П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2021 року м. Київ

Справа №753/13461/20

Провадження № 22-ц/824/8731/2021

Резолютивна частина постанови оголошена 21 липня 2021 року

Повний текст постанови складено 22 липня 2021 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Журавльова Д.Д.

учасники справи:

позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Червоний хутір»

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Червоний хутір» про усунення перешкод в користуванні майном, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до ОСББ «Червоний хутір», в якій просили зобов`язати відповідача перемістити головний розподільний щит 0,4 кВ житлового будинку АДРЕСА_1 , розташований на території нежитлового приміщення (1-й поверх, літ. А), належного ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної власності, шляхом монтажу обладнення нового головного розподільчого щита на іншому місці, проведення нового кабелю в точку електроживлення та демонтажу обладнання головного розподільчого щита з території приміщення позивачів; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 37 398,72 грн. упущеної вигоди та 3 000 грн. моральної шкоди, та на користь ОСОБА_2 - 87 263,68 грн. упущеної вигоди та 7 000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивчі послаються на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками нежитлового приміщення в будинку АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 14.07.2017. Частка ОСОБА_1 становить 3/10, а ОСОБА_2 - 7/10. На сьогоднішній день управління будинком здійснює Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Червоний хутір». Відповідно до технічних документів на нежитлове приміщення однією з частин його приміщень є щитова (НОМЕР_3), загальною площею 18,8 кв.м. Після придбання нежитлового приміщення та його вивчення було виявлено, що в приміщенні НОМЕР_3 розташовано головний електророзподільний щит даного житлового будинку (ГРЩ 0,4 вК ж/б АДРЕСА_1 ), що знаходиться на баласнсі ОСББ, тобто частина спільног майна усіх співвласників ОСББ. Розташування ГРЩ на території приватної власності позивачів унеможливлює повноцінне користування нежитловим приміщенням у власних цілях у повному обсязі, адже правління та працівники ОСББ, а також працівники профільних служб систематично порушують права власників приміщення та без їх відома проникають на територію нежитлового приміщення з метою обслуговування та ремону обладнання. ОСББ відмовляєтьтся від договірного врегулювання питання користування приміщенням щитової, самостійно демонтували встановлені власниками нежитлового приміщення двері, та залишають їх відчиненими, що ставить в цілому під загрозу безпеку приватної власності позивачів. 04.04.2018 позивачі зверталися до відповідача з проханням перенести електророзподільний щит в інше приміщення в шестимісячний строк та укласти договір оренди приміщення до моменту такого перенесення. 19.07.2018 вказаний лист було направлено повторно, однак жодної відповіді отримано не було. Нежитлове приміщення є самостійним об'єктом нерухомого майна і не може розглядатися у якості допоміжного технічного приміщення ОСББ, а ОСББ в силу здійснення управління будинком зобов'язано виконувати вимоги ДНАОП 0.00-1.32-01, зокрема в частині що стосується вимог до електрощитового приміщення, а також забезпечити дотримання прав власності позивачів, та як наслідок - перенести електророзподільний щит до належного технічного приміщення поза межами нежитлового приміщення позивачів. Попри те, що ОСББ несанкціоновано використовує частину нежитлового приміщення позивачів розміром 18,8 кв.м. під ГРЩ, підсобне приміщення розміром 1,3 кв.м. (НОМЕР_1) і тамбур розміром 3,8 кв.м. (НОМЕР_2) для доступу через нього до щитової, а разом - 23,9 кв.м., в якості допоміжного, зловживаючи неможливістю позивачів повністю обмежити до нього доступ з огляду на інтереси мешканців всього будинку, ОСББ здійснює нарахування внеску на управління будинком з розрахунку 7 грн. за кв.м. виходячи із загальної площі нежитлового приміщення, яка становить 439,9 кв.м. За звичайних обставин позивачі могли б одержати доходи від використання нежитлового приміщення з урахуванням площі щитової та тамбуру, але через порушення їх прав відповідачем, такі доходи вони отримати не можуть (упущена вигода). ОСББ безоплатно фактично використовує вказану частину нежитлового приміщення з моменту набуття позивачами права власності та жодним чином не йде на контакт з приводу врегулювання відносин. За найменшим припущенням власники нежитлового приміщення могли отримати дохід у розмірі 124 662,40 грн., що із врахуванням часток позивачів становить 37 398,72 грн. упущена вигода ОСОБА_1 та 87 263,68 грн. ОСОБА_2 . Крім того зазначили, що через протиправні дії відповідача позивачі систематично зазнають душевних стаждань через пошкодження їх майна, через безрезультатні перемовини з ОСББ, ігнорування з боку ОСББ ініціатив позивачів та створення інших перешкод, які вони оцінили у розмірі 3000 грн. та 7000 грн. відповідно.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 березня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Червоний хутір» про усунення перешкод в користуванні майном - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій вони просять рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на помилкові висновки суду та такими, що не відповідають обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу Голова правління ОСББ «Червоний хутір» Тарасюк Н.М. заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник ОСББ «Червоний хутір» Тарасюк Н.М. проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзивах на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на таке.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача перенести ГРЩ, суд першої інстанції зробив висновок про те, що позивачами не надано суду доказів дотримання вимог Кодексу систем розподілу та ПРРЕ для вирішення питання про переміщення ГРЩ відповідним чином а також доказів технічної можливості здійснення такого переміщення. Крім того, відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення упущеної вигоди, суд першої інстанції виходив з того, що спірне приміщення можливо здавати в оренду, що позивачі мали з цього приводу пропозиції, однак через розміщення електрощитової не змогли укласти договір оренди.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Надаючи оцінку аргументам, наведеним в апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить з такого.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками нежитлового приміщення (1-й поверх, літ. А), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 14липня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнко О.В. ОСОБА_1 являється власником 3/10 частин нежитлового приміщення, а ОСОБА_2 - 7/10.

У будинку створено Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Червоний хутір».

Відповідно до поетажного плану експлікацією до плану побудови приміщення (1-й поверх, літ. А) приміщення НОМЕР_3 має площу 18,8 кв. м. і за своїм функціональним призначенням є загальнобудинковим електрощитовим приміщенням.

04 квітня 2018 рокута 19 липня 2018 рокупозивачі звернулися до відповідача із листом, в якому просили здійснити дії з перенесення електророзподільного щита з належного їм на праві власності нежитлового приміщення у інше приміщення у строк не більше шести місяців з моменту отримання даного звернення; узгодити запланований час та порядок перенесення електророзподільного щита; укласти з ними договір оренди частини приміщення до моменту перенесення електророзподільного щита та повідомити про результати розгляду даного звернення.

Вказане звернення було отримано ОСББ 05 квітня 2018 рокута 21 липня 2018 року, однак відповідач не надав на них відповіді.

З відповіді Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» від 11 червня 2020 року наданої на звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається, що з питання винесення електричних мереж поза межі нежитлового приміщення та для можливості виконання зазначених робіт балансоутримувач електрощитової (або співвласники нежитлового приміщення за згоди балансоутримувача) має звернутися до ПРАТ «ДТЕК Київські електромережі» із запитом на Технічні вимоги на перенесення електричних мереж у порядку, передбаченому Кодексом системи розподілу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», об'єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Відповідо до ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна; співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Статтею 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори.

До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься: питання про використання спільного майна; прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд.

Питання щодо реконструкції чи технічного переоснащення електроустановок регулюється ПРРЕЕ та Кодексом систем розподілу.

Відповідно до Кодексу систем розподілу, якщо Користувач або власник земельної ділянки має намір спорудити або реконструювати будівлі, дороги, мости, інші об`єкти архітектури, що потребує перенесення повітряних та/або підземних електричних мереж та інших об`єктів електроенергетики, Користувач або власник земельної ділянки звертається до ОСР із відповідною заявою. До заяви додається ситуаційний план об`єкта забудови. ОСР надає вихідні дані та технічні вимоги для проєктування перенесення (перевлаштування) належних йому об`єктів електроенергетики не пізніше 10 робочих днів від дня реєстрації заяви або 20 робочих днів у разі необхідності погодження технічних вимог з ОСП (у зазначений у заяві спосіб обміну інформацією).

Користувач або власник земельної ділянки має розробити проєкт, у тому числі здійснити заходи в межах чинного законодавства з метою вирішення питань щодо відведення на користь ОСР земельних ділянок для розташування об`єктів електроенергетики, а ОСР - узгодити наданий Користувачем або власником земельної ділянки проєкт з оформленням технічного рішення.

ОСР на договірних засадах надає Користувачу або власнику земельної ділянки послугу з перенесення визначених проектом об`єктів електроенергетики, вартість якої визначається згідно з кошторисом (який є невід`ємною частиною відповідної проєктної документації), у термін, визначений відповідно до вимог нормативних документів, що визначають строки проєктування та будівництва.

Вартість розроблення проєктної документації, що передається замовником ОСР, ураховується в загальній сумі вартості послуги з перенесення об'єктів електроенергетики.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачами не надано до суду доказів дотримання вказаних вимог закону та доказів технічної можливості здійснення переміщення головного розподільного щита 0,4 кВ житлового будинку АДРЕСА_1 , розташований на території нежитлового приміщення (1-й поверх, літ. А), шляхом монтажу обладнання нового головного розподільчого щита на іншому місці, проведення нового кабелю в точку електроживлення та демонтажу обладнання головного розподільчого щита з території вказаного приміщення, тому апеляційний суд, з урахуванням того, що діяльність ОСББ регулюється спеціальним Законом та втручання у його фінансово-господарську діяльність заборонено, вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Позивачі просять стягнути з відповідача на їхню користь користь упущену ними вигоду від неможливості користуватися приміщенням електрощитової у загальному розмірі 124 662,40 грн., які б вони могли отримати здаючи вказане приміщення в оренду. Позивачами не надано доказів того, що спірне приміщення можливо здавати в оренду, позивачі мали з даного приводу пропозиці, однак через розміщення електрощитової не змогли укласти договір оренди.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивачів заподіяної моральної шкоди, то суд першої інтсанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог, оскільки позивачами не доведено завдання неправомірними діями відповідача їм моральної шкоди.

Колегія суддів критично оцінює аргументи заявника проте, що суд першої інстанції зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, оскільки під час вирішення спору, судом першої інстанції оцінка позовних вимог була здійснена у взаємному зв?язку із доказами, наявними в матеріалах справи.

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має правозалишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 березня 2021 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 березня 2021 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач А. М. Стрижеус

Судді: Л. Д. Поливач

О. І. Шкоріна