Справа № 215/3591/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Камбул М.О.,

при секретарі судового засідання - Колесник К.М.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Доценко Т.Ю. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

02.06.2021 ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ПрАТ «ПівнГЗК» про стягнення моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві, в якій просить стягнути з відповідача 350 000 грн., в якості відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з смертю її сина ОСОБА_4 .

Вказує, що її син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працював машиністом огрудковувача цеху по виробництву обкотишів № 2 ПрАТ «ПівнГЗК», та ІНФОРМАЦІЯ_4 о 19-28 год. стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого її син загинув.

Відповідно до актів форми Н-1 та Н-5, нещасний випадок стався за наступних обставин: ІНФОРМАЦІЯ_4 наприкінці другої зміни о 19 годині 28 хвилин аварійно від спрацювання захисту перевантаження електродвигуна стрічкового конвеєру ВG 1.013 зупинилася лінія дозування ділянці подріблення сировини, шихтування та огрудкування обкотишів, цеху по виробництву обкотишів № 2. Зупинка сталася внаслідок переповнення концентратом перевантажувального пристрою з конвеєру ВG 1.013 на конвеєр ВG 1.017. При проведені розчищення перевантажувального пристрою о 19-40 год. в його нижній частині під завалом концентрату було знайдене тіло машиніста огрудковувачів ОСОБА_4 без ознаків життя. Згідно свідченню свідків, ОСОБА_4 прибув на роботу ЦВО-2 о 18-50 год. і о 19-10 год. переодягся в спецодяг в побутовому комбінаті. Пізніше його ніхто не бачив. Оглянувши місце події, опитавши свідків, ознайомившись з висновками судово-медичної і технічної експертизи, комісія не прийшла до висновку: з якою метою та яким чином машиніст огрудковувачів ОСОБА_4 за 30 хвилин до початку зміни опинився не на своєму робочому місці і потрапив до корнвеєрного перевантажувального пристрою, де і був смертельно травмований. Разом з тим, враховуючи наявність у ОСОБА_4 психоневрологічної хвороби, комісія вважає, що це призвело до не усвідомлення потерпілим небезпеки і його необережного вчинку.

Відповідно до п. 9 Акту форми Н-1 від 17.03.2004, смерть її сина настала від механічної асфіксії, розвинутої внаслідок здавлення органів грудної клітини та живота.

Висновком комісії у Акті Н-5 встановлено, що нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом. Особи, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку відсутні.

ОСОБА_4 , був єдиним її сином, якому на момент смерті виповнилось лише 34 роки. Він завжди їй був опорою та підтримкою, завжди допомагав у вирішенні різноманітних питань, що виникали в повсякденному житті позивача. Після звістки про його смерть вона відчула душевне потрясіння, шок. Вона по теперішній час перебуває в пригніченому стані. Такий стан не дає їй можливості спокійно спати по ночам, радіти життю. Смерть її дитини призвела до зменшення її суспільної активності, порушення її нормальних життєвих зав`язків, та необхідності докладання додаткових зусиль для організації свого життя.

Таким чином, у зв`язку зі смертю сина, їй завдано моральну шкоду, яка полягає у тому, що вона отримала сильне нервове потрясіння коли дізналась про смерть сина, крім того вона втратила близьку їй людину. Після його смерті її життя повністю змінилося, у зв`язку із чим вона простить стягнути з відповідача 350 000 грн. завданої моральної шкоди.

Стислий виклад заперечень відповідача.

20.07.2021 представник відповідача ПрАТ «ПівнГЗК» Доценко Т.Ю. надала відзив на позовну заяву. Вказує, що син позивача ОСОБА_4 , працював на підприємстві відповідача машиністом огрудкувача виробничої дільниці подріблення сировини, шихтування та огрудкування цеху по виробництву обкотишів №2 (ЦВО-2), та ІНФОРМАЦІЯ_2 з ним стався нещасний випадок, внаслідок якого син позивача загинув. За результатами спеціального розслідування комісією складені «Акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку» від 11.03.2004, та «Акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом» №4/ІV від 17.03.2004, у яких викладені обставини та причини данного нещасного випадку. У Акті п.4 форми Н-5 вказано, що причиною нещасного випадку стала низька нервово-психічна стійкість потерпілого. Також відповідач не заперечує, що втратою сина внаслідок нещасного випадку на виробництві позивачу заподіяно тяжкої морально втрати та душевних страждань, водночас відповідач не погоджується з розміром суми відшкодування моральної шкоди, оскільки вона є завищеною, та не відповідає вимогам щодо розумності, справедливості, тому просить відмовити ОСОБА_3 у задоволенні її позовних вимог.

Заяви, клопотання учасників справи.

Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності, та відсутності позивача.

Представник відповідача Доценко Т.Ю. в судове засідання не з`явилась, 20.07.2021 надала суду відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за її відсутності.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 10-00 год. 06.07.2021.

06.07.2021 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 10-00 год. 16.08.2021, у зв`язку з неявкою представника відповідача ПрАТ «ПівнГЗК», який про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , матір`ю якого в свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 від 11.02.1970, записано ОСОБА_3 (а.с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 у віці 34 років помер, причина смерті: здавлення органів грудної клітки та живота, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 305 (а.с. 4).

Згідно Акту розслідування нещасного випадку, що стався ІНФОРМАЦІЯ_2 о 19-30 год. у ВАТ «ПівнГЗК» ДКПП України ДАК «Укррудпром» від 11.03.2004, встановлено обставини, за якими стався нещасний випадок, а саме, що ІНФОРМАЦІЯ_4 наприкінці другої зміни о 19 годині 28 хвилин аварійно від спрацювання захисту перевантаження електродвигуна стрічкового конвеєру ВG 1.013 зупинилася лінія дозування ділянці подріблення сировини, шихтування та огрудкування обкотишів, цеху по виробництву обкотишів №2. Зупинка сталася внаслідок переповнення концентратом перевантажувального пристрою з конвеєру ВG 1.013 на конвеєр ВG 1.017. При проведені розчищення перевантажувального пристрою о 19-40 год. в його нижній частині під завалом концентрату було знайдене тіло машиніста огрудковувачів ОСОБА_4 без ознаків життя. Згідно свідчення свідків, ОСОБА_4 прибув на роботу ЦВО-2 о 18-50 год. і о 19-10 год. переодягся в спецодяг в побутовому комбінаті. Пізніше його ніхто не бачив. Оглянувши місце події, опитавши свідків, ознайомившись з висновками судово-медичної і технічної експертизи, комісія не прийшла до висновку: з якою метою та яким чином машиніст огрудковувачів ОСОБА_4 за 30 хвилин до початку зміни опинився не на своєму робочому місці і потрапив до корнвеєрного перевантажувального пристрою, де і був смертельно травмований. Разом з тим, враховуючи наявність у ОСОБА_4 психоневрологічної хвороби, комісія вважає, що це призвело до не усвідомлення потерпілим небезпеки і його необережного вчинку (а.с. 6-8).

17 березня 2004 року було складено Акт № 4/ІІ про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом відносно ОСОБА_4 , який стався з ним ІНФОРМАЦІЯ_2 о 19-30 год. (а.с. 9-10).

Відповідно до п. 9 Акту форми Н-1 від 17.03.2004, смерть ОСОБА_4 настала від механічної асфіксії, розвинутої внаслідок здавлення органів грудної клітини та живота (а.с. 9-10).

Устаткуванням, машинами, механізмами, експлуатація яких призвела до нещасного випадку є конвеєр стрічковий стаціонарний стрічка прогумована 2-800-3ТК-200-4А ГОСТ 20-76,1999, завод-виготовлювач Курський завод ГТВ, що зазначено у п.8 Акту форми Н-1 від 17.03.2004 (а.с. 9-10).

Згідно Акту від 11.03.2004 та Акту від 17.03.2004, осіб, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку Комісією з спеціального розслідування не встановлено, а причиною нещасного випадку є: низька нервово-психічна стійкість (а.с. 6-10).

Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Суд вважає можливим, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розглянути справу за відсутності учасників справи, які надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та на підставі наявних у суду матеріалів.

Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до положень ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно ст.ст.15, 16 ЦК кожна особа має право на захист свого порушеного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст.4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини - є головним обов`язком держави.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.13 ЗУ «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, що передбачено ч.1 та п. 1 ч.2 ст. 23 ЦК України.

Частиною 3 ст.23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Згідно ст.179 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Так, внаслідок смерті сина, позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних та психічних стражданнях, яких вона зазнає, у зв`язку зі смертю близької людини, що призводить до порушення її звичайного способу життя.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до роз`яснень викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної(немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Оскільки смерть ОСОБА_4 сталася внаслідок нещасного випадку на виробництві, суд вважає, що саме на відповідача покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду позивачу.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Нечипорук та Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров"я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Також, при визначені розміру моральної шкоди, суд враховує низьку нервово-психічну стійкість самого потерпілого ОСОБА_4 , що призвело до не усвідомлення потерпілим небезпеки і його необережного вчинку, внаслідок якого останній опинився в нижній частині стрічкового конвеєру ВG 1.013 під завалом концентрату, що відповідно до п. 7 Акту від 17.03.2004, що призвело до нещасного випадку та його загибелі.

Так, врахувавши всі вищевикладені обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 до ПрАТ «ПівнГЗК» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина внаслідок смертельного нещасного випадку на виробництві, підлягають частковому задоволенню.

Також при визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує характер і тривалість моральних страждань позивача, у зв`язку із смертю сина, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, яка назавжди втратила турботу та підтримку близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність, вважає, що справедливою компенсацією перенесених моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму життя, буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 250 000,00 грн.

Крім того, чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподаткованого доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткування, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку мова йде про суми відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю, отже вищевказані зміни не поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю.

Згідно положення ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача.

Положеннями ч.13 ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, не передаючі справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, відповідно змінює судовий збір.

Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом ОСОБА_5 звільнена від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Пленум Верховного Суду України у постанові від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з частиною третьою статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру.

Позивач подала позов про стягнення моральної шкоди спричиненої смертю працівника на виробництві та визначила її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Отже, з урахуванням положення, п.п.1 п.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,0 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року.

З огляду, на суму стягнутої моральної шкоди з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 500 грн., що становить один відсоток ціни позову.

На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.153, 237-1 КЗпП України, ст. 23 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» судовий збір у розмірі 2 500 грн. на користь держави.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду або через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст судового рішення складено та підписано 16 серпня 2021 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_3 (ІН НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», , місцезнаходження за адресою: 50079, м. Кривий Ріг, Тернівський район.

Суддя: