ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року

м. Черкаси

Справа № 712/8159/15
Провадження № 22-ц/821/1000/21
Категорія: скарга на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Василенко Л.І., Бородійчука В.Г.

за участю секретаря: Анкудінова О.І.

учасники справи:

стягувач: публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк»

боржник: ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 квітня 2021 року (постановлену під головуванням судді Казидуб О.Г. в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси, повний текст ухвали виготовлений 16 квітня 2021 року) за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача його правонаступником,-

в с т а н о в и в :

04 листопада 2019 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про заміну стягувача його правонаступником у справі №712/8159/15-ц за позовом ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Правекс-Банк» про визнання кредитного та договору застави недійсними.

В обґрунтування заяви зазначено, що 31 травня 2017 року між ПАТ КБ «Правекс Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення прав вимоги №2, відповідно до якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №839-001/07Р від 30 січня 2007 року.

Оскільки фактично відбулася заміна стягувача у зобов`язанні, зокрема ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» є новим кредитором у фінансових правовідносинах за кредитним договором №839-001/07Р від 30 січня 2007 року, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернулось до Придніпровського районного суду м. Черкаси із відповідною заявою та просило замінити стягувача ПАТ КБ «Правекс-Банк» на правонаступника - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором за виконавчими листами у справі №712/8159/15-ц.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 квітня 2021 року заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» задоволено.

Замінено первісного стягувача ПАТ КБ «Правекс-Банк» на правонаступника -ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 вересня 2016 року (з урахуванням постанови Верховного Суду від 27 січня 2021 року) у справі №712/8159/15-ц за позовом ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Правекс-Банк» про визнання кредитного та договору застави недійсними.

В апеляційній скарзі, поданій 26 квітня 2021 року, ОСОБА_1 , вважаючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою, постановленою із порушенням норм процесуального права, просила суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 квітня 2021 року та постановити нове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»» про заміну стягувача його правонаступником - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 , зокрема, мотивована тим, що жодних виконавчих листів по справі № 712/8159/15-ц Придніпровський районний суд м. Черкаси не видавав, отже ПАТ КБ «Правекс-Банк», на думку особи, що подала апеляційну скаргу, ніколи не був стягувачем по даній справі, у зв`язку із чим і відсутні підстави визнавати ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»» його правонаступником.

Крім того, на переконання апелянта, суд першої інстанції не надав належної уваги на відсутність у ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» спеціальних ліцензій на право здійснення валютних операцій на момент укладання договору відступлення права вимоги від 31 травня 2017 року.

30 червня 2021 року на адресу Черкаського апеляційного суду від ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

В обґрунтування відзиву, зазначається, що доводи апеляційної скарги в цілому є неаргументованими та безпідставними, а тому відсутні підстави для її задоволення.

ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» просить ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 квітня 2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Як вбачається з наявних матеріалів справи, 23 липня 2015 року ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

23 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ «Правекс-Банк» про визнання кредитного та договору застави недійсними.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 вересня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 10540,35 доларів США, що станом на 04 червня 2015 року становить 221 410,17 грн., та 166 336,17 грн., та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» судовий збір в сумі 3 654,00 грн. (том 2, а.с. 113-115)

Додатковим рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 листопада 2016 року у справі №712/8159/15-ц в зустрічному позові ОСОБА_1 и до ПАТ КБ «Правекс-Банк» про визнання кредитного та договору застави недійсними - відмовлено. (том 3, а.с. 27-30)

Рішення суду від 13 вересня 2016 року та додаткове рішення від 24 листопада 2016 року у справі №712/8159/15-ц неодноразово були предметом перегляду судами апеляційної та касаційної інстанцій.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 09 лютого 2017 року рішення суду від 13 вересня 2016 року та додаткове рішення від 24 листопада 2016 року залишено без змін. (том 3, а.с. 81-84)

Постановою Верховного Суду від 28 листопада 2018 року ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 09 лютого 2017 року в частині позову ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 13 вересня 2016 року та додаткове рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 24 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 09 лютого 2017 року в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Правекс-Банк» про визнання кредитного договору застави недійсними залишено без змін. (том 3, а.с. 194-198)

Постановою апеляційного суду Черкаської області від 23 січня 2019 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 вересня 2016 року змінено у частині стягнення заборгованості за кредитним договором та постановлено в цій частині нову постанову.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі розмірі 6 913 доларів США (145 173 грн.), процентів станом на 31 січня 2014 року 3 627, 35 доларів США , що становить 76195, 97 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 1169, 61 дол. США, що становить 25626 грн., пені за несвоєчасне погашення відсотків 764 дол. США, що становить 16739 грн., загальна сума заборгованості якої становить 263775, 45 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. (том 3, а.с. 231-239)

Постановою Верховного Суду від 27 січня 2021 року рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 13 вересня 2016 року в незміненій частині та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 23 січня 2019 року в частині вирішення первісних позовних вимог ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, пені, нарахованої за несвоєчасне погашення кредиту, та пені, нарахованої за несвоєчасне погашення процентів, скасовано, прийнято у цій частині нове рішення.

У задоволенні первісного позову ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, пені, нарахованої за несвоєчасне погашення кредиту, та пені, нарахованої за несвоєчасне погашення процентів відмовлено.

Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 13 вересня 2016 року в незміненій частині та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 23 січня 2019 року в частині вирішення первісних позовних вимог ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6 913 доларів США залишено без змін.

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 24 листопада 2016 року закрито. (том 4, а.с. 84-93)

31 травня 2017 року між ПАТ КБ «Правекс Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами №2. (том 4, а.с. 98-109)

Відповідно до додатку № 1 (частина А) до договору купівлі-продажу прав вимоги відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором №839-001/07Р від 30 січня 2007 року. (том 4, а.с. 110)

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», суд першої інстанції виходив з того, що заявником доведено перехід прав вимоги відповідно до укладеного договору.

Колегія суддів погоджується з даними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Виходячи зі змісту процесуального законодавства, - процесуальне правонаступництво це заміна сторони у справі іншими особами у зв`язку з переходом до цих осіб матеріальних прав і обов`язків попередньої особи.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Підстави заміни кредитора у зобов`язанні передбачені статтею 512 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Положенням частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження (Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10 та постанові Верховного Суду від 23 липня 2019 року у справі №905/1976/16).

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Тому заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження» (Постанова Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 2-3897/10).

Як вбачається з наявних матеріалів справи, заявником ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»на підтвердження своїх вимог надано копію договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами №2 від 31 травня 2017 року, копію Акту приймання-передачі від 31 травня 2017 року, копію додатку№ 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги від 31 травня 2017,копію платіжного доручення № 2370436 від 31 травня 2017 року, копію Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи та додатку до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи (том 4, а.с. 205-220)

З огляду на викладене, встановивши, що у зв`язку з укладенням між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» договору купівлі-продажу прав вимоги відбулась заміна кредитора у зобов`язанні, при цьому перехід права вимоги до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відбувся із дотриманням вимог законодавства і договір купівлі-продажу прав вимоги недійсним не визнавався та вказаний договір не скасований, та з урахуванням того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення прав вимоги є матеріальним правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення обгрунтованої заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача його правонаступником.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін.

Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадіях виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання його статусу стягувача відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Зважаючи на вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції заява ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміни стягувача його правонаступником розглянута з дотриманням норм процесуального права.

Аргументи апеляційної скарги, поданої ОСОБА_1 , не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 квітня 2021 року без змін, а апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст. ст.367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 квітня 2021 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача його правонаступником залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції - залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.І. Василенко

В.Г. Бородійчук

/повний текст постанови суду виготовлено 27 липня 2021 року/