Справа № 587/1103/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2021 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Токаревої В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Стадник С.В. звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просив розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 01.11.1980 року Кам`янською сільською радою Лебединського району Сумської області, актовий запис № 9.

В обґрунтування позову зазначено, що з 1988 року подружжя проживало разом в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . У 2003 році відповідач покинув сім`ю дружину та неповнолітню доньку ОСОБА_3 , а повнолітня донька ОСОБА_4 на той час вже проживала окремо. З того часу відповідач не піклувався ні про сім`ю, ні про будинок, не допомагав у веденні домашнього господарства, не брав участі в оплаті комунальних послуг і взагалі не з`являвся за місцем реєстрації. Однією родиною сторони не мешкають більше 10 років. Вважають, що шлюб має бути розірваний, оскільки сім`ї не існує вже давно, діти досягли повноліття, а тому позивач вимушена звернутись з даним позовом до суду.

Ухвалою судді Сумського районного суду Сумської області від 18.06.2021 року у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явилась. В матеріалах справи міститься письмове клопотання її представника про розгляд справи без їх участі, просили позов задовольнити та шлюб розірвати.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Подав до суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути у його відсутність.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що між сторонами 01.11.1980 року Кам`янською сільською радою Лебединського району Сумської області було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис № 9 (а.с.6).

В період шлюбу у сторін народились діти ОСОБА_5 , 1981 р.н. та ОСОБА_6 , 1986 р.н, які на даний час є повнолітніми.

Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем по справі припинені більше 10 років тому, спільне господарство не ведеться, вони проживають окремо, відновлення подружніх стосунків та збереження сім`ї неможливе.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що мають істотне значення, а тому шлюб між ними необхідно розірвати.

Відповідно до статті 141 ЦПК України,- з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 5 000 грн., суд приходить до наступного висновку.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст. 15 ЦПК України.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Стадником С.В. були надані наступні документи: попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат від 15.06.2021 року (а.с.5); копія ордеру на надання правничої допомоги та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії СМ № 000552, видане ОСОБА_7 05.11.2018 року (а.с.16,17).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Беручи до уваги те, що позивачем не було надано суду жодних, переконливих відповідних доказів, які б підтвердили здійснення адвокатом Стадником С.В. відповідних витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн. (договір про надання правової допомоги, акт про надання послуг, платіжні документи про оплату послуг з надання професійної правничої допомоги, тощо), а тільки складання адвокатом позовної заяви, а також те, що в судовому засіданні представник позивача не брав участі, направивши відповідне клопотання про розгляд справи без його участі, суд дійшов висновку про підстави для часткового задоволення позовних вимог в частині понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу,суд вважає, що заявлена сума не в повній мірі відповідає обсягу роботи і підлягає стягненню в меншому обсязі, а саме в сумі 2 000 грн.

Тому, відповідно до ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 грн..

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що має місце припинення подружніх стосунків, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому позов є обґрунтований та законний, в зв`язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263, 264 ЦПК України, ст. ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу про розірвання шлюбу, - задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , мешканкою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований 01 листопада 1980 року Кам`янською сільською радою Лебединського району Сумської області, актовий запис № 9.

Стягнути з ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 908 гривень 00 копійок сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу, відмовивши в іншій частині за необґрунтованістю вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко