ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Макарова М.О., Пищиди М.М.

при секретарі - Піменовій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2020 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявами про визнання виконавчих листів таким, що не підлягають виконанню.

В обґрунтування своїх вимог посилались на те, що 10 квітня 2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська розглянуто цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 1039296,54 грн., яка складається із заборгованості за тлом кредиту в розмірі 566 738,23 грн., заборгованості за процентами в розмірі 360 374,72 грн., пені в розмірі 54493,16 грн., штрафу в розмірі 57 690,44 грн.

На підставі вказаного заочного рішення були видані виконавчі листи про стягнення боргу з відповідачів.

Відповідно до умов договору № GL3N216953 від 24 квітня 2020 року про відступлення прав вимоги, укладеного між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» позивач відступив, а вказане товариство набуло прав вимоги за кредитним договором та договором поруки, які були укладені з заявниками.

25 травня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ОСОБА_3 було укладено договір № 25.05.2020/1, відповідно до умов якого вказане товариство відступило ОСОБА_3 право вимоги за кредитним договором 3507/ФЛ від 29 лютого 2008 року та договором поруки № 778507/ФЛ-П від 29 лютого 2008 року.

25 травня 2020 року ОСОБА_1 повністю виконав всі свої грошові зобов`язання за кредитним договором № 778507/ФЛ від 29 лютого 2008 року перед новим кредитором ОСОБА_3 , у зв`язку з чим той поставив свій підпис у заяві, в якій вказав про повне виконання зобов`язань за кредитним договором та договором поруки і про відсутність будь-яких з цього приводу претензій до відповідачів. Підпис нового кредитора у даній заяві було посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Римською А.В.

Заявники посилаються та те, що зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які визначені заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 10 квітня 2014 року у справі № справі 199/11911/13-ц та виданими на його підставі виконавчими листами, виконані в повному обсязі та на даний час відсутні, а тому просили суд визнати виконавчі листі, видані на підставі вищевказаного рішення суду такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2020 року у задоволенні заяв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою повністю задовольнити їх заяви про визнання виконавчих листів таким, що не підлягають виконанню.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про нікчемність договору про відступлення прав від 25 травня 2020 року є помилковим. Сама по собі суперечливість умов договору вимогам чинного законодавства без прямої вказівки в законі про нікчемність такого договору не може бути підставою вважати такий договір недійсним та таким, що не повинен виконуватись його сторонами та не створює жодних наслідків.

Вважають, що необґрунтованим є висновок суду про те, що у разі виконання вимог виконавчого документа, виконавче провадження підлягає закінченню, а значить немає необхідності визнавати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Відзиви від інших учасників справи до суду не надходили.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а ухвалу суду - скасувати, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що з встановлених судом обставин вбачається, що з укладенням оспорюваного договору про відступлення права вимоги, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права, а тому договір відступлення прав від 25 травня 2020 року укладений з порушенням частини третьої статті 512, статті 1054, частини третьої статті 1079, частини другої статті 1083 ЦК України, статті 6 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, а відтак є нікчемним.

Крім того, суд першої інстанції вважав, що у разі фактичного виконання рішення суду виконавче провадження підлягає закінченню і визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, закон не вимагає.

З такими висновками суду повністю погодитись не можна.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2014 року було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Надра" заборгованість за кредитним договором № 778507/ФЛ від 29 лютого 2008 року в розмірі 1039296,54 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту - 70904,32 доларів США, що в еквіваленті складає 566738,23 грн.; заборгованість за процентами - 45086,29 доларів США, що в еквіваленті складає 360374,72 грн.; пеня - 6817,61 доларів США, що в еквіваленті складає 54493,16 грн.; штрафи - 7217,62 доларів США, що в еквіваленті складає 57690,44 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 3441,00 гривень, а всього 1042737 (один мільйон сорок дві тисячі сімсот тридцять сім) гривень 54 копійки.

На виконання даного рішення суду Амур-Нижньодніпровським районним судом були видані виконавчі листи, які пред`явлені до виконання.

Відповідно до умов договору № GL3N216953 від 24 квітня 2020 року про відступлення прав вимоги, укладеного між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» позивач відступив, а вказане товариство набуло прав вимоги за вказаним кредитним договором 778507/ФЛ від 29.02.2008 року, укладеним між банком та ОСОБА_1 та договором поруки, укладеним з ОСОБА_2 для забезпечення виконання зобов`язань за основним кредитним договором.

25 травня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ОСОБА_3 було укладено договір № 25.05.2020/1, відповідно до умов якого вказане товариство відступило ОСОБА_3 право вимоги за кредитним договором 778507/ФЛ від 29 лютого 2008 року та договором поруки № 778507/ФЛ-П від 29 лютого 2008 року.

Крім того, згідно із заявою ОСОБА_3 від 25 травня 2020 року останній повідомив про те, що будь-яких претензій до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 щодо виконання ними зобов`язань за кредитним договором 778507/ФЛ від 29 лютого 2008 року та договором поруки № 778507/ФЛ-П від 29 лютого 2008 року він не має(а.с. 13).

Підставою для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, заявники зазначили на те, що зобов`язання, які випливають з кредитного договору припинено в повному обсязі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Отже, за змістом ст. 432 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково або; 2) якщо у боржника повністю або частково відсутній обов`язок у зв`язку з його припиненням.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, та матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріали справи не містять відомостей про фактичне виконання в повному обсязі рішення, згідно з виконавчим документом, а саме, про виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2014 року, яким було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Надра" заборгованість за кредитним договором № 778507/ФЛ від 29 лютого 2008 року в розмірі 1039296,54 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту - 70904,32 доларів США, що в еквіваленті складає 566738,23 грн.; заборгованість за процентами - 45086,29 доларів США, що в еквіваленті складає 360374,72 грн.; пеня - 6817,61 доларів США, що в еквіваленті складає 54493,16 грн.; штрафи - 7217,62 доларів США, що в еквіваленті складає 57690,44 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 3441,00 гривень, а всього 1042737 (один мільйон сорок дві тисячі сімсот тридцять сім) гривень 54 копійки, а відтак і відсутні підстави стверджувати, що зобов`язання заявників виконано.

Аргументи заявника про те, що суд наділив нового кредитора правами на стягнення боргу суперечать його особистим доводам про те, що новий кредитор ОСОБА_3 не має матеріальних претензій за кредитним договором, тому до уваги апеляційним судом не приймаються.

Безпідставними є посилання в апеляційній скарзі на заяву ОСОБА_3 про відсутність будь-яких претензій відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за кредитним договором та договором поруки, оскільки наявна в ній інформація не дає правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Крім того, дана заява не містить відомостей щодо розміру виконаних зобов`язань, у той час, як у виконавчому листі йдеться про стягнення тіла кредиту, відсотків, пені, штрафів, а тому відсутні підстави стверджувати, що зобов`язання заявників виконано.

Виконавчий документ - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

Органи виконавчої служби під час виконання рішень вчиняють дії згідно із змістом резолютивної частини рішення, яке зазначається у виконавчому листі, результатом цього має бути досягнення правового ефекту - фактичне виконання зазначеного у виконавчому листі рішення.

Враховуючи, що заявники не подали доказів про наявність передбачених нормами матеріального і процесуального права правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , проте з інших підстав.

Суд першої інстанції помилково вдався до встановлення нікчемності договору про відступлення права вимоги від 25.05.2020 року, у зв`язку з тим, що відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги згідно з нормами права.

Між тим, апеляційний суд доходить висновку про те, що заявниками суду не надано відомостей щодо розміру виконаних зобов`язань, у той час, як у виконавчому листі йдеться про стягнення тіла кредиту, відсотків, пені, штрафів, а тому не можна стверджувати, що зобов`язання заявників виконано, отже відсутні підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, з цих підстав.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, ухвалу суду скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2020 року - скасувати та постановити нову, якою у задоволенні заяв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Н.М. Деркач

М.О. Макаров

М.М. Пищида