Справа № 752/7475/21
Провадження № 2-з/752/306/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року місто Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кахно І. А.,

за участю секретаря Чабанюк І. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без повідомлення учасників справи заяву Українсько-швейцарського спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвермут + Ко» про забезпечення позову в справі № 752/475/21 до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

У провадження Голосіївського районного суду міста Києва надійшла заява Українсько-швейцарського спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвермут + Ко» (далі - СП «Укрвермут + Ко»), подана адвокатом Луцьким Михайлом Ігоровичем, про забезпечення позову в справі № 752/475/21 до подання позовної заяви.

Заява обґрунтована тим, що СП «Укрвермут + Ко» є власником нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 234 кв. м (далі також - об`єкт нерухомості). На даний момент триває судовий спір щодо законності набуття права власності заявником права власності на цей об`єкт нерухомості через непогашену заборгованість попереднього власника (продавця) - ОСОБА_1 перед третьою особою - ОСОБА_2 . У межах виконавчого провадження про стягненню вказаної заборгованості з попереднього власника ОСОБА_1 суд задовольнив клопотання державного виконавця про звернення стягнення (реалізацію) на об`єкт нерухомості позивача. Надалі державний виконавець провів опис та арештував об`єкт позивача, призначив суб`єкта оцінки об`єкта нерухомості з метою подальшого його продажу в рахунок заборгованості попереднього власника (боржника у виконавчому провадженні) - ОСОБА_1 .

Заявник вважає протиправними та незаконними дії державного виконавця щодо опису нерухомого майна та накладення арешту на нього, призначення суб`єкта оцінки з огляду на порушення порядку черговості реалізації майна боржника ОСОБА_1 . Оскільки державний виконавець протягом декількох років ігнорував інше майно колишнього власника, яке підлягало першочерговій реалізації, у процесі реалізації майна боржника. Відтак, починаючи з 2015 року державним виконавцем не було вчинено жодних дій для стягнення заборгованості з колишнього власника ОСОБА_1 , яке безспірно йому належить на праві власності, та яке підлягало першочерговій реалізації. Викладене, на думку заявника, порушує положення цивільного законодавства щодо захисту права власності та Закон України «Про виконавче провадження» щодо реалізації майна боржника.

З огляду на викладені обставини, заявник має намір звернутись із позовом до державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Духновської О. А., заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Перепелиці А. В., ОСОБА_2, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державне підприємство «Сетам» (далі - ДП «Сетам»), про визнання протиправним рішення державного реєстратора про припинення запису про право власності на спірний об`єкт нерухомості; визнання протиправними дій державного виконавця щодо винесення постанов про опису та арешту майна, а також призначення суб`єкта оцінки щодо об`єкта нерухомості; визнання протиправними дій державного виконавця, спрямованих на реалізацію об`єкта нерухомості; усунення перешкод у володінні та розпорядженні об`єктом нерухомості.

З огляду на наведене, заявник вважає за необхідне до подачі позовної заяви звернутися до суду із даною заявою про забезпечення такого майбутнього позову шляхом унеможливлення реалізації спірного об`єкта нерухомості в рамках виконавчого провадження та вчинення відповідних реєстраційних дій з метою ефективного судового захисту порушеного права у процесі оскарження виконавчих дій щодо реалізації об`єкта, а відтак - забезпечення можливості на виконання судового рішення. Заявник просить заборонити вчиняти будь-яким особам в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірного об`єкта нерухомості; заборонити державним виконавцям, а також будь-яким іншим уповноваженим особам відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ДП «Сетам» вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підстави вимог своєї заяви, суд вважає необхідним задовольнити заяву про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У пунктах 4, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх судових рішеннях (від 10 березня 2020 року у справі № 750/12430/19, від 28 травня 2020 року у справі № 211/374/20, від 30 листопада 2020 року у справі № 127/17451/20 та ін.) під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення, законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер (постанова Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 755/1357/18).

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Згідно із переліком видів забезпечення позову, наведених у частині першій статті 150 ЦПК України, позов забезпечується, в тому числі забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання (пункти 2, 4).

Як вбачається із фактичних обставин, викладених у даній заяві, між сторонами існують спірні правовідносини, предметом яких є нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 234 кв. м.

Так, 09 серпня 2017 року між ОСОБА_1 (продавець) та СП «Укрвермут + Ко» (покупець) укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого ОСОБА_1 продав, а СП «Укрвермут + Ко» придбало у власність нерухоме майно: нежитлові приміщення № 1 по № 8 (групи приміщень № 66) - літ.» А», загальною площею 234 кв. м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . 09 серпня 2017 року за СП «Укрвермут + Ко» було зареєстровано право власності на вказаний об`єкт нерухомості (індексний номер: 36547318).

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 13 січня 2020 року у справі № 752/23610/18 у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року рішення суду першої інстанції було скасоване, прийнято нове рішення, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 , визнано недійсним договір купівлі-продажу об`єкта нерухомості від 09 серпня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 (боржником у виконавчому провадженні) та СП «Укрвермут + Ко», скасовано відповідний реєстраційний запис про державну реєстрацію права власності на спірний об`єкт нерухомості за СП «Укрвермут + Ко».

Ухвалою Верховного Суду від 02 березня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі № 752/23610/18 за касаційною скаргою СП «Укрвермут + Ко» на постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року.

Постанова Київського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року у справі № 752/23610/18 була виконана. На підставі рішення державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Духновської О. А. № 56426971 від 02 лютого 2021 року скасовано реєстраційний запис про право власності на об`єкт нерухомості за заявником.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 04 березня 2021 року у справі № 372/1267/14-ц заяву заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Перепелиці А. В. задоволено. Надано дозвіл Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області звернути стягнення (реалізувати) нерухоме майно, а саме, нежитлові приміщення № 1 по № 8 (групи приміщень № 66) літ. «А», загальною площею 234 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі рішення постійно діючого третейського суду при асоціації «Розвитку та правозахисту підприємства» від 18 березня 2008 року та ухвали Ленінського районного суду м. Вінниця від 17 квітня 2008 року, виконавчого листа Ленінського районного суду м. Вінниця від 17 квітня 2008 року, але право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Перепилиці A. B. від 16 березня 2021 року при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 61791586 було описано та накладено арешт на нерухоме майно, а саме: нежилі приміщення № 1 по № 8 (група приміщень № 66) - літ. «А», реєстраційний номер 00, за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідне обтяження було внесене до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Перепилиці A. B. від 17 березня 2021 року в межах цього ж виконавчого провадження було призначено суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Експертно-консультаційний центр» для надання звіту про початкову вартість описаного майна для подальшої реалізації з електронних торгів.

Слід зауважити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд керується тим, що у випадку задоволення позову, судове рішення має бути реалізованим, поза як це рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

Обставини, викладені в заяві про забезпечення позову, свідчать про те, що між сторонами дійсно існує спір щодо нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 234 кв. м, тому суд вважає, що спосіб забезпечення позову, який просить застосувати заявник, а саме, заборонити вчиняти будь-яким особам в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірного об`єкта нерухомості; заборонити державним виконавцям, а також будь-яким іншим уповноваженим особам відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію спірного об`єкта нерухомого майна та заборонити ДП «Сетам» вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію вказаного об`єкта нерухомого майна, є співмірним та виправданим заходом, який забезпечить можливість реального виконання судового рішення, у разі задоволення позовних вимог СП «Укрвермут + Ко», а також забезпечить ефективне поновлення порушених прав заявника.

Враховуючи пов`язаність заходів забезпечення позову з майбутнім предметом позову, то невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів позивача, оскільки у разі подальшої реалізації спірного об`єкта нерухомості у межах виконавчого провадження щодо ОСОБА_1 обраний заявником спосіб захисту втратить свою доцільність.

У даному випадку, такий захід як заборона здійснювати будь-які реєстраційні та виконавчі дії щодо спірного об`єкта нерухомості є виправданим, таким, що забезпечить збереження майна та запобігатиме його продажу іншим особам.

Крім того, оскільки зазначені заходи вживаються судом як засіб забезпечення позову, тобто, виключно до вирішення спору по суті, суд вважає не порушеними інтереси інших осіб.

Так, слід зазначити, що не будуть порушені права стягувача ОСОБА_2 у межах виконавчого провадження № 61791886 відносно боржника ОСОБА_1 , оскільки згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 на праві власності належить інше майно, зокрема:

- житловий будинок загальною площею 505,3 кв. м, житловою площею 159,7 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Кадастровий номер: :05:092:0031, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (зареєстроване обтяження у межах виконавчого провадження з 17 червня 2016 року);

- комплекс, бувшого дитячого оздоровчого табору « ІНФОРМАЦІЯ_1 », адреса: АДРЕСА_3 . Частка власності 7/100; Загальна площа 2278,6 кв. м (зареєстроване обтяження у межах виконавчого провадження з 20 лютого 2018 року);

- нежитлове приміщення, за адресою: АДРЕСА_4 , загальна площа 332,1 кв. м (зареєстроване обтяження у межах виконавчого провадження з 20 лютого 2018 року);

- житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_5 , загальна площа 335,2 кв. м, житлова площа 53,6 кв. м (зареєстроване обтяження у межах виконавчого провадження з 20 лютого 2018 року);

- житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 168 кв. м, житловою площею 93,7 кв. м (зареєстроване обтяження у межах виконавчого провадження з 20 лютого 2018 року).

З урахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи із засад розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, з урахуванням забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку та співмірності між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом майбутньої позовної вимоги, оскільки такий вид забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення згідно з вимогами частини третьої статті 154 ЦПК України.

Керуючись статтями 149-154 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву Українсько-швейцарського спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвермут + Ко» про забезпечення позову в справі № 752/475/21 до подання позовної заяви, задовольнити.

Заборонити будь-яким державним реєстраторам у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії (державна реєстрація права власності, державна реєстрація припинення права власності, та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) стосовно об`єкта нерухомого майна, а саме: приміщення, № 1 по № 8 (група приміщень № 66), реєстраційний номер нерухомого майна 00, нежитлове приміщення, об`єкт житлової нерухомості: Ні, загальною площею 234 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити державним виконавцям, а також будь-яким особам, уповноваженим на вчинення виконавчих дій у розумінні Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, але не виключно заступнику начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Перепелиці Артему Володимировичу (вулиця Євгена Сверстюка, 15, Київ, 02000) вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію об`єкта нерухомого майна, а саме: приміщення, № 1 по № 8 (група приміщень № 66), реєстраційний номер нерухомого майна 00, нежитлове приміщення, об`єкт житлової нерухомості: Ні, загальною площею 234 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, але не виключно при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 61791586 на виконання виконавчого листа Обухівського районного суду Київської області № 372/1267/14-ц від 19 квітня 2017 року та виконавчих листів Шевченківського районного суду міста Львова № 466/4507/15-ц від 03 квітня 2017 року.

Заборонити Державному підприємству «Сетам» (код ЄДРПОУ-39958500, 01001 м. Київ, вул. Стрілецька, буд. 4-6) вчиняти будь-які дії щодо реалізації об`єкта нерухомого майна, а саме: приміщення, № 1 по № 8 (група приміщень № 66), реєстраційний номер нерухомого майна 00, нежитлове приміщення, об`єкт житлової нерухомості: Ні, загальною площею 234 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема але не виключно при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 61791586 на виконання виконавчого листа Обухівського районного суду Київської області № 372/1267/14-ц від 19 квітня 2017 року та виконавчих листів Шевченківського районного суду міста Львова № 466/4507/15-ц від 03 квітня 2017 року.

Заявник (позивач) - Українсько-швейцарське спільне підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвермут + Ко». Код , адреса: вулиця Сумська, 73, місто Харків, 61023.

Особи, які отримають статус відповідачів:

- Державний реєстратор Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Духновська Олеся Анатоліївна, адреса: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, будинок 36;

- заступник начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Перепелиця Артем Володимирович, адреса: вулиця Євгена Сверстюка, 15, Київ, 02000;

- ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_6 ;

- ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_7 .

Особа, яка отримає статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державне підприємство «Сетам», , адреса: 01001 м. Київ, вул. Стрілецька, буд. 4-6.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 24 березня 2021 року.

Суддя І. А. Кахно