Справа № 495/4012/19
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

18 березня 2021 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючої одноособово - судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Чеботарьовій В.В.,

розглянувши у відкритому засіданні цивільну справу за позовом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки.

Свої позовні вимоги представник позивача обгрунтовує тим, що в ході перевірки державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель виявлено, що вздовж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:001:0140), площею 0,1390 га, встановлено металеву огорожу та розташована нежитлова будівля, збудовано сухий насип (дамбу), який охоплює також землі водного фонду загальною площею 0,3762 га. Даний факт підтверджується актом обстеження земельної ділянки №134-ДК/121/АО/Ю/01/-18 від 02.04.2018 року.

Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель в Одеській області складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 02.04.2018 року №134-ДК/243/АП/09/01/-18, відповідно до якого в результаті перевірки виявлено самовільне зайняття земельних ділянок земель водного фонду та земель житлової та громадської забудови гр. ОСОБА_1 , та фактичне використання земельних ділянок за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду). Листом Білгород-Дністровської міської ради (вих. №18-15-0.45-602/90-18 від 06.04.2018 року), листом Білгород-Дністровської районної Державної адміністрації (вх. 14-4207/0/1 від 08.05.2018 року) Держгеокадастр проінформовано, що відомостей щодо землевласників або землекористувачів запитуваної земельної ділянки не вказано, технічна документація щодо вказаних земельних не розроблялась.

Таким чином, ОСОБА_1 на момент перевірки, самовільно зайняв та використовував земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0140, площею 0,1390 га, за категорією - землі громадської та житлової забудови, та земельну ділянку водного фонду, площею 0,3762 га, що розташовані на території м. Білгород-Дністровський Одеської області без жодних правових підстав. Рішення щодо передачі вказаних земельних ділянок у власність чи користування фізичним чи юридичним особам (в тому числі відповідачу) органами виконавчої влади чи місцевого самоврядування не приймались, що підтверджує факт самовільного зайняття відповідачем ОСОБА_1 земельних ділянок.

За результатами перевірки державним інспектором відносно ОСОБА_1 складені протоколи про адміністративні правопорушення №134-ДК/0056П/07/01/-18 від 07.05.2018 року та №134-ДК/0057П/07/01/-1 від 07.05.2018 року за ст. 53-1 КУпАП. За результатами розгляду вказаних протоколів винесено постанови про накладення адміністративного стягнення №134-ДК/0045По/08/01/-18 від 17.05.2018 року та №134- ДК/0046По/08/01/-18 від 15.05.2018 року, відповідно до яких ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена статтею 53-1 КУпАП та накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафів в розмірі 510, 00 грн. Слід зазначити, що Відповідачем вказані постанови оскаржені не були, адміністративні стягнення сплачені у повному обсязі.

Відповідно до виявленого правопорушення, державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог з законодавства України про охорону земель в Одеській області здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0140, площею 0,1390 га, що становить 19969, 83 грн., земельної ділянки водного фонду, площею 0,3762 га, що становить 1040, 86 гривень. Загальний розмір шкоди становить - 21010, 69 грн. Розрахунок заподіяної шкоди проведено відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару грунту) без спеціального дозволу, затвердженої Постановою КМУ від 25 липня 2007 № 963. Таким чином, представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки у розмірі 21010,69 грн. на користь Білгород-Дністровської ради та витрати зв сплати судового збору на користь позивача.

В судове засідання представник позивача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області не з`явився, однак надав на адресу суду заяву, згідно якої просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, однак адвокат Клименко С.Ю., який діє в його інтересах, надав клопотання згідно якого проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, оскільки згідно наданого ним до суду обміру площі земельної ділянки, площа земельної ділянки, яку самовільно зайняв відповідач ОСОБА_1 складає 1378,98 кв.м., що суперечить площі, зазначеній в позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи, наявні докази та пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що в ході перевірки державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель виявлено, що вздовж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:001:0140), площею 0,1390 га, встановлено металеву огорожу та розташована нежитлова будівля, збудовано сухий насип (дамбу), який охоплює також землі водного фонду загальною площею 0,3762 га. Даний факт підтверджується актом обстеження земельної ділянки №134-ДК/121/АО/Ю/01/-18 від 02.04.2018 року.

Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог з законодавства України про охорону земель в Одеській області складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 02.04.2018 року №134-ДК/243/АП/09/01/-18, відповідно до якого в результаті перевірки виявлено самовільне зайняття земельних ділянок земель водного фонду та земель житлової та громадської забудови гр. ОСОБА_1 , та фактичне використання земельних ділянок за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду). Листом Білгород-Дністровської міської ради (вих. №18-15-0.45-602/90-18 від 06.04.2018 року), листом Білгород-Дністровської районної Державної адміністрації (вх. 14-4207/0/1 від 08.05.2018 року) Держгеокадастр проінформовано, що відомостей щодо землевласників або землекористувачів запитуваної земельної ділянки не вказано, технічна документація щодо вказаних земельних не розроблялась.

Таким чином, ОСОБА_1 на момент перевірки, самовільно зайняв та використовував земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0140, площею 0,1390 га, за категорією - землі громадської та житлової забудови, та земельну ділянку водного фонду, площею 0,3762 га, що розташовані на території м. Білгород-Дністровський Одеської області без жодних правових підстав. Рішення щодо передачі вказаних земельних ділянок у власність чи користування фізичним чи юридичним особам (в тому числі відповідачу) органами виконавчої влади чи місцевого самоврядування не приймались, що підтверджує факт самовільного зайняття відповідачем ОСОБА_1 земельних ділянок.

За результатами перевірки державним інспектором відносно ОСОБА_1 складені протоколи про адміністративні правопорушення №134-ДК/0056П/07/01/-18 від 07.05.2018 року та №134-ДК/0057П/07/01/-1 від 07.05.2018 року за ст. 53-1 КУпАП. За результатами розгляду вказаних протоколів винесено постанови про накладення адміністративного стягнення №134-ДК/0045По/08/01/-18 від 17.05.2018 року та №134-ДК/0046По/08/01/-18 від 15.05.2018 року, відповідно до яких ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена статтею 53-1 КУпАП та накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафів в розмірі 510, 00 грн. Відповідачем ОСОБА_1 вказані постанови оскаржені не були, адміністративні стягнення сплачені у повному обсязі.

Відповідно до виявленого правопорушення, державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог з законодавства України про охорону земель в Одеській області здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самоовільного зайняття земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0140, площею 0,1390 га, що становить 19969, 83 грн., земельної ділянки водного фонду, площею 0,3762 га, що становить 1040, 86 гривень. Загальний розмір шкоди становить - 21010, 69 грн. Розрахунок заподіяної шкоди проведено відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару грунту) без спеціального дозволу, затвердженої Постановою КМУ від 25 липня 2007 № 963.

01.11.2018 року на адресу відповідача ОСОБА_1 представниклм позивача було направлено досудову вимогу щодо необхідності сплати шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки у розмірі 21010,69 грн., проте відповідачем зазначену суму до теперішнього часу не сплачено.

Кожна особа, як убачається зі змісту ст.4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов`язання, які виникають з угод або в наслідок заподіяння шкоди.

Згідно ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх видів процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Приписами ст. 16 ЦК України встановлено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків (шкоди).

Стаття 13 Конституції України, серед іншого визначає, що земля, яка знаходяться в межах території України, є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно ст. 80 ЗК України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні.

В силу приписів статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частини першої та другої статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтею 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" визначено, що самовільне зайняття земельної ділянки це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

За змістом ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 цього Кодексу визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За відсутності рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування, юридична особа або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку державної або комунальної форми власності.

Згідно п. 12, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у випадках самовільного зайняття земельних ділянок, псування, забруднення земель чи вчинення інших порушень земельного законодавства шкода відшкодовується відповідно до статей 211, 212 ЗК, статей 22, 623, 1166, 1172, 1192 ЦК особами, що її заподіяли.

Вирішуючи спори про відшкодування власникам землі й землекористувачам шкоди, заподіяної самовільним зайняттям або забрудненням земельних ділянок та іншими порушеннями земельного законодавства, суди мають виходити з того, що відповідно до статті 156 ЗК, статті 1166 ЦК України така шкода відшкодовується у повному обсязі.

Відповідно до ст. 211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

За приписами ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з п. 7 Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покрову (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу (далі - Методика), затвердженою Постановою КМ України від 25.07.2007 року №963, розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться інспекціями Мінприроди або Держземінспекцією та її територіальними органами.

Згідно з п.3.1. Методичних рекомендацій щодо застосування Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покрову без спеціального дозволу, затверджених наказом Державного агентства земельних ресурсів України, Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель від 12.09.2007 №110 (зі змінами від 27.06.2008 року №84), підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним чи фізичним особам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок є матеріали справи про адміністративне правопорушення, які підтверджують факт вчинення правопорушення, а саме: акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства; протокол про адміністративне правопорушення; припис (з вимогою усунення порушення земельного законодавства); акт обстеження земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, сума збитків, нанесених суб`єкту прав на землю, тобто Білгород-Дністровській міській раді підтверджується розрахунком розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки ОСОБА_1 , складеним на підставі матеріалів справи про адміністративне правопорушення, які підтверджують факт вчинення правопорушення.

Суд приймає до уваги та погоджується з наданим позивачем розрахунком суми шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки та критично відноситься до доводів представника відповідача ОСОБА_1 що, площа земельної ділянки, яка зазначена у позові та площа земельної ділянки, яку фактично займає відповідач не співпадає, адже ним не оспорюється сам факт самовільного зайняття земельної ділянки, та саме за зайняття земельної ділянки площею, яка зазначена в позові на відповідача ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, який було ним сплачено та постанова про накладення адміністративного стягнення відповідачем не оскаржувалась, станом на теперішній час дана постанова є чинною та не скасованою.

На підставі усього вищевикладеного, на основі повно та всебічно досліджених доказів, у сенсі розуміння вимог чинного законодавства, із застосуванням його до фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що дійсно у зв`язку з використанням земельної ділянки відповідачем без оформлення належних правовстановлюючих документів, які надають йому право власності або користування вказаною земельною ділянкою, загальною площею 0,1390 га та 0,3762 га, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 як власнику завдано збитків, згідно розрахунку, проведеним відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву /родючості шару ґрунту/ без спеціального дозволу у розмірі 21010,69 грн, які у сенсі розуміння вимог чинного законодавства підлягають повному відшкодуванню, а отже позовні вимоги Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої самовільний зайняттям земельної ділянки заявлені обґрунтовано, є доведеними, та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1921,00 грн., сплачений позивачем згідно платіжного доручення №209 від 15.04.2019 року.

Керуючись ст. ст.13,14 Конституції України, ст.ст. 80, 116, 125, 126, 211 ЗК України, ст.ст. 22, 1166 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81-83, 263, 264, 265, 280-281, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на користь Білгород-Дністровської міської ради (Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Михайлівська, буд. 56, ) шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки у розмірі 21010,69 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на користь Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (м. Одеса, вул. Канатна, буд.83) сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його )її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя