Справа № 212/5742/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чорного І.Я,

з участю секретаря Поперечної А.С.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несплату аліментів на дитину, -

в с т а н о в и в:

в серпні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення пені за несплату аліментів на дитину.

В обґрунтування своїх позовних вимог послалася на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11.04.2007 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) до повноліття дитини. Покровським відділом ДВС м. Кривого Рогу відкрито виконавче провадження. Відповідач злісно ухилявся від сплати аліментів, вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28.10.2014 року ОСОБА_2 був притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КК України, також в межах кримінального провадження був розглянутий цивільний позов та стягнуто з відповідача заборгованість по аліментам та стягнуто неустойку за прострочення сплати аліментів за період з січня 2007 року по червень 2014 року в сумі 62290,23 грн. Відповідач продовжує ухилятися від сплати аліментів на утримання сина. За період з 01.06.2014 року по 01.07.2020 року, що становить 2222 дні. Розрахунок пені по аліментам становить 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, тобто за 2014 рік наявна сума боргу в розмірі 6986,93 грн., та лише з цієї суми боргу в розрахунку 1% за кожен день прострочення сплати, сума пені за прострочення сплати аліментів на утримання сина становить 155 249,58 грн., що вже перевищує 100% заборгованості по аліментам. Відповідно просить суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 червня 2014 року по 01 липня 2020 року включно в розмірі 144 349 грн. 85 коп., що становить 100% суми заборгованості по аліментах.

Ухвалою суду від 17 вересня 2020 року позовну заяву було прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача ОСОБА_4 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, справу розглянути у його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши письмові матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до наступного висновку.

Сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано.

Від шлюбних відносин мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якого рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2007 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_6 аліменти у розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 23.01.2007 року до досягнення дитиною повноліття.

Позивач 07 березня 2008 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та прийняла прізвище чоловіка ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 .

Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.10.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначено покарання у вигляді громадських робіт на строк 100 годин.

Згідно довідки-розрахунку, що видана Покровським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), заборгованість відповідача ОСОБА_9 по сплаті аліментів станом на 01.04.2020 року складає 206 347,04 грн.

Відповідно до Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, він визначав охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України.

Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Цей припис підтверджує підвищений захист прав дитини.

У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, § 61). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення від 29 листопада 2016 року у справі «Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії», заява № 76943/11, § 123).

ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі, тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. Роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі «С. В. проти Сполученого Королівства», заява № 20166/92, § 36).

З огляду на те, що принцип верховенства права передбачає наявність правової визначеності, зокрема і при вирішенні питання щодо необхідності відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних відносинах, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і визначила, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць множиться на кількість днів заборгованості та множиться на 1 %.

Даний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року при розгляді справи №333/6020/16-ц.

Таким чином, розмір пені, нарахованої у зв`язку з несплатою аліментів в період з червня 2014 року по липень 2020 року, повинен обчислюватися за наведеною вище формулою, зокрема:

1005,55 (червень 2014 р.) х 1% х 2785 (період з 01.07.2014 по 16.03.2021 р.) +922,32 (липень 2014 р.) х 1% х 2754 (період з 01.08.2014 по 16.03.2021 р.) +1022,32 (серпень 2014 р.) х 1% х 2723 (період з 01.09.2014 по 16.03.2021 р.) +1022,32 (вересень 2014 р.) х 1% х 2693 (період з 01.10.2014 по 16.03.2021 р.) +1038,14 (жовтень 2014 р.) х 1% х 2662 (період з 01.11.2014 по 16.03.2021 р.)+1038,14 (листопад 2014 р.) х 1% х 2632 (період з 01.12.2014 по 16.03.2021 р.)

Між тим, згідно ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам заборгованість ОСОБА_2 лише за період з червня 2014 року по листопад 2014 року включно становить 163 733,27 грн. Оскільки, розмір пені, що може бути стягнено, не має перевищувати суму нарахованої заборгованості по сплаті аліментів, виходячи з меж заявлених позовних вимог, вважаю, що сума, яка підлягає стягненню з відповідача становить 144 349,49 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 1443,00 грн..

Керуючись ст. ст. 10, 76, 83, 95, 133, 137, 141, 259, 265 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несплату аліментів на дитину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 червня 2014 року по 01 липня 2020 року включно в розмірі 144 349 (сто сорок чотири тисячі триста сорок дев`ять) грн. 85 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1443 (одна тисяча чотириста сорок три) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлено 22 березня 2021 року.

Суддя: І. Я. Чорний