Провадження № 2/947/743/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2021 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

за участю : секретаря судового засідання Макаренко Г.М.

розглянувши у судовому засіданні позов ОСОБА_1 до Щеглової Євгенії Віталіївни - головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області та Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) про визнання дій незаконними, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, скасування постанови про прийняття виконавчого провадження, скасування постанов про арешт коштів боржника, -

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси 16.12.2019 року звернувся ОСОБА_1 із позовом про визнання дій Щеглової Євгенії Віталіївни - головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області незаконними та скасування арешту майна, накладеного відповідно до постанови від 30.05.2019 року про арешт коштів боржника по виконанню виконавчого провадження № 48185088 по виконанню виконавчого листа №2-685/10 від 26.02.2010 року двох постанов від 06.03.2019 року про арешт майна боржника по виконанню виконавчого провадження №48185088 по виконанню виконавчого листа №2-685/10 від 26.02.2010 року.

Ухвалою суду від 20.12.2019 року було відмовлено в прийнятті позовної заяви із роз`ясненням права позивача на звернення до суду із скаргою на дії, бездіяльність або рішення державного виконавця.

Постановою Одеського апеляційного суду від 07.05.2020 року апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково, ухвала про відмову у прийнятті позовної заяви скасовано та справа направлена до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі, так як саме позивач обирає спосіб захисту своїх прав а суд повинен розглянути позов у межах заявлених вимог.

Ухвалою суду від 20.07.2020 року справа направлена за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси, оскільки адреса нерухомого майна, зняття арешту з якою є предметом спору територіально віднесена до Київського району м. Одеси.

Ухвалою суду від 05.10.2020 року відкрито провадження по даної цивільної справі в порядку загального позовного провадження.

11.11.2020 року від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог , відповідно до якої позивач просить суд визнати дій Щеглової Євгенії Віталіївни - головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області незаконними; скасувати постанову від 14.07.2015 року про відкриття виконавчого провадження №48185088 по виконанню виконавчого листа №2-685/10 від 26.02.2010 року; скасувати постанову від 05.03.2019 року про прийняття виконавчого провадження №48185088; скасувати постанову від 30.05.2019 року, про арешт коштів боржника в рамках виконавчого провадження №48185088, дві постанови 06.03.2019 року про арешт майна боржника по виконавчому провадженню №48185088; скасувати арешт майна, накладеного відповідно до постанови від 30.05.2019 року про арешт коштів боржника по виконанню виконавчого провадження №48185088, дві постанови від 06.03.2019 року про арешт майна боржника по виконавчому провадженню №48185088.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 14.07.2015 року по рішенню суду яке набрало законної сили 06.04.2010 року винесена з явним порушенням строку на звернення виконавчого документа до виконання; постанова про прийняття виконавчого провадження 05.03.2019 року винесена також без врахування явного порушення порядку відкриття виконавчого провадження; всі подальші постанови про арешт майна та коштів боржника є незаконними так як при їх винесенні не було враховано наявність іпотечного майна на яке повинно було бути звернуто стягнення у першу чергу; у самих постановах не було визначена неможливість звернення стягнення ( та накладення арешту ) на пенсійні гроші боржника а крім того при їх винесенні не було належним чином дотримано порядок проведення виконавчих дій, у матеріалах виконавчого провадження відсутній звіт виконання, із зазначенням поточних сум заборгованості, та накладення арешту було здійснено без наявного ухилення боржника від виконання рішення суду Також позивач просить суд врахувати що при здійсненні виконавчих дій не було прийнято до уваги постанова Верховного Суду від 02.12.2020 року по справі №2-685/10 яким були скасовані рішення щодо відповідальності ОСОБА_1 за кредитним договором від 18.04.2008 року.

У судовому засіданні позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Від Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) 03.11.2020 року подано відзив на первісний позов а також витребувані судом матеріали виконавчого провадження №48185088 по виконанню виконавчого листа №2-685/10 виданого 06.05.2010 року Суворовським районним судом м. Одеси.

Під час підготовчого провадження Щеглова Є.В. заперечувала проти задоволення позову у зв`язку з його необґрунтованістю.

Як встановлено судом у травні 2009 року відкрите акціонерне товариство «Морський транспортний банк» (далі - ВАТ «Морський транспортний банк») звернулося із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги були мотивовані тим, що 18 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді не поновлювальної лінії у сумі 53 143,45 доларів США строком до 17 квітня 2028 року зі сплатою 11,9 % річних, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав. Для забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 18 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір поруки, відповідно якого поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання умов основного зобов`язання. ОСОБА_3 зобов`язання з повернення кредиту не виконує.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2010 року позов ВАТ «Морський транспортний банк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ВАТ «Морський транспортний банк» суму боргу за договором кредиту в загальному розмірі 499 097,98 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 08 лютого 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2010 року відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 23 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2010 року залишено без змін.

Згідно постанови Верховного Суду від 02.12.2020 року постанова Одеського апеляційного суду від 23 липня 2019 року у частині задоволених позовних вимог відкритого акціонерного товариства «Морський транспортний банк» до ОСОБА_3 , про стягнення процентів, пені, штрафів за недодержання графіка погашення основної заборгованості та в частині задоволених позовних вимог відкритого акціонерного товариства «Морський транспортний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентів, пені, штрафів скасована та передана справу № 2-685/10 у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2010 року та постанова Одеського апеляційного суду від 23 липня 2019 року у частині задоволених позовних вимог відкритого акціонерного товариства «Морський транспортний банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 386 483,47 грн залишена без змін.

На примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) перебуває виконавче провадження АСВП № 48185088 з виконання виконавчого листа № 2-685/10, виданого 06.05.2010 Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Марфін Банк" коштів у розмірі 499763,83 грн.

Постановою від 14.07.2015 року, винесеною державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Ордатієм Я.І по виконавчому листу № 2-685/10 було відкрито виконавче провадження № 48185088.

Вищевказане виконавче провадження передане до відділу 05.03.2019 з другого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі постанови начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про передачу виконавчого провадження.

Постанова про прийняття виконавчого провадження винесена 05.03.2019, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження.

06.03.2019 державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника відповідною постановою, копії якої направлено до реєструючих установ.

Згідно витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстровано 1/6 частина квартири АДРЕСА_1 та 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 , на які 06.03.2019 відповідною постановою державного виконавця також накладено арешт.

Іншого майна станом на теперішній час державним виконавцем не виявлено, що підтверджується довідками Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, Регіонального сервісного центру в Одеській області, Мінекономрозвитку, Національної комісії з цінних паперів та Фондового ринку, ДФС України щодо рахунків у банківських установах та щодо джерел отримання доходів, ПФУ щодо останнього місця роботи.

Крім того, 30.05.2019 державним виконавцем накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках боржника в АТ КБ "ПРИВАТБАНК", МФО 305299, АБ "УКРГАЗБАНК", МФО 320478, АТ "ОТП БАНК", МФО 300528, АТ "УКРСИББАНК", МФО 351005, АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ", МФО 300335, АТ "УКРСОЦБАНК", МФО 300023, АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", МФО 322001, АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК", МФО 320984, АТ "ОЩАДБАНК", МФО 300465, АТ "АЛЬФА-БАНК", МФО 300346, АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО", МФО 305749, АТ "СБЕРБАНК", МФО 320627, АТ «УКРЕКСІМБАНК», МФО 322313, АБ "ПІВДЕННИЙ", МФО 328209, ПАТ "БАНК ВОСТОК", МФО 307123, ПАТ "МТБ БАНК", та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

05.07.2019 відповідною постановою державного виконавця зупинено виконавче провадження на підставі частини 1 статті 38 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з надходженням адресу Відділу ухвали Одеського апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження по справі № 2-685/10, якою відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26.02.2010 у цивільній справі за позовом ВАТ "Морський транспортний банк" до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту.

На даний час виконавчі дії не проводяться.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.10.2019 року по справі № 520/14487/19 було відмовлено у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ «МТБ БАНК», Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту з майна, накладеного постановою від 06.03.2019 державним виконавцем в рамках виконавчого провадження АСВП № 48185088 з виконання виконавчого листа № 2-685/10, виданого 06.05.2010 Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Марфін Банк" коштів у розмірі 499763,83 грн.

Предметом судового розгляду цивільної справі № 520/5012/20 були вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування у зведеному виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих листів: ПАТ « Райфазен Банк Аваль», постанов про викриття виконавчого провадження № 48185933 та №48186012 по виконанню виконавчого листа №2-248/10 від 06.10.2019 ( фактично 05.07.2010 року), ПАТ « Дельта Банк», постанови про викриття виконавчого провадження №51403258 по виконанню виконавчого листа №1527/2-451/11 від 17.12.2014 року, ПАТ « МТБ Банк», постанови про викриття виконавчого провадження та про звернення стягнення на пенсію боржника № 48185088 по виконанню виконавчого листа №2-685/10 від 26.02.2010 року; скасування арешту рухомого та нерухомого майна та заборони виїзду за кордон а також відшкодування моральної шкоди у розмірі 731 109 000 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси, винесеним 11.02.2020 року по зазначеної справі, було, зокрема, відмовлено у задоволені позову про визнання незаконним та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та про звернення стягнення на пенсію боржника у виконавчому провадженні № 48185088 по виконанню виконавчого листа №2-685/10 від 26.02.2010 року а також скасування арешту рухомого та нерухомого майна.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК ).

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Судовий контроль за виконаннями судових рішень врегульовано розділом VII ЦПК .

Відповідно до положення ч.1 ст. 447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції ( ч.1 ст. 448 ЦПК ).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК).

В даному випадку, на думку суду, ефективним засобом захисту порушеного діями або рішеннями органів виконавчої служби ( посадовими особами виконавчої служби ) права сторони виконавчого провадження діями або рішеннями органів виконавчої служби є подання до суду , який виніс рішення, скарги на відповідні дії або рішення.

Дана правова позиція узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду в постанові від 05.12.2018 року у справі №279/2369/17 , яка у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК, повинна враховуватись при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Таким чином в рамках позовного провадження не може бути розглянути позовні вимоги про визнання незаконності дій та рішень органів ( посадових осіб ) виконавчої служби, а тому у задоволенні даних позовних вимог слід відмовити.

Позивачу було достеменно відомо про вищевказану судову практику, так як саме даний правовий висновок суду було зазначено у рішенні суду від 11.02.2020 по справі № 520/5012/20, а також саме про вказану судову практику Верховного Суду зазначав суд при відмові у відкритті провадження по даної справі 20.12.2019 року.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 13 ЦПК учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а тому постановою Одеського апеляційного суду від 07.05.2020 року апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена та справа направлена до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження, але це не зазначає що даний спосіб захисту порушених прав визнано судом ефективним у даному випадку. Враховуючи право на доступ до правосуддя, як складову права на справедливий суд , суд зобов`язаний розглядати по суті позов у межах заявлених вимог, не зважаючи не правильність обраного позивачем способу захисту прав, і лише у випадку наполягання на заявлених вимогах відмовляти у позові по суті.

Що стосується вимог про скасування постанов про арешт майна та грошей як можливість захисту порушеного права за для зняття арешту, що може бути предметом розгляду у порядку цивільного провадження, то такі вимоги ОСОБА_1 вже були предметом розгляду у цивільної справі № 520/14487/19, рішення по якою повинно враховуватись при розгляді інших справ у відповідності до вимог ч.4 ст. 82 ЦПК.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Щеглової Євгенії Віталіївни - головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ( , місце знаходження: 65091, м. Одеса, вул. Розумовська, 37 ) та Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) ( , місце знаходження: 65091, м. Одеса, вул. Розумовська, 37 ) про визнання дій незаконними; скасування постанови від 14.07.2015 року про відкриття виконавчого провадження №48185088 по виконанню виконавчого листа №2-685/10 від 26.02.2010 року; скасування постанови від 05.03.2019 року про прийняття виконавчого провадження №48185088; скасування постанови від 30.05.2019 року, про арешт коштів боржника в рамках виконавчого провадження №48185088, двох постанов 06.03.2019 року про арешт майна боржника по виконавчому провадженню №48185088; скасування арешту майна, накладеного відповідно до постанови від 30.05.2019 року про арешт коштів боржника по виконанню виконавчого провадження №48185088, двох постанов від 06.03.2019 року про арешт майна боржника по виконавчому провадженню №48185088.

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня оголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 22.07.2021 року .

Суддя Луняченко В. О.