Справа № 169/355/21
Провадження № 2/169/336/21
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2021 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді Тітівалова Р.К.

з участю:

секретаря судового засідання Веремчук Л.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди.

Позов мотивований тим, що 28 лютого 2021 року о 9 годині ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки Газель, номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Зелена в селі Клюйськ Турійського району Волинської області, пошкодив автомобіль марки Mazda, номерний знак НОМЕР_2 , під його керуванням (пошкодив ліве дзеркало та лакофарбове покриття на передній дверці). Вказану дорожньо-транспортну пригоду оформили по Європротоколу. Розмір матеріального збитку, заподіяного йому пошкодженням автомобіля, складає 10000 гривень. Вказуючи, що відповідач, який зобов`язувався добровільно відшкодувати кошти на ремонт автомобіля, свої зобов`язання не виконав, просив стягнути з останнього на його користь 10000 гривень майнової шкоди та судові витрати.

У судовому засіданні позивач позов підтримав із викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні підтвердив обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого з його вини було пошкоджено ліве дзеркало та лакофарбове покриття на передній дверці автомобіля марки Mazda під керуванням позивача. Позов визнав повністю, про що подав суду відповідну письмову заяву (а. с. 27), що відповідає вимогам частини першої статті 206 ЦПК України, за змістом якої відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що 28 лютого 2021 року о 9 годині по вулиці Зелена в селі Клюйськ Турійського району Волинської області відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участі автомобілів марки Газель, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та марки Mazda, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Внаслідок ДТП автомобіль марки Mazda, номерний знак НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження лівого дзеркала та лакофарбового покриття на передній дверці. Вказану ДТП сторони домовилися оформляти по Європротоколу (а. с. 11-14).

Згідно з рахунком-фактурою від 29 березня 2021 року вартість відновлювального ремонту складає 10000 гривень (а. с. 16).

Відповідач у розписці від 28 лютого 2021 року взяв на себе зобов`язання до 29 березня 2021 року відшкодувати позивачу збитки, заподіяні пошкодженням автомобіля, у розмірі 10000 гривень (а. с. 15).

Вказані обставини сторони у судовому засіданні не заперечували.

Відповідно до частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно з частинами першою, другою статті 395 ЦК України до речових прав на чуже майно, зокрема, відносять: право володіння, право користування.

Частиною першою статті 396 ЦК України передбачено, що особа, яка має право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

Таким чином, відповідно до вищевказаних положень закону, враховуючи те, що автомобілем марки Mazda, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить на праві власності Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк», під час ДТП керував позивач ОСОБА_1 , то суд вважає, що останній має право вимагати відшкодування шкоди, завданої пошкодженням цього автомобіля.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Судом під час розгляду справи встановлено, що сторони факт ДТП, вину відповідача у його вчиненні та розмір заподіяних внаслідок ДТП збитків не заперечують та визнають.

Будь-яких сумнівів щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання у суду не має, у зв`язку з чим в контексті положень частини першої статті 82 ЦПК України вони доказуванню не підлягають.

З огляду на вищевикладене, виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 10000 гривень на відшкодування майнової шкоди.

Крім того, згідно зі статтею 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 908 гривень судового збору.

Керуючись статтями 22, 386, 395, 396, 1166, 1187, 1188 ЦК України, статтями 141, 206, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Головуючий

Повне рішення складено 15 липня 2021 року.