20.07.2021 227/4958/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2021 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі
Головуючого судді Левченка А.М.,
секретаря судового засідання Черкасової О.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
відповідача ОСОБА_3 ,
представника відповідача ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про розірвання договору побутового підряду, відшкодування матеріальної і моральної шкоди,
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору побутового підряду, стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди.
Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 грудня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.
Вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.
Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, пояснила, що 13.08.2020 року, перебуваючи в офісі позивача, особисто замовила у ОСОБА_3 саме таку огорожу, яка була зображена на ескізі № 39. Огорожа призначалась для могили її померлого батька, та питання в ціні не стояло. Відповідач прийняла таке замовлення, та зазначила, що виконає роботу згідно ескізу № 39. Ніяких відхилень від замовлення сторони не оговорювали, та не планували. Під час прийняття роботи позивач не змогла бути присутня особисто, оскільки проживає в м. Одеса, та надіслала для цього іншу особу. Після того, як позивач побачила встановлений виріб, одразу побачила явну невідповідність тому, про що домовлялась. Хрест суттєво відрізнявся зовні та конструктивно, менша кількість елементів, стовпи нижчі, виконані з металопрофілю та виглядають не так, як на ескізі. Щодо узгодження з відповідачем кінцевого варіанту огорожі шляхом надсилання відео на мобільний телефон, пояснює, що ніяких фото та відеозаписів виробу на мобільний телефон їй не надсилалось. Зазначила, що внаслідок невідповідності виконаної роботи тому, на що вона очікувала, зазнала сильного душевного хвилювання та засмучення від того, що бажала для свого батька, якого сильно любила, саме ту огорожу, яка їй сподобалася в каталозі, та яку їй пообіцяла виготовити відповідач.
Представник позивача в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, пояснила суду, що здійснює підприємницьку діяльність з виготовлення металевих виробів, у тому числі і металевих огорож. 13.08.2020 року до неї в офіс прийшла позивач ОСОБА_1 , яка бажала замовити огорожу для могили. Відповідач представила їй на вибір каталог подібних виробів, серед яких позивачу сподобалась огорожа під № 39, ескіз якої наявний в матеріалах справи. Відповідач пояснила позивачу, що обмежена у коштах, а тому бажає подібне, але дешевше. Відповідач показала позивачу матеріал, з якого буде виготовлятися виріб, а саме, круглу трубу та квадратний металопрофіль. Зауважила, що кожна робота є індивідуальною та творчою, та не може бути ідентичною.
Представник відповідача у судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні позову, мотивуючи свою позицію тими ж самими обставинами, які зазначені у відзиві на позовну заяву.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав суду, що займається установкою металевих конструкцій, у тому числі і за замовленнями відповідача. Свідок отримав замовлення на установку огорожі. Прибувши на місце установки його зустріла довірена особа позивача. Встановивши огорожу, отримав від довіреної особи позивача залишок грошових коштів, та передав йому чек про оплату. Ніяких претензій від довіреної особи позивача при прийнятті роботи не було.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав суду, що він привозив позивача ОСОБА_1 до офісу відповідача ОСОБА_3 , де позивачу було представлено каталог ескізів. В каталозі позивачем було обрано огорожу, на що відповідач запевнила позивача, що виріб буде саме такий, який зображений на ескізі у каталозі. Вже на кладовищі побачив, що огорожа вочевидь не відповідає замовленню, оскільки на ескізі метал був товстішим, кування та стовпи красивіші, хрест суттєво відрізнявся зовні.
Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1ст. 865 Цивільного кодексу України договір побутового підряду - це такий вид договору підряду, за яким одна сторона (підрядник), що здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Цей договір є публічним, тобто особа, яка здійснює підприємницьку діяльність, взяла на себе обов`язок здійснювати виконання робіт для кожного, хто до неї звернеться (ч. 1 ст. 633 ЦК України).
До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.
Сторонами договору побутового підряду є підрядник і замовник. Підрядником є особа, яка займається підприємницькою діяльністю з виконання робіт на замовлення фізичних осіб.
Замовник - це фізична особа, яка замовляє виконання робіт для задоволення побутових або інших особистих потреб.
Предметом договору побутового підряду є результат роботи підрядника у певній матеріалізованій формі, який задовольняє побутові та інші особисті потреби фізичної особи.
У Цивільному кодексі України не закріплено спеціальних вимог щодо форми договору побутового підряду, що означає можливість його укладення в усній або письмовій формі відповідно до загальних положень про форму правочину (статті 205 - 210 ЦК України).
Договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов (ст. 866 ЦК України).
Підрядник зобов`язаний:
- виконати за завданням замовника певну роботу, призначену для задоволення його побутових та інших особистих потреб (ч. 1 ст. 865 ЦК України);
- до укладення договору побутового підряду надати замовникові необхідну та достовірну інформацію про запропоновані роботи, їх види та особливості, про ціну та форму оплати роботи, а також повідомити замовникові на його прохання інші відомості, що стосуються договору (ст. 868 ЦК України);
- назвати замовникові конкретну особу, яка буде виконувати роботу, якщо за характером роботи це має значення (ст. 868 ЦК України);
- повідомити замовника при здачі робіт про вимоги, яких необхідно додержувати для ефективного та безпечного використання виготовленої або переробленої речі або іншої виконаної роботи, а також про можливі для замовника або інших осіб наслідки недодержання відповідних вимог (ч. 2 ст. 869 ЦК України).
- основним обов`язком замовника є прийняття та оплата виконаної підрядником роботи (ч. 1 ст. 865 ЦК України).
- відмовитися від оплати відповідних робіт або послуг, якщо підрядник нав`язує йому включення до договору побутового підряду додаткових оплатних робіт або послуг (ч. 1 ст. 867 ЦК України);
- у будь-який час до здачі йому роботи відмовитися від договору побутового підряду, сплативши підрядникові частину встановленої ціни роботи пропорційно роботі, фактично виконаній до повідомлення про відмову від договору, та відшкодувавши йому витрати, здійснені до цього моменту з метою виконання договору, якщо вони не входять до частини ціни роботи, яка підлягає сплаті. Умови договору, що позбавляють замовника цього права, є нікчемними (ч. 2 ст. 867 ЦК України);
- вимагати розірвання договору побутового підряду та відшкодування збитків, якщо внаслідок неповноти або недостовірності інформації, отриманої від підрядника, був укладений договір на виконання робіт, що не мають тих властивостей, які мав на увазі замовник (ч. 3 ст. 869 ЦК України);
- у випадку допущення підрядником істотних відступів від умов договору побутового підряду або інших істотних недоліків в роботі, виконаній із матеріалу замовника, вимагати за своїм вибором: виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; розірвання договору та відшкодування збитків (ч. 1ст. 872 ЦК України);:
- у разі виявлення інших відступів від умов договору або інших недоліків у роботі за своїм вибором вимагати безоплатного усунення цих недоліків у розумний строк або відшкодування витрат на усунення недоліків чи відповідного зменшення плати (ч. 2 ст. 872 ЦК України);
- пред`явити вимогу про безоплатне усунення недоліків роботи, виконаної за договором побутового підряду, які можуть становити небезпеку для життя або здоров`я його та інших осіб, протягом десяти років з моменту прийняття роботи, якщо у встановленому законом порядку не передбачені більш тривалі строки (строки служби)(ч. 3 ст. 872 ЦК України).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця).
Статтею 15 Закону України «Про захист прав споживача» передбачено, що у разі коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та виробника (виконавця, продавця), що спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування спричинених йому збитків.
З аналізу наведених вище норм чинного законодавства вбачається, що як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про захист прав споживача», передбачається можливість розірвання договору побутового підряду замовником.
Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та фізичною особою -підприємцем ОСОБА_3 було укладено договір побутового підряду в усній формі на виготовлення і встановлення металевих виробів, що не спростовується сторонами.
Відповідач в судовому засіданні на запитання суду, чому ескіз № 39 суттєво відрізняється своїм зовнішнім виглядом від тієї роботи, яка фактично виконана, пояснила, що це попередній ескіз, а готовий виріб, був виконаний з урахуванням необхідності зменшення вартості. На запитання суду, чи змогла би відповідач виконати роботу по виготовленню саме такого хреста з листів металу, який зображений на ескізі № НОМЕР_1 , відповідач відповіла стверджувально, що такий хрест вийшов би навіть дешевше, проте відповідач сама запропонувала позивачу православний варіант хреста з квадратного металопрофілю. У той же час відповідач також пояснила суду, що абсолютно усі хрести виконуються з металопрофілю, тобто з квадратної труби.
На запитання суду, чи є виріб, який зображений на ескізі № 39 вироблений відповідачем, остання відповіла, що це фото з мережі Інтернет. Також зазначила, що під час виготовлення огорожі постійно відправляла позивачу на мобільний телефон процес її виготовлення, та кінцевий варіант, претензій з боку позивача не було.
Згiдно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Разом з тим, під час розгляду справи, відповідач не представила суду жодних доказів щодо наявності між сторонами домовленостей про будь-які відступи від первісного ескізу огорожі, як під час замовлення в офісі, так і до початку і в процесі виготовлення, у тому числі і шляхом надсилання позивачу фото та відео виконуваної роботи. Відповідачем також не було доведено, що відступ від первісного ескізу мав місце на прохання позивача, у зв`язку з необхідністю здешевлення виробу, а так само і не доведено будь-якими належними та достатніми доказами, у чому саме полягало таке здешевлення.
Правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем за своєю суттю є договором побутового підряду. Сторони досягли згоди по всім істотним умовам, відповідач виконав роботу на замовлення позивача, а замовник оплатив виконані підрядником роботи. Проте, в спірних правовідносинах з боку відповідача мало істотне порушення умов договору, коли шкода, завдана таким порушенням фактично позбавила позивача того, на що він розраховував при укладенні договору. Відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання, що призвело до істотного порушення умов договору побутового підряду та настання реальних збитків для позивача.
Аналізуючи у сукупності докази, які містяться у матеріалах справи,пояснення сторін та показання свідків суд приходить до висновку, що позов в частині вимог позивача стосовно розірвання договору побутового підряду та відшкодування матеріальних збитків є законним та обґрунтованим,
Щодо підстав та розміру відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди.
Так, ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.ч.4, 5 ст. 23 ЦК України).
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц, вирішуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди за порушення споживчого договору суди мають враховувати, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі ст.ст.16 та 23 ЦК України і ст. 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено.
Таким чином, 01 вересня 2020 року Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок про те, що виходячи з положень ст.ст. 16 та 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.
Виходячи з принципу розумності та справедливості, обставин справи, тривалості та глибини душевних та моральних страждань позивача, а також те, що у зв`язку з протиправними діями відповідача, позивач була вимушена вживати додаткових зусиль щодо захисту своїх порушених прав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно ч.3 ст.22 ЗУ «Прозахист правспоживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позивача було звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
Керуючись 258-259, 263, 265, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
УХВАЛИВ
Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про розірвання договору побутового підряду, відшкодування матеріальної і моральної шкоди задовольнити.
Розірвати договір побутового підряду, який укладений 13.08.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Державного бюджету судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 22.07.2021р.

Головуючий суддя А.М. Левченко

20.07.2021