28.07.2021 Справа № 380/1239/14-ц
Провадження по справі № 6/940/46/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Мандзюка С.В.

за участю секретаря судових засідань Столярчук В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тетієві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» звернулося до Тетіївського районного суду із заявою, в якій просять замінити стягувача ТОВ «ФК «Інвест Хаус» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ», , у цивільній справі № 380/1239/14-ц, провадження № 2/380/310/14.

У судове засідання представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» Семченкова Н.С. не прибула, у заяві просить здійснювати розгляд справи за відсутності представника заявника.

Представник первісного стягувача ТОВ «ФК «Інвест Хаус» в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином.

16.06.2021 року електронною поштою адвокат Сухая М.В., як представник ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», надіслала до суду заяву, у якій просить відмовити в задоволенні заяви ТОВ «ФК ФОРТ» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, оскільки заявник ТОВ «ФК ФОРТ» в заяві про заміну сторони посилається на договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав, укладеного між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус», однак, ТОВ «ФК «Інвест Хаус» повідомляє, що даний договір товариством не укладався, повноваження особі, яка діяла від імені товариства на укладення такого правочину не надавалися. Тому, ТОВ «ФК «Інвест Хаус» не визнає договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав, який зазначений у заяві про заміну сторони та звернулося до Господарського суду м. Києва за захистом своїх прав з відповідним позовом. Отже, ТОВ «ФК «Інвест Хаус» не передавало свої права кредитору ТОВ «ФК ФОРТ», тому заяву про заміну сторони можна вважати такою, що не відповідає дійсності.

Судом встановлено, що до зазначеної заяви адвокат Сухая М.В. не надала документів, що підтверджують її повноваження, як представника ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», та не надала доказів на підтвердження зазначених у заяві обставин.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали заяви, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Із матеріалів заяви встановлено, що рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 11.08.2014 року з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» стягнуто заборгованість за кредитним договором №181/РП/65/2007-840 від 28.11.2007 року, на підставі якого виданий виконавчий лист.

02.03.2020 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» було укладено договір GL2N79275_ 266ПВ про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, за яким доТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» перейшли всі права кредитора у зобов`язаннях за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 181/РП/65/2007-840 від 28.11.2007 року.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 04.03.2020 року замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» його правонаступником ТОВ «ФК «Інвест Хаус».

05.11.2020 року між ТОВ «ФК «Інвест Хаус» та ТОВ «ФК ФОРТ» укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гороховою Н.В., згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 181/РП/65/2007-840 від 28.11.2007 року перейшло до ТОВ «ФК ФОРТ».

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із зазначених норм, зокрема пунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», з урахуванням положень ст. 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Норма ст. 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Отже, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто, може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

Виходячи зі змісту заяви, аналізу положень чинного законодавства України, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заявником надані достатні докази на підтвердження та обґрунтування своїх доводів щодо заміни сторони виконавчого провадження, зокрема, стягувача, що є підставою для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» про заміну стягувача ТОВ «ФК «Інвест Хаус» його правонаступником ТОВ «ФК ФОРТ» у цивільній справі № 380/1239/14-ц, провадження № 2/380/310/14.

Керуючись статтями 512, 514 ЦК України, статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 10, 12, 81, 260, 353, 442 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінасова компанія "Інвест Хаус" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ», , у цивільній справі № 380/1239/14-ц, провадження № 2/380/310/14.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Дата складення повного тексту ухвали: 30.07.2021 року.

Суддя С.В.Мандзюк