Номер провадження: 22-ц/813/6168/21
Головуючий у першій інстанції Бабаков В. П.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Рибачук О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2020 року про відмову у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Суворовського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення неправильності запису в Акті цивільного стану, внесенні змін до актового запису, -

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подала до Суворовського районного суду м. Одеси позовну заяву до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення неправильності запису в Акті цивільного стану, внесенні змін до актового запису. В позовній заяві просила суд встановити неправильність запису в актовому записі про шлюб №1166 від 25 серпня 1961 року, складеному Райбюро ЗАГС Ленінського району м.Одеси в записі присвоєного прізвища дружини після одруження, а саме в графі «Після реєстрації шлюбу присвоєне прізвище дружині» виправити « ОСОБА_2 » на правильне « ОСОБА_3 » та роз`яснити, що у випадку задоволення позову, дане рішення є підставою для внесення змін до актового запису про шлюб №1166 від 25 серпня 1961 року, складеному Райбюро ЗАГС Ленінського району м. Одеси (а.с.1-4).

27 жовтня 2020 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси (головуючий -суддя Бабаков В.П.) у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Суворовського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення неправильності запису в акті цивільного стану, внесення змін до актового запису відмовлено. Суд роз`яснив ОСОБА_1 право звернення до суду з відповідними позовними вимогами за правилами адміністративного судочинства (а.с.6).

30 грудня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала через Суворовський районний суд м. Одеси апеляційну скаргу на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2020 року. Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у сторін виник публічно-правовий спір стосовно оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про шлюб, та вважає, що позов має розглядатися за правилами цивільного судочинства. Апелянт вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим та таким, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням процесуального права. ОСОБА_1 посилається на аналогічний висновок встановлений у постанові Великої Палати Верховного суду від 14.11.2018 року у справі №425/2737/17. Апелянт наголошує на тому, що невірне зазначення прізвища у Державному реєстрі акті цивільного стану громадян порушує її права, ускладнює ідентифікацію її особи та належності їх усіх виданих за життя документів, а факт неправильності у актовому записі прямо впливає на виникнення та припинення особистих та майнових прав. Апелянт звертає увагу суду, що об`єктом перевірки судом у цій справі є не дотримання відповідачем процедури розгляду звернення про внесення змін до актового запису про шлюб й оцінка правомірності дій з відмови у задоволенні цього звернення, а встановлення обставин, що підтверджують або спростовують факт зміни прізвища, що було присвоєне дружині після одруження, і залежно від встановлених обставин вирішення питання про неправильність актового запису про шлюб в частині запису присвоєного прізвища дружини після одруження та забов`язання відповідача внести зміни до цього запису. Апелянт просить суд скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2020 року та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.8-12).

02.04.2021 року від Суворовського районного у м. Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану надійшов лист № 1679/55-21, яким було повідомлено, що в архіві Суворовського районного у м. Одесі ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зберігається актовий запис про шлюб № 1166 від 25.08.1961 року, складений Другим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Прізвище нареченої до державної реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , прізвище після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_5 , що також підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 25.08.1961 року, виданим рай бюро ЗАГС Ленінського району м. Одеси. Відповідач зазначив, що з позовом ознайомлений та просив суд розглянути справу без участі представника відповідача.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

В судовому засіданні 29 липня 2021 року представник апелянта підтримав апеляційну скаргу. Інші учасники провадження в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції до суду не подавали. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що

Позивачем фактично оскаржуються дії суб`єкта владних повноважень, а тому спір, який виник у цих правовідносинах є публічно-правовим та підлягає розгляду за правилами КАС України. Тому суд вирішив відмовити у відкритті провадження в справі та роз`яснив позивача його право на звернення до суду з відповідними позовними вимогами за правилами адміністративного судочинства.

Апеляційний суд, частково задовольняючи апеляційну скаргу, вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка через представника зверталась до Суворовського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану. Разом з тим їй було відмовлено в зв`язку з тим, що подача заяви про внесення змін до актового запису цивільного стану через представника фізичної особи за довіреністю не передбачена законодавством України, оскільки особа повинна звертатися з відповідною заявою самостійно. Також було роз`яснено, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутня інформація щодо зміни прізвища громадянкою ОСОБА_5 на дошлюбне ОСОБА_3 . Заявнику було повідомлено, що не має законних підстав для внесення змін до актового запису про шлюб та роз`яснено його право на звернення до суду для вирішення даного питання по суті (а.с. 27).

В подальшому ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Суворовського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Позивач просить суд встановити неправильність запису в актовому записі про шлюб № 1166 від 25.08.1961 року, складеному райбюро ЗАГС Ленінського району м. Одеси в записі присвоєного прізвища дружини після одруження, а саме «Після реєстрації шлюбу присвоєне прізвище дружині» виправити прізвище « ОСОБА_2 » на правильне « ОСОБА_3 » та роз`яснити, що дане рішення є підставою для внесення змін до актового запису про шлюб.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона не мала наміру після одруження брати прізвище чоловіка та бажала залишитися на своєму дівочому прізвищі « ОСОБА_3 ». Після одруження ОСОБА_1 продовжила використовувати своє дівоче прізвище та не змінювала паспорт. На підтвердження своїх вимог позивачка надала до суду паспорт, договір купівлі-продажу від 13.11.1994 року, довідку про склад сім`ї та реєстрацію від 11.04.2019 року.

Як було вище зазначено, суд першої інстанції відмовив у відкритті провадження в справі, роз`яснивши заявнику право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Разом з тим, такий висновок було зроблено судом першої інстанції передчасно з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону № 2453-VI).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108 - 114 ЦПК).

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

У зв`язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Вирішуючи питання про юрисдикцію спору, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

В даній справі спірні правовідносини пов`язані з установленням обставин присвоєння прізвища після реєстрації шлюбу та залежно від цього правильності чи помилковості актового запису про народження.

Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 49 Цивільного кодексу України; далі ЦК України). Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи, встановлення її походження, та ін. (частина друга статті 49 ЦК України).

Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі Закон).

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (частина перша статті 9 Закону).

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (частина перша статті 22 Закону).

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі Правила).

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

У справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає насамперед у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не має права виходити за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

Перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, ЦК України та іншим законом, не є вичерпним (частина третя статті 270 ЦК України). Позивач звернувся до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права (частина перша статті 273 ЦК України) на відображення достовірної інформації про прізвище в актовому записі, після реєстрації шлюбу, а не для оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану.

Таким чином, об`єктом перевірки є встановлення обставин, що підтверджують або спростовують факт зміни прізвища після реєстрації шлюбу (дотримання порядку присвоєння прізвища після реєстрації шлюбу) та залежно від них вирішення питання про неправильність актового запису про шлюб в частині присвоєного прізвища дружини, а не дотримання Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції процедури розгляду звернення заявника про внесення змін до актового запису про шлюб від 25 серпня 1961 року й оцінка правомірності дій щодо відмови в задоволенні цього звернення.

Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13.03.2019 року в справі № № 466/1150/18, предметом розгляду якої була справа з аналогічними обставинами.

Отже, справа повинна розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував всі обставини, які мають значення для справи та неправильно встановив підстави матеріально-правових вимог позивача, апеляційний суд, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 379 ЦПК України скасовує оскаржувану ухвалу та повертає справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2020 року про відмову у відкритті провадження скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

Повний текст цієї постанови складено 06 серпня 2021 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

29.07.2021 року м. Одеса