Справа № 191/2789/20
Провадження № 2-з/191/30/21
У Х В А Л А

09 серпня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Твердохліб А.В.

при секретарі Лобовій Ю.Л.,

у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Моніч Михайла Юрійовича, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Синельниківського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Моніч Михайла Юрійовича, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

Позивач ОСОБА_1 посилається на те що його бабуся ОСОБА_3 укладаючи спірний заповіт в інтересах ОСОБА_2 не усвідомлювала та не могла усвідомлювати значення своїх дій, бо була хвора взагалі, а під час складання заповіту була жорстоко побита, приймала сильнодіючі ліки. Просить суд визнати вищезазначений заповіт недійсним.

Свідок ОСОБА_4 суду повідомила, що вона є двоюрідною сестрою позивача та відповідача ОСОБА_2 . Крім того зазначила, що у ОСОБА_3 був інсульт у 2011 році, а потім у 2015 році і вона погано себе почувалаі була прикута до ліжка. Жила ОСОБА_3 сама в АДРЕСА_1 . Доглядом займалась вона та ОСОБА_5 . У травні 2016 році бабуся була дуже сильно побита сином і вона відвозила її у лікарню. ОСОБА_6 забрала бабусю з лікарні щоб покупати і написала відмову від госпіталізації. У ОСОБА_3 були всі діти рівні, любимчиків не було. ОСОБА_3 після лікарні вона вже її не бачила, приїхала провідати, але її не пустили. ОСОБА_3 була побита сильно і нікого не впізнавала.

Свідок ОСОБА_5 суду повідомила, що вона є дочкою померлої ОСОБА_3 та сторони у справі є її племінниками. ОСОБА_3 хворіла гіпертонічною хворобою і у 2011 році у неї був інсульт, внаслідок чого вона була паралізована. Потім вона пролежала ще 4 роки та її у 2015 році знов спаралізовало. У кінці травня 2016 року вона прийшла до свої матері - ОСОБА_3 , яка була дуже сильно побита. Вона одразу визвала поліцію та швидку допомогу. В лікарні матір знаходилась 10 днів. Потім її забрала ОСОБА_6 , повідомивши, що має намір покупати ОСОБА_3 , але потім ОСОБА_7 відмовилась від подальшої госпіталізації. В подальшому її до матері вже не пускали. Також зазначила, що мати її не впізнавала вже до лікарні, тобто до побиття.

Свідок ОСОБА_8 суду повідомила, що знає ОСОБА_9 як сусідку, яка перенесла два інсульти. Також повідомила, що її просила ОСОБА_5 допомогти перевернути ОСОБА_3 , щоб змінити памперс. Крім того зазначила, що до побиття ОСОБА_3 вже її не впізнавала, так як приймала дуже багато ліків. Потім ОСОБА_3 була дуже сильно побита і її забрали в лікарню.

Свідок ОСОБА_10 суду повідомив, що знає покійну ОСОБА_3 як сусідку. Бачив її у 2016 році що до побиття і вона його спочатку не взнала. Потім бабусю побили і забрали в лікарню.

Свідок ОСОБА_11 суду повідомила, що вона є сусідкою ОСОБА_12 , яка до 2016 року мала астму серця та потребувала стороннього догляду. У 2016 році її побив син ОСОБА_13 і бабусю відвезли в лікарню і вона не бачила хто привіз з лікарні. Після лікарні вона бачила ОСОБА_3 , яка її впізнала, але ходить вона не могла, лежала в памперсах.

Свідок ОСОБА_14 суду повідомила, що вона була свідком разом з ОСОБА_15 при складанні заповіту. Вона бачила бабусю через місяць після побиття її сином. ОСОБА_3 перестала ходити, коли її побив син. Вона вийшла до машину, ОСОБА_3 підтримували під руки, всі сіли в автомобіль. ОСОБА_3 розмовляла і впізнавала всіх. Повідомила, що хоче скласти заповіт на внучку- ОСОБА_2 , так як остання її доглядала. ОСОБА_3 перестала ходити, коли її побив син. Підпис у заповіті ОСОБА_3 не ставила, так як була неграмотна. Заповіт підписала інша особа, яка була запрошена з вулиці.

Свідок ОСОБА_6 суду повідомила, що її матір - ОСОБА_3 побив її брат і останню забрали в лікарню. У матері були хвороби серця, був інсульт. Коли забрали матір з лікарні вона приймала препарати які знеболюють. Приходив дільничний, вже після побиття і ОСОБА_3 давала пояснення і все розповідала. ОСОБА_3 хотіла скласти заповіт, але на сказала на кого і вони ждали секретаря. Потім прийшла ОСОБА_14 і ОСОБА_3 склала заповіт, але вона не була присутня при цьому.

Свідок ОСОБА_16 суду повідомив, що знав покійну ОСОБА_3 як сусідку, яка проживала в с.Хорошеве через дорогу. До побиття він спілкувався з нею, вона не могла ходити, її виводила на подвір`я дочка. Коли він спілкувався з ОСОБА_3 , остання плутала імена і не завжди впізнавала його, інколи розповідала якісь нісенітниці. Після того як її побили, він ОСОБА_3 вже не бачив, але зазначив, що її стан здоров`я був поганий вже до побиття.

Свідок ОСОБА_17 суду повідомила. що вона є сімейним лікарем, який обслуговувала ОСОБА_3 та підтвердила, що ОСОБА_3 знаходилась на «Д» обліку з діагнозом ішемічна хвороба серця, кардіосклероз, псевмосклероз, органічне ураження центральної нервової системи. З грудня 2015 року погіршився стан здоров`я, коли вона перенесла гостре порушення мозкового кровообігу, лікувалась амбулаторно денний стаціонар, приймала призначення лікаря, які зазначені у довідці, доданій до клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи. Потім знаходилась на постільному режимі, потребувала стороннього догляду. Сильно погіршився стан ОСОБА_3 після побиття її сином у травні 2016 року, після чого вона була госпіталізована до хірургічного відділення на стаціонарне лікування, але дочка ОСОБА_6 її забрала з лікарня та написала відмову від стаціонарного лікування 10.06.2016 року. Після побиття сином вона вже проживала у дочки ОСОБА_6 . Психотропні препарати вона їй не призначала. ОСОБА_3 орієнтувалась у просторі, впізнавала її. Коли ОСОБА_3 «прокапувалась» її стан покращувався.

Представник позивача ОСОБА_18 заявив клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, яке було підтримано позивачем, на вирішення якої поставити питання:

-з урахуванням індивідуально-психологічних властивостей ОСОБА_3 , а також її хвороб, чи може психологічний стан ОСОБА_3 тягнути неможливість останньої усвідомлювати значення своїх дій та/або керувати ними?

-чи могла ОСОБА_3 15.07.2016 року під час складання спірного заповіту усвідомлювати значення своїх дій, давати їм належну оцінку та керувати ними?

Відповідач та її представник в судовому засідання не заперечували проти задоволення клопотання про призначення експертизи, але просили призначити експертизу саме за їх клопотанням, яке вони вважають, що подане раніше та відповідно до норм ЦПК.

Суд вважає, що клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи підлягає задоволенню.

Згідно ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

В силу п.2 ч.1 ст.105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

При цьому відповідно до ч. 4ст. 103 ЦПК України, питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

За таких обставин, враховуючи підстави позову та предмет доказування, для повного та об`єктивного розгляду справи, встановлення всіх обставин по справі з урахуванням заявлених позовних вимог, для чого є необхідним встановлення психічного стану ОСОБА_3 на момент укладення оспорюваного заповіту, суд вважає необхідним призначити по справі посмертну судово-психіатричну експертизу відносно ОСОБА_3 , зазначивши перелік питань, викладених у клопотанні представником позивача, які співпадають з питаннями відповідача.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст.ст. 102, 103, 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_18 , відповідача ОСОБА_2 , про призначення експертизи, задовольнити.

Призначити у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Моніч Михайла Юрійовича, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, посмертну судово-психіатричну експертизу відносно ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведення якої доручити експертам Комунального закладу «Дніпропетровська психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради» (49115, м. Дніпро, вул. Бехтерєва, 1).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України.

На вирішення експертизи поставити наступні питання:

-з урахуванням індивідуально-психологічних властивостей ОСОБА_3 , а також її хвороб, чи може психологічний стан ОСОБА_3 тягнути неможливість останньої усвідомлювати значення своїх дій та/або керувати ними?

-чи могла ОСОБА_3 15.07.2016 року під час складання спірного заповіту усвідомлювати значення своїх дій, давати їм належну оцінку та керувати ними?

Оплату посмертної судово-психіатричної експертизи покласти солідарно на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В розпорядження експертів направити копію цієї ухвали від 06 серпня 2021 року, матеріали цивільної справи №191/2789/20 в одному томі, №191/859/18 в одному томі, оригінали двох медичних карток №1289 на ім`я ОСОБА_19 , 1939 року народження.

Провадження по справі зупинити до закінчення проведення експертизи.

Встановити строк проведення експертизи один місяць з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити учасникам справи положення ст. 109 ЦПК України, зокрема, про те, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції яка діє з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Головуючий суддя: А. В. Твердохліб