Справа №173/760/21
Провадження №2/173/531/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Бас Я.А., про визначення додаткового строку для прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

30.04.2021 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 , з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Бас Я.А.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30.04.2021 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовче судове засідання на 02.08.2021 року.

02.08.2021 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 02.08.2021 року

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

На день смерті ОСОБА_2 , відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, що розташована на території с. Перше Травня Кам`янського району Дніпропетровської області.

ОСОБА_2 , залишила на його ім`я заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Бас Я.А., 20.11.2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 1180.

09.04.2021 року він звернувся до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Бас Я.А., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадину за заповітом на вищезазначену земельну ділянку. Але постановою нотаріуса від 09.04.2021 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 .

Причиною відмови було те, що в зазначений строк заяву про прийняття спадини до нотаріуса він не подав, разом із спадкодавцем зареєстрований не був, що й стало підставою звернення до суду.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі за підставами, викладеними в позовній заяві.

Відповідач, представник Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за відсутності його представника. Згідно наданих письмових заперечень проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що позивач пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини без поважних причин тому підстави для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

На день смерті ОСОБА_2 , відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, що розташована на території с. Перше Травня Кам`янського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією Державного акту про право приватної власності на землю.

ОСОБА_2 , залишила на ім`я позивача заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Бас Я.А., 20.11.2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 1180, що підтверджується копією заповіту .

09.04.2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Бас Я.А., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадину за заповітом на вищезазначену земельну ділянку. Але постановою нотаріуса від 09.04.2021 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 .

Причиною відмови було те, що в зазначений строк заяву про прийняття спадини до нотаріуса він не подав, разом із спадкодавцем зареєстрований не був, що підтверджується копією постанови нотаріуса.

З наведеного вище судом встановлено, що порушені права позивача щодо прийняття спадщини. Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення його порушеного права, передбачений нормами ЦК України, а саме визнання причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з яким погоджується суд.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного:

За нормами ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач посилається на те, що пропустив строк для прийняття спадщини в зв`язку з тим, що помилково вважав, що якщо існує заповіт, то він автоматично приймає спадщину. Крім того інших спадкоємців, які б претендували на спадщину після смерті ОСОБА_2 , немає.

Таким чином на думку суду позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин .

Судом також встановлено, що інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2 , до приватного нотаріуса не звертались, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 27/2021.

Також суд враховує, що з моменту смерті спадкодавця і до звернення позивача до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини пройшов нетривалий період часу. Позивач не проживав разом зі спадкодавцем, не був членом її сім`ї, тому міг не бути своєчасно проінформованим про смерть спадкодавця та відкриття спадщини. І відповідач доказів того, що позивач був своєчасно обізнаним про дані обставини суду не надав.

Відповідно до правової позиції ВС/КЦС, викладеній у справі № 681/203/17 від 17.10.2018 року зазначається, що незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про визначення додаткового строку про прийняття спадщини є підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідачем також не надано доказів того, що саме він претендує на дану спадщину та звертався із заявами до суду про визнання спадщини відумерлою.

За наведених вище обставин, на думку суду причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачем суд вважає поважними та вважає за потрібне визначити позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини. Також суд вважає, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачу тривалістю в два місяці з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору суд, вважає за можливе покласти на позивача, так як не вбачається вини відповідача у порушенні прав позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 293 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Бас Я.А., про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 тривалістю в два місяці з моменту набрання чинності рішенням суду.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 908.00 грн. покласти на позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не буле вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення

Повний текст рішення виготовлений: 02.08.2021 року

Суддя Петрюк Т.М

Направлене до ЄДРСР: 04.08.2021 року

Дата набрання законної сили: 02.09.2021 року