Провадження № 2/686/1888/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі представника позивача та третіх осіб Савченко О.В.

представника відповідача Панченко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького бюро технічної інвентаризації, акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи, які не заявляють вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності, -

В СТ А НО В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Хмельницького бюро технічної інвентаризації, акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи, які не заявляють вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності та просить скасувати запис № 30167213 про проведену державну реєстрацію за АТ «Укрсоцбанк» права власності на квартиру номер АДРЕСА_1 , внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Хмельницького бюро технічної інвентаризації Дубас Оленою Олександрівною.

На обґрунтування свого позову вказала, що 08 серпня 2008 року між нею та акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк (правонаступником прав та обов`язків якого є акціонерне товариство «Укрсоцбанк», надалі - акціонерне товариство «Альфа-банк») укладено генеральний договір про надання кредитних послуг № 880/248-ГД 35. Відповідно до п. 1 вказаного вище кредитного договору кредитор зобов`язується надавати Позичальнику грошові кошти в межах загального ліміту, що встановлюється в сумі З0000 доларів США, а позичальник зобов`язується повернути кредит у строки та на умовах, визначених цим договором, сплачувати проценти в розмірі, що визначатиметься у Додаткових угодах до цього Договору, але в будь-якому разі, не більше 15 процентів річних в доларах США.

В рахунок забезпечення виконання позичальником власних зобов`язань за кредитним договором 08 серпня 2008 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Папкою Тетяною Віталіївною, зареєстрований в реєстрі за номером 4628. Згідно із п. 1.1. іпотечного договору іпотекодавці передають в іпотеку акціонерно- комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» наступне нерухоме майно: квартиру номер АДРЕСА_1 . Вказана вище квартира належить на праві власності ОСОБА_1 . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно.

04 лютого 2019 року рішенням державного реєстратора Хмельницького бюро технічної інвентаризації Дубас Олени Олександрівни звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру номер АДРЕСА_1 , шляхом передачі акціонерному товариству «Укрсоцбанк» у власність вказаного вище нерухомого майна.

Відповідно до п. 4.1. договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов`язання. Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно із пп. 4.5.3. п. 4.5. договору іпотеки іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому статте 37 Закону України «Про іпотеку».

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та 'їх обтяжень державним реєстратором Хмельницького бюро технічної інвентаризації Дубас Оленою Олександрівною до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відповідний запис №30167213 про проведену державну реєстрацію за АТ «Укрсоцбанк» права власності на квартиру номер АДРЕСА_1 .

Вона вважає, що вищевказане рішення державного реєстратора прийнято з порушенням норм матеріального права, що, в свою чергу, надає правомочність суду для скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності з огляду на наступне: будь-яких вимог від іпотекодержателя ні вона , ні інші іпотекодавці відповідно до вимог чинного законодавства не отримували, а тому процедура звернення стягнення на предмет іпотеки банком була порушена, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора. Крім того, суб`єктом оцінювання не проводився огляд (обстеження) об`єкта оцінки, зазначене вказує на наявність підстав для визнання дій суб`єкта оціночної діяльності по проведенню оцінки майна. Також, за наслідками прийнятого рішення державного реєстратора про проведення державної реєстрації права власності на квартиру номер АДРЕСА_1 за відповідним застереженням в іпотечному договорі, фактично відбулося примусове стягнення зазначеного майна без згоди власника, незважаючи на заборону, встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 08 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк (правонаступником прав та обов`язків якого є акціонерне товариство «Укрсоцбанк», надалі - акціонерне товариство «Альфа-банк») укладено генеральний договір про надання кредитних послуг № 880/248-ГД 35. Відповідно до п. 1 вказаного вище кредитного договору кредитор зобов`язується надавати Позичальнику грошові кошти в межах загального ліміту, що встановлюється в сумі З0000 доларів США, а позичальник зобов`язується повернути кредит у строки та на умовах, визначених цим договором, сплачувати проценти в розмірі, що визначатиметься у Додаткових угодах до цього Договору, але в будь-якому разі, не більше 15 процентів річних в доларах США.

В рахунок забезпечення виконання позичальником власних зобов`язань за кредитним договором 08 серпня 2008 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Папкою Тетяною Віталіївною, зареєстрований в реєстрі за номером 4628. Згідно із п. 1.1. іпотечного договору іпотекодавці передають в іпотеку акціонерно- комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» наступне нерухоме майно: квартиру номер АДРЕСА_1 . Вказана вище квартира належить на праві власності ОСОБА_1 . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно.

04 лютого 2019 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до державного реєстратора Хмельницького бюро технічної інвентаризації з заявою про державну реєстрацію права власності ПАТ «Укрсоцбанк» на предмет іпотеки на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку» квартиру АДРЕСА_2 .

06 лютого 2019 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Хмельницького бюро технічної інвентаризації Дубас О.О. на підставі: заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятої 04 лютого 2019 року, яку подав представник ПАТ "Укрсоцбанк" за довіреністю; повідомлення АТ "Укрсоцбанк" про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням від 10.09.2018р.; рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 ; іпотечного договору від 08 серпня 2008 року, було прийнято рішення індексний номер 45390762 (номер запису про право власності 30167213) про проведення державної реєстрації права приватної власності на квартиру номер АДРЕСА_1 за публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк».

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Отже одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом здійснення позасудового врегулювання є передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».

Відповідно до частин першої та другої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Системний аналіз положень статей 17, 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» дає підстави для висновку, що згода іпотекодавця про передачу належного йому нерухомого майна у власність іншої особи (іпотекодержателя), не є беззастережною, а залежить від ряду умов, таких як: чинність іпотеки, невиконання або неналежне виконання основного зобов`язання, визначення в установленому порядку вартості майна, наявності чинного рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на вказане майно.

Реалізація іпотекодержателем права на звернення стягнення шляхом набуття права власності на предмет іпотеки врегульована нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 07 липня 2004 року. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку у спосіб реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, має наслідком відчуження предмету іпотеки на користь іпотекодержателя без згоди власника такого нерухомого майна.

Отже, визначальним при вирішення спору щодо можливості звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку протягом строку дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є настання правового наслідку, що в даному конкретному випадку передбачає фактичний перехід до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, без згоди власника майна.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 10 травня 2020 року у справі №686/19656/19 в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного реєстратора Хмельницького бюро технічної інвентаризації Дубас Олени Олександрівни, Акціонерного товариства «Альфа-банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відмовлено.

Вказаним рішенням встановлено, що рішенням про проведення державної реєстрації права власності іпотекодержателя ПАТ «Укрсоцбанк» квартири АДРЕСА_2 за відповідним застереженням в іпотечному договорі, фактично відбулося примусове стягнення зазначеного майна без згоди власника, незважаючи на заборону, встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а, у постановах Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справах № 127/16726/17-ц та № 607/2754/16-ц (провадження № 61-29694св18). Однак відмовляючи в позові з підстав недоведеності позивачем, що предмет іпотеки використовується іпотекодавцями для постійного проживання та в них відсутнє інше зареєстроване на праві власності житлове приміщення, суд першої інстанції дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи. Як вбачається з, наданих позивачем доказів, а саме з довідки №К-03-31704 від 19 липня 2019 року про склад сім`ї на час звернення позивача до суду в спірній квартирі зареєстровано місце проживання іпотекодавців ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , а з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , іншого житлового нерухомого майна на праві власності, крім квартири АДРЕСА_2 , не зареєстровано.

В свою чергу відповідач жодним чином не спростовував надані докази. Отже за таких доказів колегія суддів вважає, що спірна квартира використовується іпотекодавцями як місце постійного проживання майнових поручителів, у позичальника та майнових поручителів у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа предмету іпотеки - квартири, площа якої 39,3 кв.м., не перевищує 140 кв. метрів, дана квартира забезпечує кредит в іноземній валюті, а тому на неї в силу Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не могло бути звернуто стягнення як на предмет іпотеки в позасудовий спосіб шляхом реєстрації права власності на іпотечне майно за іпотекодержателем без його згоди іпотекодавців на його відчуження. З цих підстав дії державного реєстратора щодо реєстрації державної реєстрації права приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 за ПАТ «Укрсоцбанк» суперечать вимогам чинного законодавства. З врахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позові з підстав недоведеності позивачем, що предмет іпотеки використовується іпотекодавцями для постійного проживання та в них відсутнє інше зареєстроване на праві власності житлове приміщення, а тому при вирішенні спору не можуть бути застосовані норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», дотримання банком вимог договору щодо процедури звернення стягнення на предмет іпотеки в частині виконання банком вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку» та умов п. 7.2 кредитного договору та п. 6.2 договору іпотеки щодо направлення і отримання іпотекодавцями відповідної письмової вимоги письмової вимоги від іпотекодержателя дійшов помилкових висновків, такі висновки не відповідають обставинам справи, а тому мотивувальна частина судового рішення підлягає зміні з урахуванням мотивів відмови у задоволенні позову. В даному випадку в позові слід відмовити лише з підстав обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права та недоведеності позивачем порушень з боку банку під час проведення оцінки майна, а в іншій частині позовна заява є обґрунтованою.

Статтею 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 4 вересня 2018 року у справі № 915/127/18, від 20 листопада 2019 року № 802/1340/18-а дійшла висновку, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, право або інтерес позивача, який вважає себе власником майна, може бути порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права оренди іншої особи. При цьому рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права оренди (частина друга статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід скасувати запис №30167213 про проведену державну реєстрацію за АТ «Укрсоцбанк» права власності на квартиру АДРЕСА_1 , внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Хмельницького бюро технічної інвентаризації Дубас Оленою Олександрівною.

Керуючись Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Законом України «Про іпотеку», Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», ст. ст. 2, 12, 13, 76, 81, 82, 258,259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Скасувати запис №30167213 про проведену державну реєстрацію за АТ «Укрсоцбанк» права власності на квартиру АДРЕСА_1 , внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Хмельницького бюро технічної інвентаризації Дубас Оленою Олександрівною.

Стягнути з Хмельницького бюро технічної інвентаризації, акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 по 630 гривень 60 копійок з кожного сплоченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: ОСОБА_1 , податковий номер НОМЕР_1 , проживає в АДРЕСА_3 ;

Відповідачі: Хмельницьке бюро технічної інвентаризації, , м. Хмельницький вул.. Проскурівська, 15;

- акціонерне товариство «Альфа-Банк», код. , 03150

м. Київ вул.. Велика Васильківська, 100;

Треті особи: ОСОБА_2 , податковий номер НОМЕР_2 :6, проживає в АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_3 , податковий номер НОМЕР_3 , проживає в АДРЕСА_3 ;

Повний текст рішення складено 09.03.2021 року.

Суддя: