ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 липня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 729/1517/19

Головуючий у першій інстанції Бойко В. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/810/21

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Харечко Л.К.,

суддів: Онищенко О.І., Скрипки А.А.,

учасники справи: позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відповідач Акціонерне товариство «Чернігівгаз»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Чернігівгаз» на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2021 року у складі судді Бойко В.І., повний текст якого складений 05.03.2021 у м. Бобровиця Чернігівської області,

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись з позовом до Акціонерного товариства «Чернігівгаз» про визнання дій по відключенню постачання природного газу 25 березня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 незаконними, зобов`язати відповідача відновити постачання природного газу за вказаною адресою за власний рахунок.

Обґрунтовували свої вимоги тим, що 25.03.2019 працівники АТ «Чернігівгаз» незаконно здійснили відключення газопостачання від житлового будинку та господарських будівель, з огляду на те, що ніяких втручань в газову систему не було. 15.10.2019 на неодноразові звернення та заяви позивачів з приводу надання пояснень причини відключення відповідачем було повідомлено, що 25.03.2019 за адресою: АДРЕСА_1 газопостачання було відновлено, а того ж числа представниками відповідача було виявлено втручання в газову систему (самовільний демонтаж опуску до ВПГ), про що складено акт № 46 від 25.03.2019. Газопостачання було припинено шляхом встановлення заглушки на крані цокольного вводу.

Вважають, що така підстава як «самовільний демонтаж опуску до ВПГ» не входить до вичерпного переліку випадків припинення розподілу природного газу, які визначені главою 7 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем. Також, на їх думку, відповідач, в порушення положень Кодексу газорозподільних систем не надіслав споживачам акт про припинення газопостачання.

Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2021 року позовні вимоги задоволені, визнані дії АТ «Чернігівгаз» по відключенню постачання природного газу 25.03.2019 за адресою: АДРЕСА_1 незаконними. Зобовязано АТ «Чернігівгаз» відновити постачання природного газу за власний рахунок.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Чернігівгаз» просить скасувати рішення і ухвалити нове, яким відмовити позивачам у задоволенні позову, посилаючись на його незаконність і необґрунтованість.

Доводи скарги зводяться до того, що правовою підставою відключення позивача від газопостачання було втручання в систему газопостачання. За змістом глави 5 розділу 5 Правил безпеки систем газопостачання, втручання в роботу ГРМ є будь-які зміни в системі газопостачання, які відбуваються без проектної і виконавчо-технічної документації, або виконуються особами, які не мають права на виконання відповідних робіт.

Не прийняв суд до уваги на не надав правової оцінки актам від 26.07.2017, 25.03.2019, 23.1.2019, проектній та виконавчо-технічній документації та дійшов помилкового висновку про відсутність і діях позивача правопорушення, яке стало підставою для відключення подачі газу. Крім того, в судовому засіданні останній не заперечував про відсутність пломби на опуску, який був опломбований працівниками АТ «Чернігівгаз» 26.06.2017 номерною пломбою № С38022287, що також є доказом втручання в систему газопостачання.

Вважає, що вказівка у рішенні про те, що акт про відключення подачі газопостачання від 25.03.2019 не відповідає вимогам глави 7 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, а тому не є допустимим доказом у справі, є помилковим, оскільки, суд не надав оцінку поясненням позивачів про те, що під час припинення газопостачання та складення акту обоє були присутні, проте, ОСОБА_2 відмовився підписати цей акт.

Також, відповідно до робочого проекту та виконавчо-технічної документації газифікації житлового будинку було передбачено встановлення лічильника газового, плити газової ПГ-4 у кількості 2 шт, та газовий конвектор у кількості 3 шт. Даний робочий проект є чинним і на сьогоднішнього дня будь які зміни до нього не вносились. Проте службовою запискою старшого майстра АТ «Чернігівгаз» від 23.10.2019 підтверджено, що споживачем самовільно без робочого проекту та технічної документації встановлено газовий конвектор 1 шт у кухні будинку, який під`єднаний до системи газопостачання, ВПГ 20 1 шт у ванній кімнаті, яка не приєднана механічно до опуску, з кухні будинку до ванної кімнати додатково проведений газопровід з опуском до ВПГ, тобто, ОСОБА_2 незаконно підключив зазначені газові прилади, самовільно виконавши реконструкцію внутрішньо будинкового газопроводу.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не надав суду доказів того, що він також є споживачем природного газу за вказаною адресою, що свідчить про відсутність можливого порушення його прав як споживача послуг з розподілу природного газу.

Таким чином, вважає, що позивачем ОСОБА_2 не доведена наявність неправомірних дій АТ «Чернігівгаз» та порушення останнім його прав, як споживача.

Відзив на апеляційну скаргу позивачами не подавався.

Вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Встановлено, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 та споживачем послуг, що надаються АТ «Чернігівгаз» та ТОВ «Чернігівгазбуд», про що свідчить копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.09.2012, копія типового договору про надання населенню послуг з газопостачання від 21.12.2015, заява приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, заява приєднання розподілу природного газу (а. с. 4, 31-33, 43, 63).

Копія довідки виконавчого комітету Бобровицької міської ради Чернігівської області від 26.02.2019 (а. с. 62) підтверджує, що ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 (матір`ю) мешкають у житловому будинку АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позовних вимог позивачі зазначали, що працівники АТ «Чернігівгаз» 25.03.2019 здійснили відключення газопостачання за вказаною адресою, мотивуючи свої дії тим, що нібито було зафіксовано втручання в газову систему (самовільний демонтаж опуску до ВПТ) та припинено газопостачання шляхом встановлення заглушки на крані цокольного вводу. Такі дії вважали незаконними та безпідставними, оскільки, така підстава припинення розподілу природного газу, як «втручання в газову систему» не відповідає вимогам Кодексу газорозподільних систем, яким встановлений вичерпний перелік підстав для припинення розподілу природного газу. Також акт, який був складений представником АТ «Чернігівгаз» не відповідав вимогам Кодексу та не був надісланий споживачам.

Заперечуючи проти позовних вимог АТ «Чернігівгаз» зауважило, що 25.03.2019 представниками відповідача правомірно, з метою уникнення аварійної ситуації та нещасного випадку при використанні газу у побуті, було припинено газопостачання до зазначеного вище будинку саме у зв`язку з встановленням факту втручання ОСОБА_2 в систему газопостачання, про що був складений відповідний акт.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 77 - 80 ЦПК України визначено, що докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Згідно з положеннями статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи аргументи, викладені позивачем та відповідачем, суд в тому числі, керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994).

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток газорозподільної системи.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 38 вказаного Закону з метою виконання функцій, передбачених частиною 1 статті 37 Закону, оператор газорозподільної системи зобов`язаний вживати заходів з метою забезпечення безпеки постачання природного газу, в тому числі, безаварійної та безперебійної роботи газорозподільної системи.

На час газифікації житлового будинку позивача, вимоги щодо експлуатації газового обладнання житлових будинків були встановлені Правилами безпеки систем газопостачання України, затвердженими наказом Держнаглядохоронпраці від 01.10.1997 № 254.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до зазначених Правил у червні 2004 року був розроблений робочий проект газифікації житлового будинку по АДРЕСА_1 , замовником якого виступав ОСОБА_4 . Проектом передбачалось встановлення лічильника газового, плити газової ПГ-4 у кількості 2 шт, газового конвектора у кількості 3 шт. Було змонтовано внутрішньобудинкове газове обладнання ТОВ «Захист» та оформлена вказаним підприємством виконавчо технічна документація.

У січні 2005 року був складений та підписаний акт про прийняття закінченого будівництвом об`єкту системи газопостачання відповідно до робочого проекту та прийнято в експлуатацію системи газопостачання перелічене вище газове обладнання (а. с. 46-56).

Після того, протягом 2016 2019 років, періодично мало місце припинення газопостачання з підстав виявлення незадіяного опуску газопроводу, наявної заборгованості за спожитий газ, яке потім було відновлено, про що свідчать відповідні акти, надані стороною відповідача.

Так, зокрема, 26.06.2017 працівниками АТ «Чернігівгаз» проводилась планова перевірка систем газопостачання житлових будинків, під час якої було виявлено незадіяний опуск газопроводу. З метою недопущення аварійної ситуації незадіяний опуск був опломбований номерною пломбою № с38022287, про що ОСОБА_2 був ознайомлений.

Як вказував представник відповідача, під час відновлення газопостачання за адресою позивача, при перевірці системи газопостачання було виявлено втручання в систему газопостачання, а саме, самовільний демонтаж опуска газопроводу до ВПГ, який був опломбований номерною пломбою № с38022287 згідно з актом про відключення подачі газу від 26.06.2017. З метою недопущення аварійної ситуації та запобігання нещасному випадку було припинено газопостачання до житлового будинку шляхом встановлення заглушки та опломбування крану на газовому стояку номерною пломбою № С51153354, про що був складений акт на відключення подачі газу № 46 від 25.03.2019 (а. с. 45).

Даний акт був складений представником відповідача ОСОБА_5 та підписаний ним же та свідком ОСОБА_6 з відміткою про те, що споживач ОСОБА_2 , в присутності якого проводилось відключення газопостачання, від підпису акта відмовився.

Відповідно до службової записки старшого майстра ОСОБА_7 (а. с. 58) ним 23.10.2019 було проведено обстеження системи газопостачання та газового обладнання в житловому будинку АДРЕСА_1 , під час чого встановлено, що у житловому будинку згідно з робочим проектом та технічною документацією встановлені газовий лічильник у кількості 1 шт, ПГ-4 у кількості 2 шт, газовий конвектор у кількості 3 шт. Без робочого проекту та технічної документації споживачем самовільно встановлено: газовий конвектор у кількості 1 шт у кухні будинку, який під`єднаний до системи газопостачання; ВПГ-20 (водонагрівач проточний газовий) у кількості 1 шт у ванній кімнаті, який не приєднаний механічно до опуску. З кухні будинку до ванної кімнати додатково самовільно проведений газопровід з опуском до ВПГ.

Вказане підтверджується і актом контрольного огляду комерційного вузла обліку від 23.10.2019 та схемою розташування системи газопостачання та газових приладів у вищезазначеному житловому будинку (а. с. 59, 60).

Довідка старшого інженера Бобровицької дільниці Лошак В.В. від 12.02.2020 (а. с. 61) свідчить, що не прийнятими в експлуатацію (самовільно встановлені) являються ВПГ-20 (колонка) та газовий конвектор у кількості 1 шт.

Главою 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що оператор ГРМ в установленому законом порядку має право припинити (обмежити) газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження (припинення) природного газу у наступних випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) відсутність підтвердженого обсягу природного газу по об`єкту споживача та/або його постачальнику; 3) подання споживачем або його постачальником письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 5) розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому законом порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлюваних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу; 11) відмова представникам оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та /або газоспоживаючого обладнання; 12) в інших випадках, передбачених законодавством.

Порядок перевірки вузлів обліку та їх складових встановлений главою 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем.

Згідно з вказаним Порядком, суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема, оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного вузла обліку газу (ВОГ) та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо: 1) відповідності умовам експлуатації та узгодженій проектній документації чи умовам договору; 2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання; 3) відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб; 4) відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу; 5) перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання; 6) відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Оператор ГРМ повинен здійснювати контрольний огляд вузла обліку у строки, визначені цим Кодексом.

Перевірка комерційного ВОГ, а також контрольний огляд вузла обліку здійснюються у будь-який час доби та у присутності споживача (суміжного суб`єкта природного газу) або його представника, крім випадків, передбачених цим розділом.

Під час здійснення перевірки комерційного ВОГ та його складових сторони мають право здійснювати фото- та відеозйомку.

Оператор ГРМ при проведенні контрольного огляду вузла обліку має право: оглядати комерційний ВОГ та його складові на предмет відсутності ознак пошкодження ЗВТ, пошкодження пломб, несанкціонованого втручання в ЗВТ, несанкціонованого газопроводу та/або несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу); здійснювати перевірку параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу (за їх наявності); перевіряти наявність діючих свідоцтв про повірку ЗВТ (відміток про повірку в паспортах ЗВТ), що входять до складу комерційного ВОГ.

За підсумками перевірки комерційного ВОГ та за умови відсутності зауважень представник Оператора ГРМ на місці перевірки повинен скласти відповідний акт обстеження / акт контрольного огляду вузла обліку (по одному екземпляру для кожної сторони), що має бути підписаний споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу).

У разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про: 1) пошкодження пломб; 2) пошкодження ЗВТ (лічильника газу); 3) наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу; 4) непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проектній документації або умовам договору; 5) наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ; 6) наявність несанкціонованого газопроводу; 7) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Відповідно до Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 № 285 підлягає відключенню від систем газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови: наявності витоків газу, несправної автоматики безпеки, відсутності тяги в димових і вентиляційних каналах, самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання, не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації (п. 5.7 глави 5 розділу 5).

Пунктом 9.1 розділу IX Типового договору розподілу природного газу, до умов якого приєднався ОСОБА_2 шляхом підписання заяви приєднання до умов договору розподілу природного газу, передбачено, що оператор ГРМ має право припинити/обмежити розподіл природного газу споживачу в порядку та у випадках, передбачених Кодексом газорозподільних систем.

З вказаного вище вбачається, що порушення вимог Правил безпеки систем газопостачання є неприпустимим, оскільки, газопроводи та споруди на них є об`єктом підвищеної небезпеки, а виконання вимог Правил безпеки це гарантія безпеки життєдіяльності населення та надійності функціонування системи газопостачання.

Задовольняючи позовні вимоги та визнаваючи незаконними дії АТ «Чернігівгаз» по відключенню постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що акт про припинення газопостачання є недопустимим доказом правомірності дій відповідача, адже, він не відповідає вимогам глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем (не містить підпису споживача, відсутня відеофіксація припинення газопостачання, не встановлена особа свідка, відсутні докази направлення акта рекомендованим поштовим відправленням споживачу, термін «втручання в газову систему») і складений на підставі випадку, який міг слугувати у подальшому підставою для припинення газопостачання, який не передбачений цим Кодексом.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду та вважає, що доводи позивачів суперечать встановленим обставинам даної справи та не доводять неправомірності дій АТ «Чернігівгаз».

Невідповідність акта про порушення (припинення) газопостачання нормам Кодексу газорозподільних систем, в даному випадку, не може бути підставою для нереагування з боку оператора ГРМ на виявлені порушення вимог правил безпеки системи газопостачання споживачем.

Як зазначалось вище, факт втручання в систему газопостачання ОСОБА_2 шляхом самовільного (без проектної і виконавчо технічної документації) встановлення газового конвектора та ВПГ-20, самовільного проведення газопроводу з опуском до ВПГ, підтверджений, про що також свідчить відсутність пломби на опуску, який був опломбований працівниками АТ «Чернігівгаз» 26.06.2017.

За змістом глави 5 розділу V Правил безпеки систем газопостачання втручанням в роботу ГРМ є будь які зміни в системі газопостачання, які відбуваються без проектної і виконавчо технічної документації або виконуються особами, які не мають права на виконання відповідних робіт.

Матеріали справи не містять доказів того, що опуск газопроводу позивачем був зроблений у законний спосіб, як і не містять доказів наявності у споживача проектної документації на встановлення нових газових приладів.

Визнається також грубим порушенням пункту 9.2 розділу 9 Державних будівельних норм (ДБН В.2.5-20:2018) самовільне встановлення споживачем водонагрівача проточного газового у ванній кімнаті.

Отже позивач не мав права підключати нові газові прилади і пристрої, змінювати їх місце розташування та втручатися в роботу внутрішньо будинкових систем газопостачання без узгодження з газопостачальним підприємством та внесення змін в технічну документацію.

Зазначеним обставинам суд першої інстанції належної правової оцінки не дав, у зв`язку з чим, дійшов помилкового висновку про правомірність заявлених позовних вимог.

Беручи до уваги, що відключення подачі газу відбулося у відповідності до п. п. 6 п. 1 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, в частині «втручання в роботу ГРМ» та п. 5.7 глави 5 розділу Правил безпеки систем газопостачання в частині «не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо - технічній документації», колегія суддів приходить до висновку, що позивачами не доведено наявності неправомірних дій АТ «Чернігівгаз» та порушення останнім їх прав як споживачів.

Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки вказаним вимогам процесуального закону рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2021 року не відповідає, суд апеляційної інстанції, з урахуванням правил ст. 376 ЦПК України, вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства «Чернігівгаз» підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з постановленням нового по суті судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 2 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у задоволенні позову на позивача.

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 Кодексу).

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , як споживачі послуг, відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», звільнені від сплати судового збору. Проте оскільки, суд апеляційної інстанції ухвалює рішення на користь АТ «Чернігівгаз», понесені останнім судові витрати підлягають поверненню відповідачу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Окремо слід зазначити, що АТ «Чернігівгаз» сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2 881,50 грн, хоча мав сплатити 1 152,60 грн, виходячи з наступного розрахунку.

Позов поданий до суду 19.12.2019. Ставка судового збору, яка діяла в період з 01.01.2019 по 31.12.2019, виходячи з встановленого станом на 01.01.2019 прожиткового мінімуму для працездатної особи в розмірі 1 921,00 грн, за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, складала 768,40 грн (п.п. 1, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно з п/п 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду встановлюється в розмірі 150 % ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином відповідачу належало сплатити за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір в сумі 1 152 (768,40 грн х 150 %) грн 60 коп.

Тобто судові витрати, понесені відповідачем в суді апеляційної інстанції підлягають поверненню за рахунок держави в розмірі 1 152,60 грн, при цьому, АТ «Чернігівгаз» не позбавлений права в порядку статті 7 Закону України «Про судовий збір» звернутись до суду з клопотанням про повернення судового збору, сплаченого у більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Чернігівгаз» задовольнити.

Рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2021 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Чернігівгаз» про визнання дій по відключенню постачання природного газу 25 березня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 незаконними, зобов`язання відновити постачання природного газу за власний рахунок відмовити.

Компенсувати Акціонерному товариству «Чернігівгаз» (, місцезнаходження: м. Чернігів. вул. Любецька, буд. 68) сплачені ним судові витрати, понесені в суді апеляційної інстанції в розмірі 1 152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн 60 коп за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: