ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/3052/19 Провадження № 2/636/665/21
Дата РІШЕННЯ
11 травня 2021 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Карімова І.В.,
за участю секретаря Селеверстової Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , третя особа Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про звільнення з-під арешту нерухомого майна,
24.07.2019 року Акціонерне товариство (АТ) «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про звільнення з-під арешту нерухомого майна. Позов мотивований тим, що 01.10. 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 807/1-27/1-3/8-070, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 41 400 дол. США строком до 30.09.2023 року. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 01.10. 2008 року між сторонами було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого відповідач передала в іпотеку банку належну їй на праві власності квартиру загальною площею 67,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв`язку із систематичним невиконанням зобов`язань за кредитним договором банк був змушений розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2019 року справа передана в провадження судді Чугуївського міського суду Харківської області Ковригіну О.С., ухвалою якого від 09.09.2019 року відкрито провадження у справі із зазначенням про здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2020 року у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 справа передана в провадження судді Чугуївського міського суду Харківської області Карімова І.В.
Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області Карімова І.В. від 08.09.2020 року зазначена справа прийнята до свого провадження. Цією ж ухвалою суду задоволена заява Акціонерного Товариства (АТ) «Альфа-Банк» про заміну сторони на його правонаступника та відповідно до ст. 55 ЦПК України залучено до участі у справі АТ «Альфа-Банк» як правонаступника АТ «Укрсоцбанк», оскільки 10 вересня 2019 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». 15.10.2019 року було затверджено Передавальний акт, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами(включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів(вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів, що знайшло своє підтвердження у Статуті АТ «Альфа-Банк».
Подалі представник позивача (процесуального правонаступника) АТ «Альфа-Банк» надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав за заявленими підставами та просив їх задовольнити.
Представник третьої особи - Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області просив розглянути справу за його відсутності, свої пояснення, викладені у відзиві на позовну заяву, підтримав.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, повідомлена про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України, відзив на позов не надала.
Враховуючи вищенаведене, суд відповідно до вимог ч.4 ст. 223 ЦПК України ухвалює заочне рішення.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Як вбачається з наданих учасниками справи доказів 01.10. 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» ( правонаступником якого був АТ «Укрсоцбанк», а подалі АТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 807/1-27/1-3/8-070, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 41 400 дол. США строком до 30.09.2023 року. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 01.10. 2008 року між цими ж сторонами був укладений іпотечний договір, за умовами якого відповідач передала в іпотеку банку належну їй на праві власності квартиру загальною площею 67,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .
На виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебувало виконавче провадження № № 40145746 з примусового виконання судового наказу № 636/1903/13-ц, виданого Чугуївським міським судом Харківської області 20.05.2013 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Чугуївтепло» заборгованості у сумі 6101,86 грн. та судового збору 114,70 грн. Постановою державного виконавця ВДВС Чугуївського МРУЮ в Харківської області від 29.04.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на належну ОСОБА_1 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 05.05.2014 року зроблений запис про обтяження № 5543496. Зазначене виконавче провадження завершено 29.04.2014 року на підставі п.9 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції, чинної до 05.10.2016 р), однак арешт на майно залишився чинним.
Чугуївський МР ВДВС ГТУЮ у Харківській області був реорганізований у Міжрайонний ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву у ГТУЮ Харківській області згідно наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2017 року № 637/5 № «Про реорганізацію відділів державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області».
З копії ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 07.12.2018 року у справі № 636/5199/18, провадження 4-с/636/17/2018 за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву ГТУЮ у Харківській області вбачається, що судом зупинено проведення аукціону з продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 на період розгляду скарги судом.
На виконання цієї ухвали державним виконавцем була винесена постанова про зупинення вчинення виконавчих дій № 49116535 від 11.12.2018 та направлено лист до ДП «СЕТАМ» про зупинення проведення аукціону з продажу вказаної квартири.
На сьогоднішній день торги за лотом № 262278 зупинені.
Отже, АТ «Укрсоцбанк», а нині його правонаступник АТ «Альффа-Банк» , є власником вказаного нерухомого майна.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України 2004 року кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції 1999 року, що діяла на час винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження) визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копію постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.
Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею59 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до частин четвертої та п`ятої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:
1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Таким чином, АТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом про зняття арешту з майна, яке належало ОСОБА_1 (боржнику), а на даний час належить йому. Тобто, ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом у випадку, який регламентований Законом України «Про виконавче провадження», як «інший випадок».
Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша статті 60 Закону України «Про виконавче провадження»).
Виходячи з системного тлумачення статей 16, 572, 589 ЦК України, статті 60 Закону України «Про виконавче провадження», статті 1 Закону України «Про іпотеку» і роз`яснень пункту 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Статтями 575, 577 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі порушення боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.
Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки щодо зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.
Статтею 4 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Як вбачається з копії нотаріально посвідченого іпотечного договору № 806/2-27/1-3/8-045 від 01.10.2008 року, укладеного між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу накладена заборона на відчуження на зазначену в цьому договорі квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_1 до виконання нею кредитних зобов`язань у повному обсязі.
Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України «Про іпотеку».
Зокрема, частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку» та пунктів 2.4.3,4.1. 4.5.2 іпотечного договору № 806/2-27/1-3/8-045 від 01.10.2008 року позивач реалізував своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки та 15.04.2019 року зареєстрував своє право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Станом на 15 квітня 2019 року, тобто на дату прийняття державним реєстратором рішення про реєстрацію за АТ «Укрсоцбанк» права власності на спірну квартиру, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони про його відчуження № 40145746 від 29.04.2014 року та постанова про арешт майна ОСОБА_1 №49116535 від 11.12.2018р. були чинними, у встановленому законом порядку не скасовані; зведене виконавче провадження ВП № 54974297 (про стягнення з ОСОБА_1 суми за кредитним договором на користь позивача), в якому предметом звернення та реалізації через електронні торги є квартира АДРЕСА_2 , на яку накладено арешт, не закінчено, інформація про державну реєстрацію обтяжень є актуальною з 05.05.2014 року.
За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про звільнення з-під арешту нерухоме майно, яке належить АТ Укрсоцбанк», а саме: квартиру загальною площею 67,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений відділом Державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції, постанова про арешт майна відповідача та оголошення заборони його відчуження № 40145746 від 29.04.2014 року; обтяження зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про обтяження 31240811, задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 10,12, 235, 258, 263 -265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд
Відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» , правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , третя особа Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про звільнення з-під арешту нерухомого майна.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з наступного дня після складення його повного тексту.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України
Повне рішення складено 14 травня 2021 року.
Суддя: