Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.07.2021 Справа №607/5723/16-ц

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Романів В.В.,

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тернопільської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його батька ОСОБА_4 .

Обґрунтовував позов тим, що рішенням Заліщицького районного суду від 22 квітня 2016 року (справа №597/182/16-ц) встановлено факт батьківства ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо ОСОБА_1 . Тобто, на підставі цього рішення позивач набув статусу дитини ОСОБА_4 , а відтак є спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно до довідки ТзОВ «Коменерго-Тернопіль» останнє місце проживання спадкодавця було за адресою: АДРЕСА_1 , а тому позивач звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського нотаріального округу Кузьмович Н.В. із відповідною заявою від 24 травня 2016 року (№153/02-31), однак нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини. Враховуючи, що рішення Заліщицького районного суду постановлено 22 квітня 2016 року, позивач вважає, що не міг звернутись до нотаріуса з відповідною заявою раніше, а тому цей строк ним було пропущено з поважних причин.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащука П.Я. від 02 червня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, а 16 червня 2016 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 01 серпня 2016 року задоволено заяву представника відповідача про витребування письмових доказів та витребувано від приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Боднарчук О.І. копію спадкової справи, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

На виконання вказаної ухвали 29 липня 2016 року надійшла відповідь Першої Тернопільської державної нотаріальної контори, у якій зазначено, що спадкова справа щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 була заведена приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Боднарчук О.І. за №8/2016. Заповіти від імені померлого не посвідчувались.

15 серпня 2016 року від приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Боднарчук О.І. надійшла копія спадкової справи №08/2016 року, заведена після смерті ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

20 вересня 2016 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 подав клопотання, у якому просив замінити неналежного відповідача Тернопільську міську раду на належних відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвалою суду (головуючий суддя Стельмащук П.Я.) від 09.12.2016р. провадження у справі зупинено до вирішення цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства.

12 травня 2017 року рішення у справі за позовом ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства (607/10982/16-ц), яким задоволено позов ОСОБА_1 , набрало законної сили та ухвалою судді Ромазана В.В. від 02 червня 2017 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини призначено до судового розгляду.

31 липня 2017 року від ОСОБА_2 надійшла заява про залучення її до участі у справі в якості співвідповідача. У заяві вказано, що ОСОБА_4 дійсно був зареєстрований по АДРЕСА_1 , однак протягом двадцяти років фактично проживав без реєстрації разом із своєю матір`ю ОСОБА_7 в с. Новосілка Підгаєцького району Тернопільської області, де ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Окрім цього, на момент смерті ОСОБА_4 . ОСОБА_8 не був визнаним його сином, а тому спадкоємцем першої черги є не ОСОБА_8 , а мати померлого ОСОБА_7 , яка помела ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак не встигла успадкувати належне йому майно. Відтак, право на прийняття спадщини перейшло до ОСОБА_2 та ОСОБА_9 . Оскільки даний позов порушує її та ОСОБА_3 майнові права, просила відмовити у задоволенні позову та залучити їх у якості співвідповідачів.

02 серпня 2017 року ухвалою суду, занесеною до журналу судового засідання, замінено неналежного відповідача Тернопільську міську раду на належних відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

25 жовтня 2017 року від ОСОБА_2 надійшло клопотання про зупинення провадження у цивільній справі за №607/5723/16-ц до вирішення цивільної справи №607/10982/16-ц за позовом ОСОБА_1 до набрання законної сили рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства.

Ухвалою суду (головуючий суддя Ромазан В.В.) від 25 жовтня 2017 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства.

18 березня 2019 року від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_10 надійшли заперечення на позовну заяву, у яких зазначено, що Верховним Судом ухвалено постанову у цивільній справі за №607/10982/16-ц, відповідно до якої позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства ОСОБА_4 над ОСОБА_1 залишено без задоволення. Отже, ОСОБА_1 не є спадкоємцем ні за законом, ні за заповітом, тому у даній справі він не є суб`єктом права на спадкове майно, а рішення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій ніяким чином не порушує його права та інтереси. Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Цього ж дня представник відповідача ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою судді Ромазана В.В. від 21 березня 2019 року провадження у справі поновлено, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 06 травня 2019 року на 11 год..

У зв`язку з неявкою позивача підготовче судове засідання неодноразово відкладалось та ухвалою суду від 25 червня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишено без розгляду.

Вказана ухвала скасована Постановою Тернопільського апеляційного суду від 17.10.2019р.

Після повернення справи з апеляційного суду позивач жодного разу у судові засідання не з`являвся та ухвалою суду від 21 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишено без розгляду.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 04 вересня 2020 року вказана ухвала скасована.

21 вересня 2020 року ухвалою судді Ромазана В.В. прийнято самовідвід у розгляді вказаної цивільної справи.

Ухвалою судді Сташків Н.М. від 23 вересня 2020 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини прийнято до провадження за правилами загального провадження та призначено підготовче судове засідання на 22 жовтня 2020 року о 15 годині 15 хвилин.

08 жовтня 2020 року від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання, у якому вона просила проводити розгляд справи за її відсутності та заперечила щодо позову, оскільки постановою Верховного Суду України встановлено, що позивач не є спадкоємцем після ОСОБА_4

22 жовтня 2020 року судом проведено підготовче судове засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26 листопада 2020 року о 15 год. 15 хв.

У зв`язку з неявкою позивача розгляд справи відкладено на 24 грудня 2020 року на 16 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 24 грудня 2020 року, у зв`язку із повторною неявкою позивача, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишено без розгляду.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 19 березня 2021 року вказана ухвала скасована.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01 квітня 2021 року, справу передано судді Сташків Н.М.

Розгляд справи призначено на 06 травня 2021 року.

05 травня 2021 року від представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Парубія М.М. надійшла заява, відповідно до якої просив проводити розгляд справи за їх відсутності та відмовити у задоволенні позову. Просив врахувати, що саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є родичами ОСОБА_4 , який проживав по АДРЕСА_2 , та саме вони успадкували спадкове майно. Також постановою Верховного Суду від 06 лютого 2019 року (справа №607/10982/16-ц) скасовано рішення першої та апеляційної інстанції у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства, а відтак, ОСОБА_1 не є належним позивачем у даній справі.

За клопотанням представника позивача ОСОБА_6 судове засідання, призначене на 06 травня 2021 року, відкладено до 02 червня 2021 року, яке у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному перенесено на 19 липня 2021 року на 11 год. 30 хв.

Представник позивача - ОСОБА_6 та позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися, однак раніше, 28 грудня 2020 року судом було отримано заяву представника позивача ОСОБА_6 від 24 грудня 2020 року про розгляд справи без участі позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак раніше, 05 травня 2021 року судом отримано його заяву про розгляд справи без його та відповідачів участі з проханням врахувати обставини, викладені у запереченнях та процесуальних документах, та відмовити в задоволенні позовних вимог.

За вказаних обставин відповідно до ст. 223 ЦПК України відсутні перешкоди для розгляду справи по суті та суд вважає можливим розглянути її у відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 19 травня 2016 року.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру №4452542 від 20 липня 2016 року вбачається, що після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Боднарчук О.І. 16 квітня 2016 року заведена спадкова справа за №8/2016.

З наданої нотаріусом копії спадкової справи №08/2016 встановлено:

- згідно з інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №44524552 від 20 липня 2016 року інформація щодо наявності заповітів, посвідчених ОСОБА_11 , відсутня.

- 16 квітня 2016 року ОСОБА_2 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_11 (рідного брата її батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 ). З такою ж заявою 27 квітня 2016 року звернулась ОСОБА_3 ;

- у свідоцтві про народження ОСОБА_11 від 21 січня 2015 року НОМЕР_3 , у графі батько зазначено « ОСОБА_5 », у графі мати - « ОСОБА_12 »;

- свідоцтві про народження ОСОБА_2 від 18 серпня 1987 року НОМЕР_4 , у графі батько зазначено « ОСОБА_5 », у графі мати - « ОСОБА_12 »;

- відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 15 лютого 2003 року ОСОБА_11 та ОСОБА_13 зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №148 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_2;

- відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України №9 та № НОМЕР_6 від 09 лютого 2016 року батьками ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_14 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_15 та ОСОБА_7 .

- 19 травня 2016 року ОСОБА_2 від свого імені та від імені ОСОБА_3 подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_3 ;

- у довідці №820 від 20 травня 2016 року, виданій ТзОВ «Коменерго-Тернопіль» зазначено, що ОСОБА_4 з 06 березня 1991 року до дня смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- згідно з довідкою «МБТІ» №1352 від 19 травня 2016 року станом на 29 грудня 2012 року власником квартири АДРЕСА_3 був ОСОБА_4 .

- 19 травня 2016 року постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Боднарчук О.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 22 квітня 2016 року встановлено, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новосілка Підгаєцького району Тернопільської області ОСОБА_4 був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , жителя с. Буряківка Заліщицького району Тернопільської області.

24 травня 2016 року постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Кузьмович Н.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 відмовлено у реєстрації його заяви про прийняття спадщини та заведенні спадкової справи після смерті ОСОБА_4 у зв`язку з пропуском строку на подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 27 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 22 квітня 2016 року скасовано, заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 квітня 2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства задоволено. Встановлено факт батьківства ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , який проживав у АДРЕСА_1 , стосовно ОСОБА_1 , який проживає в с. Буряківка Заліщицького району Тернопільської області.

Постановою Верховного Суду від 06 лютого 2019 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 19 липня 2017 року скасовано. Ухвалено у справі нове рішення. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства залишено без задоволення.

До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права:

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 13 цього Кодексу суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217. ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщин.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає.

Так, судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 .

На підставі рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 22 квітня 2016 року, яким встановлено факт батьківства ОСОБА_4 стосовно ОСОБА_1 , позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, як відкрилася після смерті ОСОБА_11 .

Однак, зазначене рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 22 квітня 2016 року скасовано рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 27 вересня 2016 року.

В подальшому факт батьківства ОСОБА_4 стосовно ОСОБА_1 встановлено рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 квітня 2017 року. Однак, і це рішення скасовано Постановою Верховного Суду від 06 лютого 2019 року.

За таких обставин, тобто за відсутності рішення, яке набрало законної сили, яким би був визнаний факт батьківства ОСОБА_4 стосовно ОСОБА_1 , позивачем не доведено, що він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 .

Оскільки право на спадщину має особа, яка є спадкоємцем, та відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, може звернутися спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, а позивачем не надано доказів про те, що він є сином ОСОБА_4 , тобто спадкоємцем за законом, позов про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 не може бути задоволений.

За таких обставин позов ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 12, 263 - 265, 268, 273, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 ,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: с. Буряківка Заліщицького району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 ; ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 .

Головуючий суддяН. М. Сташків