Справа № 754/9109/17
У Х В А Л А

Іменем України

15 липня 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді - Галась І.А.

при секретарі - Мельничук М.К.

за відсутності сторін

розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 26 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2017 року Деснянським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, яким позов було задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, 13 жовтня 2020 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява відповідача ОСОБА_3 про перегляд зазначеного заочного рішення.

Вимоги заяви обґрунтовано наступним.

Заочним рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26.12.2017 року було ухвалено заочне рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задоволено повністю. Заявник зазначає, що з вказаним рішенням ознайомилась через свого представника, 30.07.2020 року під час ознайомлення останнього з матеріалами справи, про що є відповідна відмітка. Заявник наголосила на тому, що жодним чином не була повідомлена про дату, час і місце судових засідань, а також судового засідання, на якому суддею Деснянського районного суду м. Києва, ОСОБА_4 було вирішено ухвалити заочне рішення по справі. Жодним чином суд не повідомляв Відповідача ні про існування відкритого судового провадження, ні про час та дату судового засідання. Судова повістка надсилалась на адресу: АДРЕСА_1 , однак у позовній заяві предметом спору якої є квартира АДРЕСА_2 і позивач зазначає, що Відповідачка не проживає там більше 5 років, в той же час зазначено, що Позивач знає, що Відповідачка проживає в місті Одеса. Позивач свідомо вказав недостовірні відомості про місце фактичного проживання Відповідачки, хоча йому було відомо за якою адресою проживає Відповідачка. З матеріалів справи видно, що жоден з листів не був отриманий Відповідачкою, в причинах неотримання чітко повідомляється про неправильність зазначення адреси отримувача. Таким чином Відповідачка, фактично була позбавлена змоги брати участі у судовому процесі. Заявник зазначає,що вона народилась у місті Києві та проживала за адресою: АДРЕСА_3 разом з моєю мамою ОСОБА_5 та батьком ОСОБА_6 . Також з ними проживали батьки моєї мами: бабуся ОСОБА_7 та дідусь ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 19.09.2019 року.В мами був молодший брат, тобто дядько - ОСОБА_2 . Проживав він в дідусевій квартирі на Троєщині за адресою: АДРЕСА_4 , в цій квартирі також була зареєстрована вона. У віці 12 років вона переїхали до міста Одеси, де і проживає по цей час. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 01.07.2015 року. ОСОБА_2 , погрожував їй фізичною розправою, поводив себе агресивно, до квартири не впускав та залякував. Підтвердженням родинного ланцюга та факту того, що її покійна мати була донькою свого батька є її свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_3 від 10.02.1995 року, яке показує, що її мати змінила прізвище під час укладання шлюбу. Після смерті діда лишилось спадкове майно, а саме: квартира АДРЕСА_5 , що належала на праві власності померлому; квартира АДРЕСА_2 , що належала померлому на праві власності; автомобіль Хюндай, державний номерний знак НОМЕР_4 , 2011 року випуску, сірого кольору; земельна ділянка розміром 0,055га, розташованому на території Халеп`янської сільської ради Обухівського району, Київської області. 27.04.2017 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва у справі № 756/3122/16-ц заявника було позбавлено права на спадкування. Підставою даного позову стало подача позову рідним дядьком - ОСОБА_2 . Фактичною причиною відсторонення від спадкування стало те, що вона нібито не надавала допомоги спадкодавцю в той час, як він того потребував. Після цього, ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті її діда. В цей час вона, якраз закінчила навчання в школі, на той момент не працювала і доходу свого не мала, тож твердження дядька про те, що вона могла якимось чином допомагати своєму діду є нічим не обґрунтованим.

На підставі вищезазначеного та керуючись зокрема, ст. ст. 284, 285 ЦПК України, заявник просить: переглянути заочне рішення ухвалене 26 грудня 2017 року Деснянським районним судом м. Києва у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом;скасувати заочне рішення ухвалене 26 грудня 2017 року Деснянським районним судом м. Києва у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житломта призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 25 лютого 2021 року було задоволено клопотання представника заявника та вирішено проводити розгляд заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду від 26 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом дистанційно, забезпечити участь представника позивача - адвоката Антонової Кристини Вячеславівни (м. Одеса, вул.. Грецька, 44, офіс 213, тел.. НОМЕР_5 ) в розгляді справи № 754/9109/17 за заявою ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду від 26 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житломв режимі відеоконференції Деснянського районного суду міста Києва та Приморського районного суду м. Одеси.

Деснянським районним судом міста Києва вчинялись спроби проведення дистанційного розгляду справи 17 березня 2021 року, 12 травня 2021 року, 02 червня 2021 року, 17 червня 20921 року, 05 липня 2021 року, 15 липня 2021 року.

Приморський районний суд м. Одеси не надав можливості проведення дистанційного розгляду справи - не зважаючи на бронювання відповідної системи відеоконференцзв`язку, Приморський районний суд м. Одеси не відповів на запис Деснянського районного суду міста Києва, телефони суду не працюють.

До судового розгляду позивач не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Ознайомившись із заявою про перегляд заочного рішення, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог заяви про перегляд заочного рішення у зв`язку з наступним.

Згідно ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача такою, що втратила право користування кв. АДРЕСА_2 , посилаючись на те, що він є власником вказаної квартири. Відповідач є племінницею позивача, та онукою колишнього власника квартира - її діда, яку відповідно до рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27.04.2017 було усунуто від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 , зокрема і на вказану квартиру. Оскільки відповідач більше п`яти років за вказаною адресою не проживає, її речі та документи в квартирі відсутні, а також у зв`язку з тим, що її реєстрація в житлі ОСОБА_2 заважає йому вільно на власний розсуд розпоряджатися власністю, позивач змушений звертатись до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 25 липня 2017 року було відкрито провадження в цивільній справі за вищевказаним позовом.

Вирішуючи питання відкриття провадження, суд здійснив запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві для визначення місця реєстрації відповідача. Згідно наданої інформації відповідач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою - АДРЕСА_4 з 26 грудня 2013 року.

Ухвала про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з додатками та судова повістка направлялись відповідачу за адресою реєстрації.

Поштова кореспонденція не була вручена відповідачу та повернута до суду з відміткою - «за закінченням встановленого строку зберігання».

Розгляд справи було відкладено на 26 грудня 2017 року.

Судова повістка направлялась відповідачу за адресою реєстрації.

Поштова кореспонденція не була вручена відповідачу та повернута до суду з відміткою - «за закінченням встановленого строку зберігання».

Заочне рішення суду від 26 грудня 2017 року було направлено на адресу Відповідача, рекомендованим поштовим відправленням.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, суд приходить до висновку що в заяві про перегляд заочного рішення відсутні посилання на докази та обставини, в розумінні вимог ч. 1ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.2, п.5 ч.5 ст.12 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно з ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У відповідності зі ст. 223 ч. 3 п. 1 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки

Так в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року було зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на вищезазначені обставини, та з урахуванням того, що Відповідач належним чином повідомлялась про день та час судового засідання та не з`являлась в судове засідання, враховуючи тривалість розгляду справи, суд розглянув справу у відсутності Відповідача виніс заочне рішення.

Таким чином, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

Окрім того, суд роз`яснює, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст.284-288 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 26 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя