КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/8359/2021 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 липня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 березня 2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

УСТАНОВИВ:

в травні 2020 року позивач ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача - ОСОБА_1 про стягнення заборгованості щодо оплати послуг з консьєрж-сервісу в житловому будинку.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказав, що між ним та відповідачкою, як власницею квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , було укладено договори про надання послуг з консьєрж-сервісу: 1)договір про надання послуг №П-42/К-56 від 01.12.2015р., 2)договір про надання послуг №П-42/К-57 від 01.12.2015р., 3)договір про надання послуг №П-42/К-58 від 01.12.2015р. Відповідачка була власником квартири АДРЕСА_1 до 13.08.2019р.

Відповідно до умов вказаних договорів позивач надавав відповідачу послуги з консьєрж-сервісу, вартість яких була визначена сторонами з розрахунку 5,00грн. на 1 кв.м. загальної площі квартири, проте в листопаді 2018 року позивач повідомив власників квартир у будинку про заплановану зміну розміру плати за послуги консьєрж-сервісу з 01.01.2019р. до 13,74грн. на 1 кв.м. квартири у зв`язку з збільшенням розміру плати за послуги третіх осіб, що залучаються позивачем для надання послуг з консьєрж-сервісу, та розрахунок нової вартості послуги. Умовами договорів про надання послуг не передбачено необхідності укладення сторонами з даного питання додаткових угод. Відповідачка про збільшення розміру плати за послуги консьєрж-сервісу була ознайомлена, однак з 01.01.2019р. оплату вартості послуг у повному обсязі не здійснювала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість на загальну суму 32 132,65грн., що включає борги по трьом квартирам, а саме:

1)по квартирі АДРЕСА_1 (73,60кв.м) за період з 01.01.2019р. по 12.08.2019р. у сумі - 4 494,63грн.;

2)по квартирі АДРЕСА_2 (47,90кв.м) за період з 01.01.2019р. по 31.12.2020р. у сумі - 10 656,76грн.;

3)по квартирі АДРЕСА_4 (73,80кв.м.): за період з 01.01.2019р. по 31.12.2020р. у сумі - 16 981,26грн.

Положеннями договорів про надання послуг передбачено, що замовник має оплачувати послуги щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, на підставі виставленого рахунку на оплату послуг, а з несвоєчасну та/або неповну оплату за спожиті послуги відповідач сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Виходячи з положень ч.2 ст.625 ЦПК України позивач вважає, що відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення та 3% річних від простроченої суми.

З урахуванням наведеного позивач провів нарахування відповідачу пені, індексу інфляції та 3% річних, а саме: 1)по квартирі АДРЕСА_1 (73,60кв.м) - пеню за період з 21.02.2019р. по 21.08.2019р. на суму - 1 070,93грн., індекс інфляції за період з 21.02.2019р. по 23.04.2020р. на суму - 77,62 грн.; 3% річних за період з 21.02.2019р. по 23.04.2020р. -126,03грн., а всього - 1 274,58грн.; 2)по квартирі АДРЕСА_2 (47,90кв.м) - пеню за період з 21.02.2019р. по 21.08.2019р. на суму - 881,55грн., індекс інфляції за період з 21.02.2019р. по 21.01.2021р. на суму - 727,03 грн.; 3% річних за період з 21.02.2019р. по 21.01.2021р. - 330,06грн., а всього - 1 938,64грн.; 3)по квартирі АДРЕСА_4 (73,80кв.м) - пеню за період з 21.02.2019р. по 21.08.2019р. на суму - 1 428,57грн., індекс інфляції за період з 21.02.2019р. по 21.01.2021р. на суму - 1 146,37 грн.; 3% річних за період з 21.02.2019р. по 21.01.2021р. -517,23грн., а всього - 3 092,17грн. За підрахунками позивача загальна сума нарахованої пені та штрафних санкцій (індексу інфляції та 3% річних), які підлягають стягненню з відповідача, склала 6 305,39грн.

Отже, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог та зміну підстав позову, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги з консьєрж-сервісу відповідно до договорів №П-42/К-56, №П-42/К-57, №П-42/К-58 від 01.12.2015р. на загальну суму 32 132,65грн., пеню у розмірі 3 381,05грн., індекс інфляції - 1 951,02грн., 3% річних - 973,32грн., а всього 38 438,04грн.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 24 березня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» суму заборгованості за послуги консьєрж-сервісу в розмірі 32132,65 грн., пеню в розмірі 3 098,22 грн., інфляційні витрати в розмірі 1 951,02 грн., 3 % річних в розмірі 973,22 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанці, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги зазначає, що вирішуючи спір, суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам відповідача про те, що до матеріалів справи не долучено документів, які підтверджують факт надання послуг консьєрж-сервісу, а лише надано договір про надання послуг.

Крім того, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що відповідач була належним чином повідомлена про підвищення розміру плати за послуги консьєрж-сервісу та не врахував незгоду відповідача із підвищенням плати. З огляду на безпідставність, на думку відповідача, зміни розміру оплати за послуги консьєрж-сервісу, остання також вважає необґрунтованим розмір заборгованості, визначений позивачем.

Вважає також помилковими висновки суду першої інстанції про те, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» заперечує проти доводів скарги, посилаючись на їх необґрунтованість, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» - адвокат Музика Ю.Г. проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила залишити рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлені та підтверджуються матеріалами справи наступні обставини.

Позивач - ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент», є експлуатуючою організацією та надає послуги з управління та утримання багатоквартирного житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , відповідно до договору про передачу житлового будинку в управління та експлуатацію від 19.03.2015 (том 1 а.с.6-10).

Відповідачка - ОСОБА_1 , на час розгляду справи є власником квартир АДРЕСА_2 (загальна площа-47, 9кв.м.) та АДРЕСА_4 (загальна плаща - 73,8кв.м.), що нею не заперечувалось та підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №46124475 від 22.10.2015, №47248599 від 09.11.2015.

Щодо квартири АДРЕСА_1 (загальна площа- 73,6кв.м.), то право власності на вказану квартиру з 13.08.2019р. зареєстровано за ОСОБА_3 , про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №177289245 від 13.08.2019. При цьому відповідачка визнала, що квартира АДРЕСА_1 належала їй раніше і була подарована сину.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» (Виконавець) та ОСОБА_1 , як власником квартири АДРЕСА_1 (Замовник), було укладено Договір про надання послуг №П-42/К-56 від 01.12.2015р., відповідно до умов якого позивач зобов`язувався цілодобово 7 днів на тиждень надавати відповідачу послуги з консьєрж-сервісу у житловому будинку з підземним паркінгом за адресою АДРЕСА_5 , а відповідач зобов`язувався прийняти та оплатити зазначені послуги у строк та на умовах, що передбачені цим Договором (том 1 а.с.23-25, 167-169 надалі - Договір).

Розмір плати за послуги та порядок розрахунків були визначені у розділі 2 Договору. Пункт.2.1. Договору визначав розмір щомісячної плати у чіткій сумі з урахуванням ПДВ, а п.2.2 Договору фактично конкретизував його, а саме: розмір щомісячної плати за послуги, вказаний у п.2.1. Договору, визначений із розрахунку 5,00грн. (з ПДВ) за 1 кв.м. загальної площі квартири (73,60кв.м.).

Пунктом 2.3 Договору визначено, що відповідач оплачує послуги щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, на підставі виставленого позивачем рахунку на оплату послуг. Рахунки на оплату послуг надаються замовникові виконавцем не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим. Рахунки на оплату послуг є одночасно актами наданих послуг.

Обов`язок замовника по оплаті послуг у встановлений цим Договором строк, визначений п. 3.2.1 Договору.

Відповідно до п. 4.3. Договору за несвоєчасну та/або неповну оплату за спожиті послуги замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Аналогічні договори про надання послуг №П-42/К-57 та №П-42/К-58 від 01.12.2015 були укладені між позивачем та відповідачкою як власником квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . Різниця вказаних договорів полягає лише в розмірі щомісячної плати, яка розраховувалась виходячи з загальної площі кожної квартири, що вбачається зі змісту пунктів 2.1. та 2.2. вказаних договорів.

Так, Договір про надання послуг №П-42/К-57 від 01.12.2015 стосуєтьсяквартири АДРЕСА_2 , загальна площа якої 47,9кв.м, а Договір про надання послуг №П-42/К-58 від 01.12.2015 - квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 73,8кв.м. (том 1 а.с.26-30, 170-174 надалі - Договори).

У пунктах 2.5. Договорів про надання послуг №П-42/К-56, №П-42/К-57, №П-42/К-58 від 01.12.2015р., які є аналогічними, визначено наступне:сторони домовились, що розмір плати за послуги, що надаються за цим Договором, може бути змінений за ініціативою виконавця у випадках, зокрема: 2.5.2. збільшення розміру плати за послуги третіх осіб, що залучаються виконавцем для надання послуг за цим Договором (п.п. 1.2., 3.3.2. Договору).

Крім того, п.2.6. Договорів визначено, що у разі зміни плати за послуги (п. 2.5. Договору) виконавець зобов`язаний письмово повідомити про це замовника не пізніше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до дати запровадження нового розміру плати за послуги. При цьому договір про внесення змін до цього Договору, у зв`язку зі зміною розміру плати за послуги, або додаткова угода до Договору не укладаються. Сторони домовились, що на вимогу замовника виконавець зобов`язаний надати йому обґрунтований розрахунок підвищення розміру плати за послуги.

Відповідно до Довідки про суми заборгованості за послуги консьєрж-сервісу згідно Договору №П-42/К-56, загальна сума заборгованості за період з 01.01.2019 по 12.08.2019 за послуги консьєрж-сервісу становить 4 494,63грн., пеня за період з 21.02.2019 по 21.08.2019 - 1 070,93 грн., індекс інфляції за період з 21.02.2019 по 23.04.2020 - 77,62 грн., 3 % річних за період з 21.02.2019 по 23.04.2020 - 126,03 грн. (том 1 а.с.175).

Згідно з Довідкою про суми заборгованості за послуги консьєрж-сервісу згідно Договору №П-42/К-57, загальна сума заборгованості за період з 01.01.2019 по 31.12.2020 за послуги консьєрж-сервісу становить 10 656,76грн., пеня за період з 21.02.2019 по 21.08.2019 - 881,55грн., індекс інфляції за період з 21.02.2019 по 21.01.2021 - 727,03 грн., 3 % річних за період з 21.02.2019 по 21.01.2021 - 330,06 грн. (том 1 а.с.176).

У Довідці про суми заборгованості за послуги консьєрж-сервісу згідно Договору №П-42/К-58, вказано, що загальна сума заборгованості за період з 01.01.2019 по 31.12.2020 за послуги консьєрж-сервісу становить 16 981,26грн., пеня за період з 21.02.2019 по 21.08.2019 - 1 428,57грн., індекс інфляції за період з 21.02.2019 по 21.01.2021 - 1 146,37 грн., 3 % річних за період з 21.02.2019 по 21.01.2021 - 517,23 грн. (том 1 а.с.177).

Задовольняючи частково заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач допустив невиконання умов підпункту 3.2.1. пункту 3.2. Договорів щодо обов`язку оплати послуги вартості з консьєрж-сервісу у встановлений договором строк та у визначеній сумі вартості послуги.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Норми ст. 322 ЦК України передбачають, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

У ч. 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно достатті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. (ст. 627 ЦК України)

У ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За умовами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги.

Колегія суддів апеляційного суду вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що правовідносини між нею та позивачем не пов`язані із отриманням житлово-комунальних послуг.

Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:

забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.

Аналіз вказаних положень закону дає можливість дійти висновку про те, що перелік житлових послуг з управління житловим будинком не є обмеженим і визначається за домовленістю (договором) між надавачем послуг і співвласниками багатоквартирного будинку.

У даній справі сторонами погоджено у відповідних Договорах надання послуг консьєрж-сервісу у житловому будинку із залученням третіх осіб.

Колегія суддів апеляційного суду вважає необґрунтованими також доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про помилковість висновків суду першої інстанції щодо повідомлення її позивачем про підвищення вартості послуг з консьєрж-сервісу.

Так, суд першої інстанції вірно зазначив, що на виконання вимог п. 2.6. Договорів позивачем 30.11.2018 було розміщено у житловому будинку за адресою АДРЕСА_5 письмове оголошення про заплановану зміну розміру плати за послуги консьєрж-сервісу з 01.01.2019 р. у зв`язку із збільшенням розміру плати за послуги третіх осіб, що залучаються позивачем для надання послуг з консьєрж - сервісу та новий Розрахунок вартості вказаних послуг.

Про обізнаність ОСОБА_1 із вказаною письмовим повідомленням свідчать її відповідні письмові звернення від 20.12.2018р. (три звернення по кожному з договорів про надання послуг №П-42/К-56, №П-42/К-57, №П-42/К-58 від 01.12.2015р.,) до директора ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент», в яких вона вказала, що листом St Sophia Property Management було повідомлено мешканців житлового комплексу CRYSTAL PARK про намір збільшити розмір плати за послуги з консьєрж-сервісу у зв`язку із підвищенням заробітної плати адміністраторам та зазначила про свою незгоду із підвищенням плати за такі послуги (згідно з визначеним листом з 01.01.2019), оскільки відсутня інформація щодо графіку чергувань адміністраторів з прив`язкою до конкретного під`їзду.

Відповідач ОСОБА_1 , підписавши 01.12.2015р. з позивачем Договори про надання послуг №П-42/К-56, №П-42/К-57, №П-42/К-58, погодила умови щодо порядку зміни розміру плати за послугу з консьєрж-сервісу.

Судом також вірно встановлено, що ОСОБА_1 із вимогами про розірвання договорів не зверталась.

Таким чином, в даному випадку, судом встановлено, що відповідач допустила невиконання умов Договорів щодо обов`язку оплати послуги вартості з консьєрж-сервісу у встановлений строк та у визначеній сумі вартості послуги.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Крім того, у відповідності із вимогами ч. 2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За результатами проведеного судом розрахунку сум пені, індексу інфляції та 3% річних за вказані позивачем періоди і в межах заявлених позивачем сум, суд приходить до висновку, що загальна сума пені по всім 3 (трьом) Договорам становить - 3 098,22грн.; загальна сума індексу інфляції по всім 3 (трьом) Договорам становить - 1 951,02грн.; що загальна сума 3% річних від прострочених сум по всім 3 (трьом) Договорам становить - 973,32грн.

Розрахунку заборгованості по оплаті послуг консьєрж-сервісу та висновків суду в цій частині відповідачем не спростовано.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути прийняті до уваги. Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови буде складено не пізніше 15 липня 2021 року.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Н.В. Ігнатченко