Ухвала

16 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 0417/11819/2012

провадження № 61-5274ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Грушицького А. І.,

розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до Акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк», Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про визнання договору поруки недійсним та визнання договору поруки припиненим, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про розірвання кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 16 січня 2020 року заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - задоволено.

Визнано виконавчий лист № 0417/11819/2012 від 13 грудня 2017 року, виданий Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська на виконання рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2014 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № 0612/009КW від 14 грудня 2006 року у сумі 69 438,75 доларів США, що визначена станом на 30 вересня 2011 року та складається з наступного: 37 695,06 доларів США - заборгованість за кредитом; 24 007,39 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; на повернення судового збору по 850 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи по 60 грн з кожного, де боржником є ОСОБА_1 , таким, що не підлягає виконанню.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк»- задоволено.

Ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 16 січня 2020 року про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - скасовано.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

31 березня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 лютого 2021року у вказаній вище справі, в якій просила скасувати оскаржувану постанову, а ухвалу суду першої інстанції від 16 січня 2020 року залишити в силі.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з частиною другою статті 352 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (рішення у справі «Шишков проти Росії», від 20 лютого 2014 року, заява № 26746/05).

Згідно із частиною першою статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до пункту 25 частини першої статті 353 ЦПК України ухвала суду щодо задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Водночас стаття 389 ЦПК України містить норму, яка визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.

Тлумачення пункту 25 частини першої статті 353 та частини першої статті 389 ЦПК України свідчить, що оскарження ухвали про визнання дублікату виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у касаційному порядку не передбачено.

Аналогічний висновок викладений в ухвалі Об`єднаної палати Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 753/23412/17 (провадження № 61-44581сво18).

За таких обставин та з урахуванням вказаних норм процесуального права постанова Дніпровського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до Акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк», Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про визнання договору поруки недійсним та визнання договору поруки припиненим, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про розірвання кредитного договору.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

В. С. Висоцька

А. І. Грушицький