ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

19 липня 2021 року

м. Харків

справа № 638/3990/21

провадження № 22-ц/818/4480/21

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Тичкової О.Ю., Маміної О.В.,

учасники справи:

заявник: Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут»,

боржник: ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за заявою Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати спожитої електричної енергії, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2021 року, постановлену суддею Цвіра Д.М., -, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2021 року Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати спожитої електричної енергії.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2021 року відмовлено ПАТ «Харківенергозбут» у видачі судового наказу.

В апеляційній скарзі ПАТ «Харківенергозбут» посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду від 28 квітня 2021 року скасувати та направити справу для продовження розгляду.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що при підготовці та передачі до суду цієї заяви ними були понесені судові витрати, що складаються з суми судового збору у розмірі 227грн. та суми у розмірі 89,62грн. сплаченої за умовами договору №2001/1-2021 від 20 січня 2021 року для отримання інформаційної довідки з ЄДДР стосовно зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання фізичної особи-боржника, на підтвердження чого ними були надані суду відповідні докази.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 17 червня 2021 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу суд першої інстанції виходив з того, що заявником на надано доказів оплати вказаної у заяві вартості довідки з ЄДДР, що не відповідає положенням ст.163 ЦПК України. Крім того, норми діючого цивільно-процесуального законодавства не передбачаються вимог, щодо звернення заявника до Єдиного державного демографічного реєстру та надання суду отриманих відомостей.

Проте, погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Зокрема, пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомукаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованихзаявником на суму заборгованості. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу викладені у статті 163 ЦПК України.

Зокрема, пунктом 3 частини 3 статті 163 ЦПК України встановлено, що до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі, електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у березні 2021 року ПАТ «Харківенергозбут» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 12 332,40грн.

До заяви про видачу судового наказу ПАТ «Харківенергозбут» додано копію договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим не побутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням вимог ЦК України шляхом приєднання споживача до цього договору згідно, а також комерційну пропозицію, яка є додатком до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (а. с. 9-11, 12).

Частинами 1 та 2 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Разом з тим, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Згідно частини 2 статті 72 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за відповідним договором постачання електричної енергії споживачу, укладеним відповідно до правил роздрібного ринку.

Відповідно до пункту 8 Постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідно до абзацу 5 пункту 13 розділу XVII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Тобто, законодавством передбачено можливість постачання електричної енергії побутовому споживачу без фактичного підписання відповідного договору останнім.

Як вбачається з довідки абонента за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , за яким за період з грудня 2018 року по лютий 2021 року утворилась заборгованість в розмірі 12 332,40грн. (а.с.4, 5). Зазначена сума ОСОБА_1 не сплачено.

Таким чином, між сторонами склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання електричної енергії без фактичного підписання договору споживачем, який в даному випадку не надається, існує заборгованість в сумі ОСОБА_1 , яку споживачем не сплачено.

Також, із змісту заяви ПАТ «Харківенергозбут» про видачу судового наказу вбачається? що останній поміж іншого просив суд стягнути з відповідача на їх користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 227грн. та суми за отримання інформаційної довідки з ЄДДР в розмірі 89,62грн.

Матеріали справи свідчать, що за подання заяви про видачу судового наказу ПАТ «Харківенергозбут» було сплачено 227грн. судового збору, що підтверджується оригіналом платіжного доручення №18876 від 10 березня 2021 року.

Що ж стосується стягнення суми за отримання інформаційної довідки з ЄДДР в розмірі 89,62грн., то суд першої інстанції зазначив, що заявником не надано доказів на підтвердження оплати вказаної суми.

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що ПАТ «Харківенергозбут» до заяви про видачу судового наказу також було надано договір №2001/1-2021, укладений 20 січня 2021 року між ним та КП «Харківський Дата Центр» та протокол погодження договірної ціни від 20 січня 2021 року, який є додатком №2 до цього договору.

Предметом вказаного договору є надання користувачу послуг з віддаленого доступу до веб-сайту Портал електронних сервісів м. Харкова.

Як вбачається із протоколу погодження договірної ціни ПАТ «Харківенергозбут» та КП «Харківський Дата Центр» погодили, що загальна ціна вказаного договору та інформаційно-консультативні послуги підприємства для отримання електронних послуг користувачем за весь термін надання послуг складає 537 720грн.

Ціна договору визначена із розрахунку вартості проведення 500 транзакцій, де вартість однієї транзакції (разового формування запиту) складає 89,62грн.

Вказаний протокол є підставою для проведення взаємних розрахунків і платежів між підприємством і користувачем.

Отже, матеріали справи містять докази того, що у ПАТ «Харківенергозбут» виник обов`язок зі сплати на користь КП «Харківський Дата Центр» вартості інформаційно-консультативних послуг.

Згідно ч.3ст.165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відмову у видачі судового наказу щодо вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 12 332,40грн. суд жодним чином не обгрунтував.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року визначено, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає розгляду справи, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ЦПК України.

Оскільки наразі вирішується лише процесуальне питання, а не розглядається справа по суті, підстав для розподілу судового збору за розгляд справи апеляційним судом не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст. 376, п.4 ч.1 ст.379 ст. 381-384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2021 року скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

О.В. Маміна