виправлення у постанову від 28.01.2020 року в частині зазначення розміру виконавчого збору як «254 грн. 84 коп.», замість помилково вказаного як «69 грн.».

Запорізьким апеляційним судом в своїй постанові зроблено висновок про те, що розмір заборгованості ОСОБА_1 за рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 02.03.2017 року та витрат зі сплати виконавчого збору всього становить 1 775 грн. 76 коп.

4) постановою старшого державного виконавця Комунарського ВДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кабаченко Ю.Ю. від 13.05.2020 року знято арешт майна боржника ОСОБА_1 , розташованого за адресою: «…».4

5) постановою старшого державного виконавця Комунарського ВДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кабаченко Ю.Ю. від 14.05.2020 року виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь Концерну «МТМ» заборгованості у розмірі 1 382 грн. 65 коп. закінчено у зв`язку із сплатою боржником заборгованості та витрат на виконавче провадження, через надходження на депозитний рахунок відділу ДВС 1 775 грн. 80 коп.

Запорізький апеляційний суд в своїй постанові зазначив дослівно «Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що рішення суду боржником виконано у повному обсязі». Дана постанова Запорізького апеляційного суду набрала законної сили 19.05.2021 року.

Частиною 5 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Таким чином, судом встановлено, що рішення Апеляційного суду Запорізької області від 02.03.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Концерну «МТМ» заборгованості у розмірі 656 грн. 05 коп. та судового збору у розмірі 726 грн. 60 коп. виконано у повному обсязі, про що свідчить постанова державного виконавця від 14.05.2020 року про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з його виконанням.

Надаючи правову оцінку щодо посилання заявника (відповідача по справі) на те, що неможливість виконання судового рішення обумовлена його скрутним фінансовим становищем, не має достатніх коштів для виконання рішення суду, суд вважає їх безпідставними, оскільки рішення суду на день розгляду його заяви вже виконане у повному обсязі, виконавче провадження за виданим Комунарським районним судом м. Запоріжжя виконавчим документом від 14.11.2019 року закрито, а тому заява ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2016 року у цивільній справі № 333/2779/16-ц, яке було змінено рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 02.03.2017 року № 22-14/778/17 та постановою Верховного суду від 23.09.2019 року, рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 435 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку судового рішення у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала суду відповідно до ст. 261 ЦПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду згідно з ст. 354 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 12 серпня 2021 року.

Суддя: Кулик В.Б.