Справа №613/692/20 Провадження № 2/613/25/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 липня 2021 року м.Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Харченка С.М., за участю секретаря Мізяк М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Богодухові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: секретар Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області Миренська Світлана Миколаївна, Богодухівська міська рада Харківської області про визнання заповіту нікчемним і недійсним,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи: секретар Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області Миренська Світлана Миколаївна, Богодухівська міська рада Харківської області про визнання заповіту нікчемним і недійсним, мотивуючи тим, що в жовтні 2019 року її брат ОСОБА_2 повідомив, що їх батько склав заповіт, за яким все майно, що належало йому він заповідає брату позивача ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 батько ОСОБА_3 помер. Під час зустрічі з братом у нотаріуса з метою подачі заяв про прийняття спадщини, ОСОБА_2 показав позивачу оригінал заповіту батька, посвідчений секретарем Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області Миренською С.М. 26.12.2019 року, зареєстрований за №130. Позивач зазначає, що підпис в заповіті не її батька, в зв`язку з чим є юридично нікчемним та нею нотаріусу була подана заява про прийняття спадщини за законом.

Уточнивши позов ОСОБА_1 просить: визнати нікчемним і недійсним заповіт, посвідчений секретарем Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області Миренською С.М. 26 грудня 2019 року і зареєстрований в реєстрі за №130. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати в сумі 15829,05 грн. згідно з розрахунком, що додається: судовий збір за подання позову 840,80 грн. від 23.06.2020 (квит.№44802), всього 1261,20 грн.; витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду: 48,60 грн. пересилка позовної заяви 25.06.2020 (чеки НОМЕР_1 , 0944, накладна 867, опис відправлення); 61,60 грн. пересилка заяви 10.07.2020 (чеки 0405, 0404, накладна 895, опис відправлення); 62,80 грн. пересилка заяви про забезпечення позову 22.07.2020 (чеки 0458, 0457, накладна 470, опис відправлення), всього 173 грн.; витрати пов`язані з явкою до суду: автобусні квитки по маршруту Харків Богодухів, Богодухів Харків від 31.07.2020 на суму 98,54 грн. (чеки 358245, 799754), чеки за бензин для заправки автомобіля ChevroletAveo, двигун 1,6 л, тип Т250, рік випуску 2008, пальне бензин АИ95 держ.номер НОМЕР_2 (чеки №4655 від 16.03.2021, №6229 від 12.04.2021), розрахунок відстані від будинку за адресою: АДРЕСА_1 до Богодухівського районного суду Харківської області, інформація про втрати пального на 100 кілометрів для зазначеного вище автомобіля, розрахунок витрат на поїздку до суду і назад на 16.03.2021 (63,4 км*(7,1/100км)*30,99)*2=279 грн., розрахунок витрат на поїздку до суду і назад на 12.04.2021 (63,4км*(7,1л/100км)*29,99)*2=269,99 грн.; витрати, пов`язані із проведенням експертизи 12748,32 грн. (платіжне доручення №5439190 від 11.09.2020р.). Разом понесені судові витрати: 14830,05 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання з`явилася, позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Зазначила, що її батько (заповідач) заповіт не підписував, просила визнати його нікчемним і недійсним, стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, зазначив, що він в день складання заповіту привозив батька до сільської ради, уточнив, що вважав, що заповіт підписав його батько.

Третя особа секретар Кленівської сільської ради Харківської області в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена, надала заяву з проханням розгляд справи проводити за її відсутності.

Третя особа представник Богодухівської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений.

Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , що ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_3 (а.с.7).

Після укладення шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (а.с.6).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частинами 1-3 ст. 247 ЦК України встановлено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 1207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Крім того, під час розгляду справи було встановлено, що 26 грудня 2019 року секретарем Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області Миренською С.М. був посвідчений заповіт ОСОБА_3 , який був зареєстрований в реєстрі за № 130, відповідно до якого ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: земельну ділянку площею 5,6586 га, кадастровий номер :02:001:0014, що розташована на території Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області та земельну ділянку, яка розташована на території Івано-Шийчинської сільської ради, площею 5,3428 га, заповідає сину ОСОБА_2 ; належні йому автомобіль марки УАЗ-31512-01, рік випуску 1986, колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_6 , кузов НОМЕР_7 та автомобіль марки ГАЗ-3110 (легковий седан В), рік випуску 1999, колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_8 , кузов НОМЕР_9 заповідає онуку ОСОБА_6 ; будинок, що знаходиться по АДРЕСА_2 заповідає доньці ОСОБА_4 (а.с.12)

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 3 ст.203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Загальні підстави недійсності правочину визначені ст. 215 ЦК України. Так, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 1257 ЦК України визначено вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Таке ж положення міститься і у ч. 3 ст. 203 ЦК України.

Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

Частиною 1 ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до висновку експерта №14480 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи за цивільною справою №613/692/20 (№2/613/323/20) від 19.01.2021 року, підпис від імені ОСОБА_3 в заповіті від 26.12.2019, посвідченому секретарем Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області Миренською С.М. за реєстровим №130, на зворотній стороні аркуша документа, в рядку «ПІДПИС:»,- виконаний не ОСОБА_3 , а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_3 в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування Кленівської сільської раді за 2019 рік, на аркуші документа «48», в графі «Підписи осіб (їх представників), які звернулися за вчиненням нотаріальних дій, в рядку «130», під рукописним записом « ОСОБА_7 »,- виконаний не ОСОБА_3 , а іншою особою.

Вказана експертиза була проведена компетентним експертамом, яка була попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на неї обов`язків; цей висновок експертизи належними та допустимими доказами не спростовується.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заповіт ОСОБА_3 , посвідчений секретарем Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області Миренською С.М. 26 грудня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за № 130, підлягає визнанню недійсним.

Зважаючи на викладене вище, та приймаючи до уваги, що судом не встановлено жодної із підстав для визнання заповіту нікчемним, передбачених ч.1 ст.1257 ЦК України, позов в частині визнання оспорюваного заповіту нікчемним задоволенню не підлягає.

Вимоги позивача про стягнення судових витрат підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з наявних матеріалів, поданих позивачем доказів, судові витрати позивача в справі складають:

- судовий збір за подання позову - 840,80 грн. та судовий збір за заяву про забезпечення позову 420,40 грн.;

- витрати, пов`язані з вчиненям інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, а саме:

- витрати на пересилку кореспонденцій (позовної заяви, заяви, заяви про забезпечення позову) 48,60 грн. + 61,60 грн.+ 62,80 грн., всього 173 грн.;

- витрати пов`язані з явкою до суду 98,54 грн. (автобусні квитки) та 279 грн. + 269,99 грн., всього 647,53 грн. (чеки за бензин);

- витрати пов`язані із проведенням експертизи (платіжне доручення №5439190) 12748,32 грн.

На підтвердження своїх витрат позивач надала суду відповідні докази: квитанції про сплату судового збору за подання позову та подання заяви про за забезпечення позову, копії чеків про оплату поштових послуг, квитки на проїзд в судові засідання, чеки на придбання пального, платіжне доручення №5439190 від 11.09.2020р.

Відповідач із клопотанням про зменшення розміру судових витрат з підстав їх неспівмірності до суду не звертався.

Відповідно до ст. 135 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Ст.138 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.139 ЦПК України суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на відповідача у разі задоволення позову.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки відповідачем не було надано суду заперечень до клопотань позивача про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи, та обґрунтувань в частині їх недоведеності або невідповідності заявлених до відшкодування сум з реально понесеними, суд вважає, що позивачем документально підтверджено понесення нею витрат на: поштові відправлення у розмірі 173 грн.; переїзд з м.Харкова до м.Богодухів для участі в судових засіданнях у сумі 98,54 грн.; проведення судової почеркознавчої експертизи 12748,32 грн., підтвердженому належними та допустимими доказами, а саме копіями чеків, описів та квитків на проїзд з м.Харкова, де проживає позивач до м.Богодухова, у розмірі 13019,86 грн. В частині стягнення на користь позивача витрат у розмірі 548,99 грн., пов`язаних з явкою до суду на легковому автомобілі, його заправкою, суд вважає за необхідне відмовити,оскільки витрата вказаних коштів саме на поїздку до суду не підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Таким чином, суд доходить висновку, про часткове задоволення вимоги позивача про стягнення судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, на загальну суму 13019,86 грн. та крім того судових витрат по сплаті судового збору у сумі 1261,20 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 76, 81,82,133,136,141, 244-245, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: секретар Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області Миренська Світлана Миколаївна, Богодухівська міська рада Харківської області про визнання заповіту нікчемним і недійсним задовольнити частково.

Визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 , посвідчений 26 грудня 2019 року секретарем Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області Миренською Світланою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 130.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_10 , паспорт НОМЕР_11 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 судові витрати у розмірі 14281 (чотирнадцять тисяч двісті вісімдесят одна) гривня 32 копійки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення суду складено 16 липня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області.

Суддя