Справа № 930/806/21
Провадження №2/930/486/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2021 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі

головуючої судді Войницької Т.Є.,

за участі секретаря судового засідання Вакар Г.І.

прокурора Юрченка В.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Немирівської окружної прокуратур в інтересах Комунального некомерційного підприємства «Немирівська міська лікарня до ОСОБА_1 про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину,-

В С Т А Н О В И В:

Керівник Немирівської окружної прокуратури Петраш Р. звернувся з позовом в інтересах Комунального некомерційного підприємства «Немирівська міська лікарня» до ОСОБА_1 про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину.

В обґрунтування позову прокурор зазначив, що вироком Немирівського районного суду від 19.02.2019 ОСОБА_1 засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України. Указане рішення 22.03.2019 набрало законної сили.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що 09.05.2018 року близько 15:40 год. до домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_1 в якому знаходився ОСОБА_2 та яке належить останньому, зайшов його односельчанин ОСОБА_1 , щоб поспілкуватись про конфлікт, який в них виник на передодні. У ході розмови, яка відбулась на території домогосподарства ОСОБА_2 , між вказаними особами на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин стався словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_1 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 . Після цього, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_1 умисно, кулаком правої руки, наніс один удар в область голови ОСОБА_3 внаслідок чого, останній впав на землю та втратив свідомість.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_1 наніс ОСОБА_3 ще три удари кулаком правої руки в область голови та два удари коліном правої ноги в область грудної клітки. В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_1 спричинив ОСОБА_3 , тілесні ушкодження у вигляді синців області обличчя, тулуба нижніх кінцівок, крововиливу в скверу та кон`юктиву обох очей, струсу головного мозку. Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 83 від 31.05.2018 ушкодження у вигляді синців в області обличчя, тулуба, нижніх кінцівок, крововиливу в склеру та кон`юктиву обох очей, струсу головного мозку відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, згідно «Правил судово-медичного визнання ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п. 2.3.2а.

Внаслідок отриманих ушкоджень потерпілий від злочину ОСОБА_2 перебував на лікуванні у КНП «Немирівська міська лікарня» у травматологічному відділенні з 12.05.2018 по 18.05.2018 з діагнозом ЧМТ струс головного мозку. Загальна вартість лікування хворого складає 3 194 грн. 16 коп.

Враховуючи те, що лікування ОСОБА_2 проводилось за рахунок коштів КНП «Немирівська міська лікарня», то стягнення за лікування потерпілого необхідно проводити на користь останнього.

КНП «Немирівська міська лікарня» з моменту встановлення факту завдання шкоди не вживала заходів представницького характеру, що свідчить про те, що орган до компетенції якого віднесенні представниці повноваження у даній сфері їх не здійснює, що в свою чергу порушує економічні інтереси держави.

Зазначені обставини стали підставою для звернення прокурора з зазначеним позовом.

В судовому засіданні прокурор Юрченко В.В. позов підтримав, просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, у зв`язку із письмовою відмовою в одержанні судової повістки, про час та місце розгляду справи був повідомлений через офіційний сайт судової влади, відзиву на позовну заяву не подав.

Суд, заслухавши прокурора, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши зібрані у справі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч.1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 19 лютого 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч 2. ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 22.03.2019 року (а.с.6).

Відповідно до ч.6ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Положеннями ст. 1166 ЦК України передбачено, чо майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у випадкам, визначених законом.

Статтею 56 ЦПК України встановлено, що у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб.

У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 3ст. 23 закону України "Про прокуратуру"прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно ч. 3, ч. 7 ст. 128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

ЄСПЛ звертає увагу, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. mutatis mutandis рішення від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії» (Menchinskaya v. Russia), заява № 42454/02, §35).

Суд вважає за необхідне зауважити, що Немирівською міською радою не вжито жодних заходів, в тому числі, представницького характеру, щодо стягнення суми затрачених коштів на лікування потерпілого, що свідчить про неналежне здійснення нею захисту інтересів держави з метою стягнення до бюджету відповідних витрат.

Таким чином, враховуючи заподіяння шкоди інтересам держави та не вчинення жодних дій як Немирівською міською радою, так і КНП «Немирівська міська лікарня», спрямованих на відшкодування завданих збитків, прокурор правомірно звернувся до суду із вказаним вище позовом.

Відповідно до ч.1, ч.3ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, визначене Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України №545 від 16.07.1993 року, із змінами від 19.09.2012 року (надалі Порядок).

Згідно п. 2, 3 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної карти стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.

Пунктом 6 Порядку також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.

Відповідно до довідки КНП «Немирівська міська лікарня» №4 від 23.02.2021 року ОСОБА_2 знаходився на лікуванні у травматологічному відділенні Немирівської міської лікарні з 12.05.2018 по 18.05.2018 (6 ліжко-днів) з діагнозом ЧМТ, струс головного мозку. Вартість 1 ліжко-дня перебування хворого в травмотологічному відділенні Немирівської міської лікарні - 532,36 грн. Вартість всього лікування складає 3194,16 грн.

Згідно відповіді на запит від 25.02.2021 №01-11-199, наданою першому заступнику прокурора Немирівської окружної прокуратури А. Бондару головним лікарем НКП «Немирівська міська клінічна лікарня» Ткачуком П.В., шкода, завдана кримінальним правопорушенням, потерпілим від якого є ОСОБА_2 , не відшкодована.

З урахування викладеного, оскільки між діями відповідача та перебуванням потерпілого ОСОБА_2 на лікуванні у травматологічному відділенні Немирівської міської лікарні існує причинний зв`язок, кошти, які витраченні на лікування потерпілого від злочину, ОСОБА_1 в добровільному порядку не відшкодовані, Немирівська міська рада з позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, до відповідача не зверталась, тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином з ОСОБА_1 підлягає стягненню в доход держави 2270 грн судового збору.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Немирівської окружної прокуратури в інтересах Комунального некомерційного підприємства «Немирівська міська лікарня до ОСОБА_1 про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , жителя с. Шолудьки Немирівського району грошові кошти у сумі 3194 грн. 16 коп (три тисячі сто дев`яносто чотири гривні 16 копійок) витрат на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 на користь комунального некомерційного підприємства «Немирівська міська лікарня» (ГУК у Вінницькій області /м. Немирів/ НОМЕР_1 , МФО:899998).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд Вінницької області.

Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Т. Є. Войницька