Справа № 430/416/21
Провадження № 2/430/111/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року смт. Станиця Луганська

Станично-Луганський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Попової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Романової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Станиця Луганська Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування на самовільно переплановану квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Станично-Луганського районного суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування на самовільно переплановану квартиру.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03.10.2019 року. Той факт, що ОСОБА_5 є дружиною ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 11.10.1968 року.

Спадкоємцями першої черги є ОСОБА_1 , його син ОСОБА_2 та його донька ОСОБА_3 .. Після смерті ОСОБА_5 його діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадщину не приймали у встановленому законом порядку. Їх родинні відносини підтверджуються свідоцтвами про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 від 19.05.1976 року та ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 від 20.11.1969 року. Зміна прізвища ОСОБА_3 з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 » підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 28.04.1990 року.

Після смерті ОСОБА_5 . ОСОБА_1 спадщину прийняв про, що свідчить подання ним 26.05.2020 року заяви до державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частки квартири, яка згідно свідоцтва на право власності на житло видане Станично-Луганським комбінатом комунальних підприємств № 166 від 03.02.1994 року належить: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , по 1/3 частки кожному.

Постановою від 26.05.2020 року державним нотаріусом Кондратьєвим В.М. Станично-Луганської державної нотаріальної контори у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 було відмовлено тому, що загальна площа спадкової квартири змінена за рахунок її самовільного перепланування.

На час видачі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_6 від 03.02.1994 року (до самовільної перебудови) спадкова квартира складалася із трьох житлових кімнат площею 11,1 кв.м, 15,9 кв.м, 14,0 кв.м, житловою площею 41,0 кв.м, кухні 5,5 кв.м, ванної кімнати 2,5 кв.м, коридору 6,0 кв.м, кладової 0,3 кв.м, балкону 0,9 кв.м, загальна площа квартири 57,7 кв.м. З метою поліпшення благоустрою квартири, квартира була перебудована. Після перебудови спадкова квартира стала двокімнатною. Згідно з технічним паспортом КП «Станично-Луганське районне бюро технічної інвентаризації» виданого на ім`я ОСОБА_1 від 11.02.2020 року спадкова квартира складається з: І - балкону площею 2,0 кв.м, 1- коридору площею 4,6 кв.м, 2 - туалету 1,1 кв.м, 3 - ванни 2,3 кв.м, 4 - кухні-єдальні 19,4 кв.м, 5 - кладової 1,3 кв.м, 6 - житлової кімнати 17,1 кв.м, 7 - жилової кімнати 13,6 кв.м, житловою площею 30,7 кв.м, загальною площею 61,4 кв.м. Загальна площа спадкової квартири збільшилася на 3,7 кв.м, і складає 61,4 кв.м.

Переобладнання квартири зроблено після 1992 року та документи, які свідчать про законний порядок переобладнання, відсутні. При переплануванні несучі стіни не зазнали руйнувань, використання вищезазначеної квартири можливо, перепон у користуванні перепланованою квартирою не має. Збільшення житлової площі за рахунок демонтажу не капітальних стін, використання площі коридору та допоміжних приміщень, не вимагає дозволу, оскільки були здійснені внутрішні роботи без зміни несучих стін та конструкцій. Спадкова, перепланована квартира відповідає санітарно-технічним нормам та будівельно-технічним правилам.

У зв`язку з викладеним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

У судове засідання позивач не з`явився, до суду надіслав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, до суду надіслала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача ОСОБА_2 ..

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 є дружиною ОСОБА_1 згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 11.10.1968 року.

Після смерті ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцями першої черги є її чоловік ОСОБА_1 , їх син ОСОБА_2 та їх донька ОСОБА_3 . Їх родинні відносини підтверджуються свідоцтвами про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 від 19.05.1976 року та ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 від 20.11.1969 року. Зміна прізвища ОСОБА_3 з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 » підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 28.04.1990 року.

26.05.2021 року ОСОБА_1 звернувся до державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частки квартири, яка згідно свідоцтва на право власності на житло видане Станично-Луганським комбінатом комунальних підприємств № 166 від 03.02.1994 року належить: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , по 1/3 частки кожному.

Відповідно до копії постанови про відмову від 26.05.2020 року державним нотаріусом Кондратьєвим В.М. Станично-Луганської державної нотаріальної контори у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 було відмовлено тому, що загальна площа спадкової квартири змінена за рахунок її самовільного перепланування.

На час видачі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_6 від 03.02.1994 року (до самовільної перебудови) спадкова квартира складалася із трьох житлових кімнат площею 11,1 кв.м, 15,9 кв.м, 14,0 кв.м, житловою площею 41,0 кв.м, кухні 5,5 кв.м, ванної кімнати 2,5 кв.м, коридору 6,0 кв.м, кладової 0,3 кв.м, балкону 0,9 кв.м, загальна площа квартири 57,7 кв.м. З метою поліпшення благоустрою квартири, квартира була перебудована. Після перебудови спадкова квартира стала двокімнатною. Згідно з технічним паспортом КП «Станично-Луганське районне бюро технічної інвентаризації» виданого на ім`я ОСОБА_1 від 11.02.2020 року спадкова квартира складається з: І - балкону площею 2,0 кв.м, 1- коридору площею 4,6 кв.м, 2 - туалету 1,1 кв.м, 3 - ванни 2,3 кв.м, 4 - кухні-єдальні 19,4 кв.м, 5 - кладової 1,3 кв.м, 6 - житлової кімнати 17,1 кв.м, 7 - жилової кімнати 13,6 кв.м, житловою площею 30,7 кв.м, загальною площею 61,4 кв.м. Загальна площа спадкової квартири збільшилася на 3,7 кв.м, і складає 61,4 кв.м.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом права власності на 1/3 частки самочинно перепланованої квартири зазначеної ним у позовній заяві.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивача, яким судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в даному випадку буде несправедливим.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування на самовільно переплановану квартиру задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно: 1/3 частки самочинно перепланованої квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , що належала дружині позивача - ОСОБА_5 .

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Станично-Луганський районний суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Попова