Справа № 189/1805/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.07.2021 року смт. Покровське Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чорної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Корхової М.Г.,

учасники судового розгляду:

позивач ОСОБА_1 ,

позивачка ОСОБА_2 ,

представник позивача ОСОБА_3 ,

представник відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Земельне право», Товариство з обмеженою відповідальністю «Арго» про визнання незаконної приватизації земельної ділянки ОСОБА_6 , скасування рішення Олександрівської сільської ради Покровського району №64-04 від 10.02.2016 року, скасування рішення Олександрівської сільської ради Покровського району №151-10 від 18.08.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 звернулися до суду із цивільним позовом (уточненим), яким просили: визнати незаконною приватизацію (безоплатну передачу у власність) ОСОБА_6 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд площею 0.2500 га, в тому числі ріллі - 0.1675 га, забудови - 0.0825 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель житлової та громадської забудови, що знаходиться в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 224280500:03:004:5824; визнати протиправним і скасувати рішення Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області №64-04 ПІ від 10.02.2016 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_7 »; визнати протиправним і скасувати рішення Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області №151-10/VII від 18.08.2016 року «Про безоплатну передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_6 » (том 1, а. с. 40-44).

Позов мотивований наступним.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_5 є землекористувачами земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Протягом багатьох років між ними та суміжним користувачем земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_2 - ОСОБА_6 існує спір щодо проходження межі між цими земельними ділянками.

16 травня 2013 року Покровським районним судом Дніпропетровської області ухвалене рішення за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою ОСОБА_6 шляхом зобов`язання Олександрівської сільської ради встановити межі спірних земельних ділянок на відстані 1.0 м, усунення перешкод у користуванні ОСОБА_6 житловим будинком та земельною ділянкою шляхом зобов`язання ОСОБА_1 демонтувати паркан на території земельної ділянки,що належить ОСОБА_6 , усунення перешкод у користуванні ОСОБА_6 житловим будинком та земельною ділянкою шляхом зобов`язання ОСОБА_1 обрізати гілки дерев, які проникають на територію земельної ділянки, що знаходиться у користуванні ОСОБА_6 , яким у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи вказане рішення суд першої інстанції виходив наступних обставин.

Відповідно до протоколу узгоджувальної комісії про розгляд спору з приводу встановлення межі між присадибними земельними ділянками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - згідно раніше проведеного обміру присадибних земельних ділянок виявлено, що за даними земельно-кадастровій книги у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 у користуванні значиться земельна ділянка площею 0,32 га, а фактично вони користуються земельною ділянкою площею 0,34 га. У ОСОБА_6 за даними земельно-кадастровій книги рахується 0,40 га, а фактично - 0,43 га. Узгоджувальна комісія постановила, враховуючи обставини спору, щільність забудови господарських будівель, земельно - кадастрову документацію - рекомендувати оптимальний варіант, який запропонував ОСОБА_1 , а саме, встановлення межі між суміжними землекористувачами відповідно до схематичного плану, який додається до протоколу. Землекористувачам у подальшому рекомендовано погодити межу на місцевості та замовити виготовлення державних актів на земельні ділянки і дотримуватися правил добросусідства.

Відповідно до акту засідання комісії по вирішенню спірного земельного питання щодо встановлення межі між землекористувачами ОСОБА_1 і ОСОБА_6 від 20 січня 2011 року - при фактичному обмірі земельної ділянки землекористувача ОСОБА_6 площа ділянки становить - 0,3178 га.

Згідно архівних витягів засідання правління колгоспу ім. Карла Маркса Покровського району Дніпропетровської області (протокол № 11 від 28.11.1990 року, протокол №1 звітних зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім. Карла Маркса Покровського району Дніпропетровської області від 31.01.1991 року та витягу з рішення Олександрівської сільської ради № 81-9/У від 27.04.2007 року присадибна земельна ділянка становить 0,15 га.

При фактичному обмірі земельної ділянки землекористувача ОСОБА_1 встановлено площу 0,3545 га.

Згідно архівних витягів засідання правління колгоспу ім. Карла Маркса Покровського району Дніпропетровської області (протокол № 6 від 20.06.1990 року, протокол № 3 звітних зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім. Карла Маркса Покровського району Дніпропетровської області від 02.07.1990 року) становить 0,15 га. При обмірі присадибних земельних ділянок громадян, які мешкають в АДРЕСА_2 до помешкання ОСОБА_1 ширина дворів є різна від 23 метрів до 26 метрів.

У суміжних землекористувачів ОСОБА_1 і ОСОБА_6 є в наявності технічні паспорті на будинки і свідоцтва на право власності на житлові будинки. Межу між присадибними земельними ділянками ОСОБА_1 і ОСОБА_6 комісією не встановлено, так як немає згоди землекористувачів і невідома точка, від якої проводились обміри на час виділення земельних ділянок під будівництво. Комісією було запропоновано три варіанти встановлення межі між присадибними земельними ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2013 року рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2013 року залишене без змін і набрало законної сили 15 липня 2013 року.

Позивачам стало відомо, що ОСОБА_6 було виготовлено технічну документацію на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , користувачем якої вона являється.

Рішенням Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області №64-04/У1І від 10.02.2016 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельне ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_6 » - ОСОБА_6 було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,2500 га (кадастровий номер земельної ділянки 1224281 500:03:004:5824) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в АДРЕСА_3 .

Після звернення до Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області 29.08.2016 року позивачам надана копія даного рішення.

Позивачі вважають, що під час виготовлення технічної документації та прийняття рішення про затвердження даної технічної документації було порушено процедуру погодження меж земельної ділянки із суміжними землекористувачами, посилаються на пункт б частини 2 статті 198 Земельного кодексу України.

Також посилаються на п. 3.12. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року №376 згідно якого закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним ними) особою.

Позивачі зазначають, що про проведення робіт із встановлення меж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , яка перебувала у користуванні ОСОБА_6 , суміжні землекористувачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не повідомлялась про дату проведення таких робіт, акт погодження меж земельної ділянки від 28.08.2016 року не підписували.

Також позивачі зазначають, що під час приватизації земельної ділянки ОСОБА_6 була порушена сама процедура отримання земельної ділянки у власність.

Вважають, що проведення приватизації земельної ділянки відповідачем ОСОБА_6 відбулося із грубим порушенням вимог закону, тому рішення Олександрівської сільської ради №151-10/У11 від 18.08.2016 року «Про безоплатну передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_6 », відповідно до якого передано у власність ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0.2500 га, в тому числі ріллі - 0.1675 га, забудови - 0.0825 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель житлової та громадської забудови, що знаходиться в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 24280500:03:004:5824 підлягає скасуванню.

Посилаються на статтю 118 Земельного кодексу України, згідно якої громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 22 цього Кодексу.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Також посилаються на ч. 1 ст.25 Закону України «Про землеустрій» згідно якої документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

Відповідно до ч. ч 1, 3 ст.49 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій розробляються на підставі рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. Після затвердження проекту землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій при перенесення меж земельних ділянок в натурі (на місцевість) до нього долучають: акт приймання-передачі межових знаків на зберігання; акт перенесення в натурі (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно- захисних зон і зон особливого режиму використання земель за ї: наявності.

Частиною 1 ст.50 Закону передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

Таким чином, оскільки земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_3 раніше не була сформована та не було встановлено її межі в натурі (на місцевості), передача даної земельної ділянки у власність ОСОБА_6 повинна була відбуватись виключно після розроблення та затвердження проекту відведення вказаної земельної ділянки.

Окрім того, рішенням Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області №259-26/V від 28.10.2009 року «Про розгляд заяв громадян щодо приватизації земельних ділянок» Олександрівська сільська рада вирішила надати ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо передачі у спільну власність земельної ділянки орієнтованою площею - 0,336 га, в тому числі : 0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,0864 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в АДРЕСА_3 .

На підставі цього рішення ОСОБА_1 як користувач земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , звернувся до землевпорядної організації ТОВ «Земельне право» з метою виготовлення технічної документації щодо відведення земельної ділянки у власність, однак позивачу було повідомлєно, що виготовити технічну документацію неможливо у зв`язку з накладенням меж земельної ділянки ОСОБА_6 на межі земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_8 .

У зв`язку з тим, ще Олександрівська сільська рада Покровського району Дніпропетровської області була ліквідована зв`язку з добровільним об`єднанням (була приєднана до Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області) Покровська селищна рада Покровського району Дніпропетровської області як правонаступник Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області є належним відповідачем (том 1, а. с. 40-44).

Відповідач, Покровська селищна рада Покровського району Дніпропетровської області, надала письмовий відзив на позов, яким позов заперечила у повному обсязі, просила відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи свою позицію наступним.

Статтею 121 Земельного кодексу України визначаються норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Згідно п. г ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України громадяни мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у розмірі: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0.25 гектара, в селищах - не більше 0.15 гектара, в містах - не більше 0.10 гектара.

ОСОБА_6 має у приватній власності житловий будинок в АДРЕСА_3 згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 5.04.2007 року.

Відповідач вважає, що ОСОБА_6 як громадянка України мала право на отримання у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_3 в межах норм безоплатної приватизації не більше 0.25 гектара.

Посилається на статтю 122 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у

приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Посилається на ч. 9 ст. 55 Закону України «Про землеустрій» (з урахуванням змін та доповнень, внесених згідно із Законом № 497-УІІІ від 02.06.2015) згідно якої якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельної ділянки державної чи комунальної власності у власність на якій розташовано житловий будинок, право власності на який зареєстровано, така технічна документація розробляється на замовлення власника житлового будинку без надання дозволу Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів АР Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України.

Вважає, що чинним законодавством встановлена можливість передачі земельної ділянки державної чи комунальної власності у власність чи користування громадянам на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у випадку розміщення на цій земельній ділянці житлового будинку, право власності на який зареєстровано.

Щодо існуючого межового спору між сторонами зазначає, що спір між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розглядався неодноразово органом місцевого самоврядування, пропонувалися різні варіанти його вирішення. Вважає, що остаточне вирішення межового спору відбулось 26.12.2013 року.

Рішенням Олександрівської сільської ради від 26.12.2013 року № 304-23/VI «Про розгляд земельного пору щодо встановлення межі між присадибними земельними ділянками громадян ОСОБА_1 .. ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та громадянкою ОСОБА_6 », яке є чинним і згідно ст. 144 Конституції України є обов`язковим до виконання на відповідній території встановлені межі між присадибними ділянками сторін; зазначає, що виготовлення ОСОБА_6 технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є виконанням п. 2 вищевказаного рішення, підстав для відмови у затвердженні розробленої технічної документації, а також підстав для відмови у передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_6 у Олександрійської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області не було.

Посилається на те, що рішенням Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області від 10.02.2016 року № 64-04/VII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» була затверджена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 землекористувачу ОСОБА_6 .

Це рішення Олександрівської сільської ради оскаржувалося позивачами, суди першої та апеляційної інстанції відмовили у позові.

Вважає, що рішення Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області від 18.08.2016 року 151-10/УІ1 «Про безоплатну передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_6 » прийняте на підставі заяви ОСОБА_9 та на підставі рішення Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області від 10.02.2016 року № 61-04 VII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)». Вважає, що рішення Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області від 18.08.2016 року № 151-10/VII прийняте в межах чинного законодавства та у відповідності до наданих органу місцевого самоврядування повноважень. Вважає, що оскаржуваним рішенням права та законні інтереси позивачів не порушені, позивачі не позбавлені права отримати з комунальної власності Покровської територіальної громади в особі Покровської селищної ради у приватну власність або у користування земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 (том 1, а. с. 46-49).

30.10.2019 року до Покровського районного суду Дніпропетровської області надійшов первісний цивільний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Земельне право», яким позивачі просять визнати незаконною приватизацію (безоплатну передачу у власність) ОСОБА_6 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :03:004:5824 та визнати протиправним і скасувати рішення Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області №151-10/VII від 18.08.2016 року «Про безоплатну передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_6 » (а. с. 2-5).

Ухвалою суду від 04.11.2019 року відкрите провадження у справі та справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.

05.12.2019 року до суду надійшов уточнений позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Земельне право» з додатками, яким позивачі просять: визнати незаконною приватизацію (безоплатну передачу у власність) ОСОБА_6 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :03:004:5824; визнати протиправним та скасувати рішення Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області №64-04/VII від 10.02.2016 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_6 ; визнати протиправним і скасувати рішення Олександрівської сільскої ради Покровського району Дніпропетровської області №151-10/VII від 18.08.2016 року «Про безоплатну передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_6 » (а. с. 40-44).

Ухвалою суду від 15.01.2020 року уточнену позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Земельне право» про визнання незаконною приватизації (безоплатну передачу у власність) ОСОБА_6 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :03:004:5824; визнання протиправним та скасування рішення Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області №64-04/VII від 10.02.2016 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_6 ; визнання протиправним і скасування рішення Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області №151-10/VII від 18.08.2016 року «Про безоплатну передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_6 » - залишено без руху, наданий час для усунення недоліків (сплати судового збору).

Ухвалою суду від 28.02.2020 року поновлений строк на оскарження рішення Олександрівської сільської ради Покровського району №64-04/VII від 10.02.2016 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки ОСОБА_6 »; поновлений строк на оскарження рішення Олександрівської сільської ради Покровського району №151-10/VII від 18.08.2016 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки ОСОБА_6 »; позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Земельне право» про визнання незаконної приватизації земельної ділянки ОСОБА_6 , скасування рішення Олександрівської сільської ради Покровського району №64-04 від 10.02.2016 року, скасування рішення Олександрівської сільської ради Покровського району №151-10 від 18.08.2016 року прийнято до розгляду, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 25.03.2020 року відкладений розгляд справи.

Ухвалою суду від 27.05.2020 року залучено в якості третьої особи, що не заявляє самостійних позовних вимог на стороні відповідача у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Земельне право» про визнання незаконної приватизації земельної ділянки ОСОБА_6 , скасування рішення Олександрівської сільської ради Покровського району №64-04 від 10.02.2016 року, скасування рішення Олександрівської сільської ради Покровського району №151-10 від 18.08.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Арго».

Ухвалою суду від 05.11.2020 року закрите підготовче провадження і справа призначена до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 позов підтримали, просили задовольнити, позивач ОСОБА_5 надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 позов підтримав, пояснив, що між суміжними землекористувачами позивачами та відповідачем ОСОБА_6 , які є сусідами, існує давній земельний спір щодо визначення меж. Зокрема, ОСОБА_6 у 2013 році зверталася до суду із позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, одна суд у задоволенні позові відмовив, у тому числі на тій підставі, що межі між присадибними ділянками не визначені, що вважає встановленою судовим рішенням обставиною.

Також пояснив, що узгоджувальна комісія Олександрівської сільської ради неодноразово намагалася вирішити спір у позасудовому порядку, зокрема, у 2011 році прийняла рішення запропонувати сторонам кілька варіантів вирішення цього спору.

Вважає, що відповідач ОСОБА_6 в порушення цього рішення виготовила технічну документацію і в незаконний спосіб приватизувала земельну ділянку. Посилався на ті обставини, що ОСОБА_6 не погодила межі у встановленому законом порядку із суміжними землекористувачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , оскільки акт погодження меж був складений 28.08.2016 року, як і акт передавання межових знаків, однак позивачі не були повідомлені належним чином про дату такого погодження меж, отримавши повідомлення на іншу дату 13.10.2015 року. не перебували у своєму домоволодінні і фізично не могли підписати цей акт або виразити свою позицію, у тому числі, відмовитися від його підписання.

Також посилався на те, що ОСОБА_6 і Олександрівська селищна рада, затвердивши рішення про приватизацію земельної ділянки, порушили порядок отримання у власність земельної ділянки в порядку безоплатної приватизації згідно ст. 118 ЗК України, не отримавши дозвіл на виготовлення проекту землевідведення земельної ділянки, не затвердивши його, натомість виготовивши технічну документацію, що не допускається згідно вимог ст. 50 Закону України «Про землеустрій» оскільки земельна ділянка на момент виготовлення технічної документації не була сформована, не мала кадастрового номеру і знаходилася у комунальній власності Олександрівської сільської ради. Наголошував, що формування земельної ділянки відбувається під час присвоєння їй кадастрового номеру, для чого згідно закону потрібно отримати дозвіл на проект відведення такої земельної ділянки, отже, технічна документація не могла розроблятися за правилами ст. 55 Закону України «Про землеустрій», оскільки ділянка не була до того часу сформована. Тим самим відповідачі порушили права позивачів, які внаслідок таких дій не мають змоги оформити у власність свою присадибну ділянку з причини накладення (перетину) меж двох земельних ділянок.

Представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_10 позов заперечив, пояснивши, що жодні права позивачів не порушені, земельна ділянка, землекористувачами якої вони являються, не зменшилася внаслідок приватизації суміжної земельної ділянки ОСОБА_6 , дана земельна ділянка станом на лютий 2016 року перебувала у комунальній власності Олександрівської селищної ради, яка в межах своєї компетенції затвердила технічну документацію, виготовлену ОСОБА_6 і ухвалила рішення про приватизацію земельної ділянки ОСОБА_6 .

Також посилався на рішення Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області від 26.12.2013 року №304-23/УІ «Про розгляд земельного спору щодо встановлення межі між присадибними земельними ділянками громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та громадянкою ОСОБА_6 , яким Олександрівська сільська рада вирішила встановити і затвердити межу між присадибними земельними ділянками громадянки ОСОБА_6 , що знаходиться в АДРЕСА_3 і громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , що знаходиться в АДРЕСА_3 прямолінійно на відстані 0,95 м від кутів житлового будинку, господарських будівель і споруд починаючи від «червоної» лінії початку присадибних земельних ділянок і до кінця присадибних ділянок вказаних громадян.

Представник відповідача, Покровської селищної ради, ОСОБА_11 в судовому засіданні позов заперечила, надала пояснення, що відповідач ОСОБА_6 отримала у власність зазначену земельну ділянку згідно вимог закону, заперечила, що для прийняття рішення про передачу земельної ділянки у власність необхідно було отримати дозвіл на виготовлення проекту землевідведення. Посилалася на ч. 9 ст. 55 Закону України «Про землеустрій», а саме на те, що ОСОБА_6 має право власності на житловий будинок, зареєстроване за нею згідно правовстановлюючих документів у 2008 році, тому для приватизації земельної ділянки, на якій розташований земельний будинок, зареєстрований за власником, достатньо виготовлення технічної документації.

Також стверджувала, що земельний спір між позивачами і відповідачем ОСОБА_6 як землекористувачами був вирішений шляхом прийняття рішення Олександрівською сільською радою рішення від 26.12.2013 року №304-23/УІ «Про розгляд земельного спору щодо встановлення межі між присадибними земельними ділянками громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та громадянкою ОСОБА_6 , яким Олександрівська сільська рада вирішила встановити і затвердити межу між присадибними земельними ділянками сторін, яке не скасоване, є чинним, і на виконання якого ОСОБА_6 розроблено технічну документацію, яка була затверджена рішенням Олександрівської сільської ради від 10.02.2016 року № 64-04/VII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», а у подальшому рішення №151-10/VII від 18.08.2016 року «Про безоплатну передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_6 ».

Представник третьої особи ТОВ «Арго» ОСОБА_12 пояснив суду, що ТОВ «Арго» у 2015-2016 роках на замовлення ОСОБА_6 виготовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, вважає, що технічна документація розроблена відповідно до вимог закону України «Про землеустрій», зазначив, що непогодження меж із суміжними землевласниками за сталою практикою Верховного Суду не є підставою для скасування приватизації, посилався на ст. 55 Закону України «Про землеустрій». Також пояснив, що відомості про земельну ділянку внесені до Державного земельного кадастру 22.01.2016 року, при цьому заперечив. що це є датою формування земельної ділянки.

Третя особа ТОВ «Земельне право» пояснень, заяв і клопотань суду не надавала.

Суд, заслухавши пояснення позивачів, представників сторін, представника третьої особи ТОВ «Арго», дослідивши наявні у справі письмові докази. встановив наступні фактичні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Олександрівської сільської ради народних депутатів Покровського району Дніпропетровської області від 30.02.1994 р. №52 «Про прийняття житла на баланс Олександрівської сільської ради народних депутатів і признання права власності» ухвалено у зв`язку з виплатою сільською радою колгоспу ім. Карла Маркса вартості будинку в сумі 665 млн. карбованців прийняти будинок по АДРЕСА_2 на баланс Олександрівської сільської ради народних депутатів, признати право власності на житловий будинок в АДРЕСА_3 за Олександрівською сільською радою (том 2, а. с. 7).

Розпорядженням органу приватизації Олександрівської сільської ради №19-В/Р від 07.03.2008 року будинок за адресою: АДРЕСА_2 переданий у приватну власність ОСОБА_1 (том 2, а. с. 8).

Згідно довідки про склад сім`ї наймача у будинку за цією адресою зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 (том 2, а. с. 9).

Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.08.2008 року ОСОБА_6 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 25.04.2007, виданого Олександрівською сільською радою (том 1, а. с. 188; копії технічного паспорту на будинок, свідоцтва про право власності також містяться в матеріалах справи, том 1, а. с. 187, 190).

Рішенням Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області від 28.10.2009 №259-26/У «Про розгляд заяв громадян щодо приватизації земельних ділянок» наданий дозвіл ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 на розробку технічної документації із землеустрою щодо передачі у спільну власність земельної ділянки орієнтованою площею 0,3364 га, у тому числі 0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,0864 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в АДРЕСА_3 (том 1, а. с. 21; том 2, а. с. 11).

06.05.2010 року комісією у складі інженера-землевпорядника Олександрівської сільської ради, завідуючого сектору державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель відділу держкомзему у Покровському районі, державного інспектора у присутності суміжних землекористувачів ОСОБА_6 і ОСОБА_1 проведений контрольний обмір присадибних земельних ділянок цих громадян і вказано межу між їхніми земельними ділянками по фактичній існуючій огорожі по АДРЕСА_3 від крайнього металевого стовпця огорожі ОСОБА_1 , далі натягнута сітка-рабиця на відстані 0,95 м від будинку ОСОБА_6 і розділяє подвір`я ОСОБА_1 і ОСОБА_6 , а на земельних ділянках, які засаджуються сільськогосподарськими культурами чітко видно межу частина земельної ділянки, що залишена громадянами заросла ОСОБА_13 .

Згідно обміру присадибних земельних ділянок виявлено: по ЗКК у ОСОБА_1 числиться 0,32 га, а фактично 0,34 га, у ОСОБА_6 по ЗКК числиться 0,40 га, а фактично 0,43 га. З обміру видно, що в обох громадян ОСОБА_1 і ОСОБА_6 площі земельних ділянок, які наділені їм згідно ЗКК збільшені на 0,02 га і 0,03 га відповідно (том 2, а. с. 12).

14.09.2010 року протоколом узгоджувальної комісії Олександрівської сільської ради про розгляд спору з приводу встановлення межі між присадибними земельними ділянками ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 і ОСОБА_6 рекомендований оптимальний варіант, запропонований ОСОБА_1 щодо встановлення межі між сумісними землекористувачами відповідно до схеми, що додається (том 2, а. с. 13, 14).

Цим протоколом узгоджувальної комісії землекористувачам також рекомендовано погодити межу на місцевості і замовити виготовлення державних актів на земельні ділянки (том 2, а. с. 13).

12.06.2014 року на запит Олександрівської сільської ради ТОВ «Арго» повідомило, що 11.01.2011 року проведено обмір на земельних ділянках ОСОБА_1 і ОСОБА_6 , технічна документація із землеустрою на земельну ділянку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 не виготовлялася у зв`язку зі спірним питанням суміжних меж земельної ділянки з ОСОБА_6 . Для вирішення спірного питання щодо меж земельних ділянок ТОВ «Арго» складено збірні кадастрові плани у кількості 3-х штук, додаються (том 2, а. с. 17, 18-20).

20.01.2011 року актом засідання комісії по вирішенню спірного земельного питання щодо встановлення межі між землекористувачами ОСОБА_1 і ОСОБА_6 від 20.01.2011 року установлено, що комісія розглянула збірний кадастровий план земельних ділянок виконаних ТОВ «Арго» і провівши обмір присадибних земельних ділянок комісія виявила:

- при обмірі земельної ділянки землекористувача ОСОБА_6 згідно земельно-кадастрової книги 0,40 га, а всього при фактичному обмірі становить 0.3178 га. Згідно архівних витягів засідання правління колгоспу ім. Карла Маркса протокол №11 від 28.11.1990 року, протоколу 31 звітних зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім. Карла Маркса від 31.01.1991 року та витягу з рішення Олександрівської сільської ради №81-9/У від 27.04.2007 року присадибна ділянка становить 0,30 га;

- при обмірі земельної ділянки землекористувача ОСОБА_1 згідно земельно-кадастрової книги налічує 0,32 га, а всього при фактичному обмірі становить 0,3545 га. Згідно архівних витягів засідання правління колгоспу ім. Карла Маркса протокол №6 від 20.06.1990 року, протоколу №3 звітних зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім. Карла Маркса від 02.07.1990 року становить 0,15 га.

При обмірі присадибних земельних ділянок громадян, які мешкають в АДРЕСА_3 до помешкання ОСОБА_1 , ширина дворів всіх є різна від 23 метрів до 26 метрів. У суміжних землекористувачів ОСОБА_1 і ОСОБА_6 є в наявності технічні паспорти на будинки і свідоцтво на право власності на житлові будинки. Межу між присадибними земельними ділянками ОСОБА_1 і ОСОБА_6 комісією не встановлено, так як немає згоди землекористувачів і невідома точка від якої проводилися обміри на час виділення земельних ділянок під будівництво.

При цьому комісія запропонувала притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і ОСОБА_6 за самовільно зайняті земельні ділянки, а також запропоновано три варіанти встановлення межі між присадибними земельними ділянками ОСОБА_1 і ОСОБА_6 для врегулювання земельного спору: ОСОБА_1 запропонував варіант встановлення межі, який забезпечить ширину його подвір`я 25 метрів; ОСОБА_6 запропонувала встановлення межі яка проходитиме від капітальної огорожі по АДРЕСА_3 на відстані 0,95 метра від її капітальних будівель; комісія запропонувала варіант встановлення межі, яка буде проходити від капітальної огорожі від АДРЕСА_3 по стіні будинку ОСОБА_6 на довжину 30 метрів (том 2, а. с. 21).

Даний акт підписали голова і члени комісії, землекористувач ОСОБА_6 . Землекористувач ОСОБА_1 від підписання акту відмовився, зазначивши у акті, що у зв`язку з невизначеністю меж від підпису акту відмовляється, буде звертатися до суду.

16.05.2013 року Покровський районний суд Дніпропетровської області ухвалив рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , Олександрівської сільської ради про зобов`язання встановлення меж спірних ділянок, усунення перешкод у користуванні житловим будинком і земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , Олександрівської сільської ради про встановлення межі та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, який відмовив у повному обсязі за первісним та зустрічним позовами.

У мотивувальній частині судового рішення зазначається, що встановлення меж сусідніх ділянок відноситься до повноважень землевпорядної організації, мотивування рішення базується на тому, що межа на час розгляду справи не встановлена (том 2, а. с. 26).

Дане рішення набрало законної сили 15.07.2013 року після постановлення відповідної ухвали апеляційним судом Дніпропетровської області, який залишив рішення суду першої інстанції без змін, у відкритті касаційного провадження відмовлено (том 2, а. с. 28-31).

26.12.2013 року Олександрівська сільська рада Покровського району Дніпропетровської області прийняла рішення №304-23/УІ «Про розгляд земельного спору щодо встановлення межі між присадибними земельними ділянками громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та громадянкою ОСОБА_6 (том 2, а. с. 33 витяг з рішення).

Олександрівська сільська рада вирішила встановити і затвердити межу між присадибними земельними ділянками громадянки ОСОБА_6 , що знаходиться в АДРЕСА_3 і громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , що знаходиться в АДРЕСА_3 прямолінійно на відстані 0,95 м від кутів житлового будинку, господарських будівель і споруд починаючи від «червоної» лінії початку присадибних земельних ділянок і до кінця присадибних ділянок вказаних громадян.

Пунктом 2 цього рішення зазначається: «Землекористувачам ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 замовити розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у відповідних організаціях і встановити межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) в тому числі межу між присадибними земельними ділянками на підставі розробленої документації» (том 1, а. с. 71, 182; том 2, а. с. 33).

Дане рішення Олександрівської сільської ради намагався оскаржити позивач ОСОБА_1 , однак судом першої інстанції йому було відмовлено (том 2, а. с. 34-36), суд апеляційної інстанції залишив рішення суду першої інстанції без змін (том 2, а. с.39), Вищий адміністративний суд ухвалою від 23.04.2015 року залишив без змін судові рішення судів першої і апеляційної інстанції (том 2, а. с. 34-35).

Отже, виходячи з викладеного, на день розгляду справи рішення Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області є чинним.

Із наданих сторонами пояснень і досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони є власниками житлових будинків, розташованих у АДРЕСА_4 .

Також судом встановлено, що сторони у період з початку 2000-років були землекористувачами земельних ділянок, на яких розташовані їх житлові будинки та господарські споруди (присадибні ділянки), які знаходилися у комунальній власності Олександрівської селищної ради.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 на день розгляду справи також продовжують являтися землекористувачами земельної ділянки, яка продовжує перебувати у комунальній власності Покровської селищної ради, яка є правонаступником Олександрівської селищної ради, яка була припинена 15.03.2017 року шляхом реорганізації (приєднання).

Відповідач ОСОБА_6 на підставі рішення Олександрівської сільської ради №151-10/У11 від 18.08.2016 року «Про безоплатну передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_6 », яке оскаржується позивачами, набула у власність шляхом безоплатної приватизації земельну ділянку кадастровий номер 24280500:03:004:5824.

Судом установлено, що протягом довгого строку, починаючи з 2009 року, між сторонами як землекористувачами існував межовий спір, який не був вирішений у судовому порядку. При цьому суд зазначає, що 26.12.2013 року Олександрівська сільська рада Покровського району Дніпропетровської області прийняла рішення №304-23/УІ «Про розгляд земельного спору щодо встановлення межі між присадибними земельними ділянками громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та громадянкою ОСОБА_6 », яким Олександрівська сільська рада вирішила встановити і затвердити межу між присадибними земельними ділянками громадянки ОСОБА_6 , що знаходиться в АДРЕСА_3 і громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , що знаходиться в АДРЕСА_3 прямолінійно на відстані 0,95 м від кутів житлового будинку, господарських будівель і споруд починаючи від «червоної» лінії початку присадибних земельних ділянок і до кінця присадибних ділянок вказаних громадян.

На час ухвалення цього рішення органом місцевого самоврядування сторони мали статус землекористувачів цих земельних ділянок.

Суд, виходячи з викладеного вище, також дійшов висновку, що точні розміри земельних ділянок (присадибних ділянок), якими користувалися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 станом на 2013 рік так і не були визначені, оскільки, як вбачається із протоколу узгоджувальної комісії Олександрівської сільської ради 14.09.2010 року, акту засідання комісії по вирішенню спірного земельного питання 20.01.2011 року дані щодо фактичного обміру площі земельних ділянок суперечили даним ЗКК, а по факту обидві сторони користувалися комунальною землею невизначеної площі, у тому числі, самозахопленими землями, за їх навіть пропонувалося притягти до адміністративної відповідальності, а, причиною неможливості встановити межу і визначити розмір земельних ділянок землекористувачів згідно акту засідання комісії по вирішенню спірного земельного питання 20.01.2011 року є те, що невідома точка, від якої проводилися обміри на час виділення земельних ділянок під будівництво (том 2, а. с. 21).

Як вбачається з матеріалів справи, 18.08.2015 року відповідач ОСОБА_6 звернулася до ТОВ «Арго» із заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 0,2500 га (том 1, а. с. 184; том 2, а. с. 42).

Третя особа, ТОВ «Арго» надала копію технічної документації, прошитої та пронумерованої на 37 сторінках (том 1, а. с. 178-214).

Технічна документація має перелік документів, які міститься у ній, із зазначенням назви і нумерації такого документу (том 1, а. с. 179).

18.08.2015 року ОСОБА_6 було затверджено технічне завдання на виконання робіт, а саме, виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (том 1, а. с. 185).

У технічному завданні зазначається, що форма власності земельної ділянки є комунальною, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування АДРЕСА_3 .

Вихідні дані розміри земельних ділянок 0.2500 га, викопіювання (фрагмент) з планово-картографічних матеріалів (генеральний план будівництва об`єкта, затверджена містобудівна документація, проект землеустрою тощо), державні будівельні норми, що обґрунтовують розмір земельних ділянок (том 1, а. с. 185).

Документи і матеріали, що повинні бути представлені за результатами виконаних робіт технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), виконавець ТОВ «Арго» (том 1, а. с. 185).

Упояснювальній записці зазначається, що технічна документація розроблена у 2015 році у відповідності до ст. 198 Земельного кодексу України, Закону України «Про землеустрій», Положення про земельно-кадастрову інвентаризацію земель населених пунктів (наказ Держкомзему від 26.08.07 р. №85), інструкції з топографічного знімання ГКНТА-2.04-02-98 (том 1, а. с. 180).

При обстеженні земельної ділянки виявлено: адреса ділянки АДРЕСА_3 ; правовстановлюючий документ на земельну ділянку відсутній; правовий статус землі комунальної власності (категорія землі житлової та громадської забудови); наявний жилий будинок у власності ОСОБА_6 , технічний паспорт на будинок, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (том 1, а. с. 180).

Також у пояснювальній записці зазначається, що в результаті кадастрової зйомки було встановлено межові знаки та передано їх під охорону землевласнику. Встановлення в натурі меж земельної ділянки проводилось по фактичному їх положенні на місцевості та погоджено із землекористувачем, суміжними землевласниками та землекористувачами, представниками Олександрівської сільської ради та складено акт встановлення меж. Претензій щодо встановлених меж не заявлено (том 1, а. с. 180).

Кінцевою продукцією є технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 і використовується землекористувачем ОСОБА_6 (том 1, а. с. 181).

Технічна документація містить в собі також викопіювання із схеми забудови, збірний кадастровий план земельної ділянки, звіт по виконанню польових робіт, кадастровий номер земельної ділянки (том 1, а. с. 191-192, 206-209, 210).

Згідно відомостей, які містяться у кадастровому плані зовнішніх меж земельної ділянки кадастровий номер земельної ділянки :03:004:5824 присвоєний 22.01.2016 року, електронний документ внесено до Державного земельного кадастру 22.01.2016 року (том 1, а. с. 193).

Технічна документація, виготовлена ТОВ «Арго» за завданням ОСОБА_6 містить Акт встановлення меж земельної ділянки в натурі від 28.08.2015 року (том 1, а. с. 198). Згідно цього Акту встановлення меж земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 виконано на підставі заяви та у присутності землекористувача земельної ділянки ОСОБА_6 , представника Олександрівської сільської ради Мормуль Н.Ф., суміжних землевласників (землекористувачів) та інженера-землевпорядника ТОВ «Арго».

Також зазначається, що межі земельної ділянки встановлені по їх фактичному положенні на місцевості, що проходять по існуючій огорожі, поворотні точки закріплені межовими знаками довгострокового зберігання, які передані під охорону землевласнику.

Про відповідальність за збереження межових знаків землевласника попереджено.

Акт встановлення меж від 28.08.2015 року підписаний представником Олександрівської сільської ради Мормуль Н.Ф., землекористувачем ОСОБА_6 , інженером-землевпорядником ОСОБА_14 та суміжним землекористувачем ОСОБА_15 (ще одним сусідом сторін).

У графах із зазначенням: « ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 » підписи вказаних осіб відсутні (том 1, а. с. 198).

Згідно Акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 28.08.2015 року межі земельної ділянки за кадастровим номером :03:004:5824 за адресою: АДРЕСА_3 , площею 0,2500 га, наданої ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, закріплені в натурі на місцевості межовими знаками установленого зразка у кількості 4 штук, список яких додається (том 1, а. с. 199).

При цьому з даного акту вбачається, що кадастровий номер (останні сім цифр) вписані ручкою, а не друкованим способом, як весь іншим текст акту.

В Акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 28.08.2015 року зазначається, що власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено (том 1, а. с. 199).

Межові знаки пред`явлені та передані на зберігання ОСОБА_6 , яка попереджена про адміністративну відповідальність за знищення межових знаків (том 1, а. с. 199).

При цьому в Акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 28.08.2015 року зазначається, що підписалися: користувач земельної ділянки ОСОБА_6 , представник ТОВ «Арго» Бологова О.О., у присутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_15 , підписи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 в акті відсутні, про причини не підписання ними акту (якщо вони були присутні при його складанні) нічого не зазначається.

Список межових знаків, переданих на зберігання (додаток №1 до акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання) підписаний тільки представником ТОВ «Арго» Бологовою О.О. і ОСОБА_6 , яка їх прийняла (том 1, а. с. 199).

Як убачається з переліку документів технічної документації ТОВ «Арго» (том 1, а. с. 179) у технічній документації відсутні будь-які повідомлення на адресу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про дату встановлення меж земельної ділянки, встановлення межових знаків і про необхідність їхньої присутності у цьому процесі.

Відповідно до частини другої статті 198 ЗК України кадастрова зйомка включає, зокрема, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, виготовлення кадастрового плану.

Відповідно до п. 2.1. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом держкомітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 №376 (далі Інструкція) встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Місцезнаходження межових знаків підлягає прив`язці до пунктів державної геодезичної мережі (п. 3.9. Інструкції).

Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою

Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур`єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення.

Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез`явлення якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання(п. 3.12 Інструкції).

Згідно п. 4.1. Інструкції відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок.

У той же час Покровська селищна рада надала копію листа ТОВ «Арго» від 05.10.2015 року за №1166, адресованого ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 на адресу АДРЕСА_3 , про те, що у зв`язку з встановленням межових знаків 13 жовтня 2015 року о 14 годині за адресою: АДРЕСА_3 за заявою гр. ОСОБА_6 необхідна присутність суміжних землекористувачів, проживаючих за адресою: АДРЕСА_3 . В разі відсутності суміжних землекористувачів межі вважаються погодженими (том 2, а. с. 53).

Як вбачається з копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, дані листи отримані адресатом 08 жовтня 2015 року (том 2, а. с. 54).

Також Покровська селищна рада надала суду копію документу із назвою «Акт» від 13.10.2015 року, в якому зазначається, що комісія у складі депутатів та члені постійних комісій Олександрівської сільської ради була присутня в АДРЕСА_3 , коли спеціалістом ТОВ «Арго» ОСОБА_16 було встановлено межові знаки присадибної земельної ділянки ОСОБА_6 , що знаходиться в АДРЕСА_3 . У цьому акті зазначається, що при встановленні меж присадибної земельної ділянки були присутні інженер-землевпорядник Олександрівської сільської ради ОСОБА_17 , землекористувач ОСОБА_6 . На час встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості за вищезгаданою адресою суміжних землекористувачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не було вдома, хоча вони були належним чином повідомлені ТОВ «Арго» про дату і час встановлення межових знаків. Акт підписаний трьома депутатами сільської ради ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 (том 2, а. с. 58).

Згідно протоколу засідання постійної комісії з питань земельних відносин, навколишнього середовища, екології та благоустрою від 15 січня 2016 року комісія вирішила погодити Акт встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості та Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання (погодити межі земельної ділянки) без підписів суміжних землекористувачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 у зв`язку з безпідставною відмовою їх підписувати і погоджувати та відсутністю суміжних землекористувачів на час встановлення межових знаків (том 1, а. с. 195-197; том 2, а. с. 61-62).

Пунктом 3.2. даного протоколу затверджено, що у зв`язку з відмовою суміжних землекористувачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 підписувати Акт встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості, Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання здійснювати приватизацію присадибної земельної ділянки ОСОБА_6 , що знаходиться в АДРЕСА_3 без підписів суміжних землекористувачів (том 1, а. с. 197; том 2, а. с. 62).

При цьому у протоколі, у п. 2 «Виступили» зазначається, що депутат сільської ради ОСОБА_19 , яка була членом попередньої постійної земельної комісії повідомила, що 13 жовтня 2015 року вона разом з ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , членами постійної комісії була на встановленні меж земельної ділянки в натурі на місцевості та їх закріплення межовими знаками в АДРЕСА_3 . Був складений акт від 13.10.2015 року згідно якого суміжних землекористувачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 не було вдома, хоча вони були належним чином повідомлені ТОВ «Арго» про дату і час встановлення межових знаків (том 1, а. с. 195-196; том 2, а. с. 61).

Таким чином, суд дійшов висновку, що з наданої третьою особою ТОВ «Арго» технічної документації випливає, що Акт встановлення меж і Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання складені ТОВ «Арго» 28.08.2015 року без участі суміжних землекористувачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , які не були повідомлені про дату і час встановлення меж і передачі межових знаків належним чином і не знали, що 28.08.2015 року представник ТОВ «Арго» разом із позивачкою та представниками сільської ради будуть встановлювати межі та межові знаки на суміжній земельній ділянці між землекористувачами ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 .

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та Голова Олександрівської сільської ради ОСОБА_21 повідомлені про те, що межові знаки за вказаною адресою буть встановлюватися 13 жовтня 2015 року, однак ніякі акти про встановлення меж і прийомку-передачу межових знаків в цей день не складалися, а був складений лише документ із назвою «Акт», зміст якого наведений вище і який за своїм змістом не є актом встановлення меж і прийомки-передачі межових знаків.

Таким чином, рішення комісії, оформлене протоколом, про погодження Акту встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості та Акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання без підписів суміжних землекористувачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 у зв`язку з безпідставною відмовою їх підписувати і погоджувати та відсутністю суміжних землекористувачів на час встановлення межових знаків прийняте на підставі неправдивих даних, оскільки 13.10.2015 року жодні акти встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості і прийомку-передачу межових знаків не складалися.

З наведеного суд робить висновок, що у протоколі засідання постійної комісії з питань земельних відносин, навколишнього середовища, екології та благоустрою від 15 січня 2016 року міститься неправдива інформація, що 13 жовтня 2015 року встановлені межі земельної ділянки в натурі на місцевості та їх закріплення межовими знаками в АДРЕСА_3 і був складений акт від 13.10.2015 року згідно якого суміжних землекористувачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 не було вдома, хоча вони були належним чином повідомлені ТОВ «Арго» про дату і час встановлення межових знаків.

Як вбачається з технічної документації, виготовленої ТОВ «Арго» за завданням ОСОБА_6 , складався лише Акт встановлення меж земельної ділянки в натурі від 28.08.2015 року і акт прийомки-передачі межових знаків ОСОБА_6 від 28.08.2015 року (том 1, а. с. 198). Як достеменно встановлено судом, про дату і час погодження (встановлення) меж позивачі належним чином не повідомлені.

Окрім того, суд зазначає, що згідно цих актів роботи щодо встановлення меж 28.08.2015 року проводила інженер-землевпорядник ОСОБА_14 , а не спеціаліст ТОВ «Арго» Кривохвіст С.Г. Жодних інших актів встановлення меж земельної ділянки в натурі і актів прийомки-передачі межових знаків після 28.08.2015 року, як вже зазначалося вище, не складалося.

Окрім цього, суд зазначає, що Акт встановлення меж земельної ділянки в натурі від 28.08.2015 року містить в собі ознаки підробки документу, оскільки в нього у рукописний спосіб внесений кадастровий номер земельної ділянки :03:004:5824, тоді як із технічної документації ТОВ «Арго», зокрема із кадастрового плану зовнішніх меж земельної ділянки (том 1, а. с. 193) вбачається, що кадастровий номер земельної ділянки :03:004:5824 присвоєний лише 22.01.2016 року, електронний документ внесено до Державного земельного кадастру 22.01.2016 року, таким чином, земельна ділянка була сформована лише 22.01.2016 року і її номер ніяк не міг бути відомий 28.08.2015 року.

Більше того, у додатку № 2 до Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом держкомітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 №376 наведена затверджена форма акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, в якому, окрім іншого, зазначається вимога до зазначення у цьому акті кадастрового номеру земельної ділянки, що надає підстави суду зробити наступний висновок: до формування земельної ділянки і присвоєння їй кадастрового номеру закріпити межовими знаками земельну ділянку в натурі не представляється можливим.

Із досліджених матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Арго» був порушений порядок встановлення межових знаків, а саме, суміжні землекористувачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 не були повідомлені про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі, і закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі відбулося без погодження з ними і без їх відома.

Також із досліджених матеріалів вбачається, що протоколі засідання постійної комісії з питань земельних відносин, навколишнього середовища, екології та благоустрою від 15 січня 2016 року містить в собі неправдиву інформацію, на підставі якої прийняте рішення про погодження Акту встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості та Акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання без підписів суміжних землекористувачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , при цьому навіть дати складення таких актів на підставі яких приймається рішення комісії, у протоколі не зазначається.

Згідно статті 95 Земельного кодексу порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Стаття 198 Земельного Кодексу України зазначає, що кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану.

Додатком № 2 до Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, встановлено форму та зміст акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, в якому зазначається, чи має власник/користувач суміжних земельних ділянок претензії до існуючих меж.

Погодження меж земельної ділянки є допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов`язкових технічних помилок. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із власником та/або землекористувачем суміжної земельної ділянки не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради у затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів чи землевласників. Ненадання особою своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача та/або власника не може бути перешкодою для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність відповідачу за обставин виготовлення відповідної технічної документації.

Аналогічні висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 20 березня 2019 року у справі № 514/1571/14-ц (провадження № 14-552цс18), від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) .

Суд першої інстанції дійшов висновку, що даний правовий висновок Верховного Суду застосовується за умови правомірних дій кожного із землекористувачів чи землевласників, тоді як з матеріалів даної справи випливає, що Олександрівська сільська рада діяла у неправомірний спосіб, і, завідомо знаючи, що межі земельної ділянки належним чином не узгоджені, суміжні землекористувачі належним чином не повідомлені, склала завідомо неправдивий протокол засідання постійної комісії з питань земельних відносин, навколишнього середовища, екології та благоустрою від 15 січня 2016 року, який, у тому числі, став підставою для прийняття Олександрівською сільською радою оскаржуваного позивачами рішення №64-04/УІІ «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_6 ».

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (стаття 21 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Як встановлено судом, у подальшому, листом Олександрівської селищної ради від 08.02.2016 року за №02-20/82, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 повідомлені, що надати дозвіл на розробку документації із землеустрою за розмірами, вказаними в збірному кадастровому плані земельних ділянок площею 0,3545 га (141,8 м х 25 м) сільська рада не може у зв`язку з тим, що межа буде проходити по стіні житлового будинку господарської будівлі, а відповідно до ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» (п. 3.25) для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки він найбільш виступаючої конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м (том 2, а. с. 63).

10.02.2016 року, як зазначалося вище, Олександрівська сільська рада Покровського району Дніпропетровської області прийняла рішення №64-04/УІІ «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_6 » (том 1, а. с. 89, 183, том 2, а. с. 64).

Даним рішенням Олександрівська сільська рада, керуючись статтею 26 пунктом 34 Закону України «Про місцеве самоврядування», статтею 12, 186 Земельного кодексу України, Закону України «Про землеустрій», Закону України «Про Державний земельний кадастр» вирішила затвердити ОСОБА_6 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,2500 га (кадастровий номер земельної ділянки :03:004:5824) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в АДРЕСА_3 (том 2, а. с. 64).

Пунктом 2 цього рішення вирішено Олександрівській сільській раді звернутися до Покровського районного управління юстиції та зареєструвати право комунальної власності на земельну ділянку (том 2, а. с. 64).

Матеріали справи містять копію листа Олександрівської селищної ради від 19.04.2016 року за №02-20/195, яким ОСОБА_1 повідомляється про те, що громадянкою ОСОБА_6 розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку (том 2, а. с. 65).

Суд зазначає, що у даному листі ОСОБА_1 не повідомлено про те, що ОСОБА_6 не тільки розробила технічну документацію, але її вже затверджено 10.02.2016 року рішенням Олександрівської сільської ради №64-04/УІІ «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_6 », хоча видавнику цього листа - Олександрівській сільській раді про це було достеменно відомо.

18.08.2016 року Олександрівська сільська рада Покровського району Дніпропетровської області прийняла рішення №151-10/УІІ «Про безоплатну передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_6 » (том 2, а. с. 66).

Даним рішенням Олександрівська сільська рада, керуючись статтями 12, 40, 81, 116, 121, ч. 1 ст. 125, 126, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», Закону України «Про землеустрій», статтею 16 пунктом 5 Закону України «Про Державний земельний кадастр» вирішила передати у власність громадянці ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,2500 га у тому числі ріллі 0,1675 га, забудови 0,0825 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель житлової та громадської забудови, що знаходиться в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :03:004:5824 (том 2, а. с. 66).

29.08.2016 року позивач ОСОБА_1 отримав від Олександрівської сільської ради копію рішення від 10.02.2016 року №64-04/УІІ «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_6 », що вбачається з копії листа ОСОБА_1 до Олександрівської сільської ради і накладеної резолюції про надання рішення (том 2, а. с. 67) та відповіді на цей лист (том 2, а. с. 69).

Постановою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 22.07.2017 року у справі №189/1381/16-а у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до Олександрівської сільської ради, Покровської селищної ради, треті особи: ТОВ «Арго», ОСОБА_6 про визнання протиправним і скасування рішення Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області №64-04/УІІ від 10.02.2016 року відмовлено (том1, а. с. 59-70, том 2, а. с. 70-75).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017 року постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 22.07.2017 року у справі №189/1381/16-а залишено без змін (том 1, а. с. 55-58, том 2, а. с. 76-79).

Постановою Верховного суду від 15.11.2019 року постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 22.07.2017 року і ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017 року скасовано, провадження у справі закрите і роз`яснено, що спір може бути розглянутий за правилами цивільного судочинства (том 2, а. с. 80-87).

20.08.2019 року позивач ОСОБА_1 на своє звернення до ТОВ «Земельне право» отримав відповідь (вих. 185/20.08.2019), що 05 серпня 2019 року на виконання укладеного договору №031/07-2019 від 30.07.2019 року з ним, було здійснено обмір земельної ділянки з присутністю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 площею 0,2500 га (матеріали геодезії надаються). При обробці геодезичних замірів встановлено перетин земельної ділянки з суміжником ОСОБА_6 згідно кадастрового номера 0:03:004:5824 та згідно технічної документації повинно бути погоджено межі з ОСОБА_1 (том 1, а. с. 26).

Ухвалою суду від 28.02.2020 рок позивачам поновлений строк на оскарження рішення Олександрівської сільської ради Покровського району №64-04/VII від 10.02.2016 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки ОСОБА_6 », оскільки як було встановлено судом, постановою Верховного суду від 15.11.2019 року постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 22.07.2017 року і ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017 року скасовано, провадження у справі закрите і роз`яснено, що спір може бути розглянутий за правилами цивільного судочинства (том 2, а. с. 80-87).

Ухвалою суду від 28.02.2020 рок позивачам поновлений строк на оскарження рішення Олександрівської сільської ради Покровського району №151-10/VII від 18.08.2016 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки ОСОБА_6 », оскільки, як встановлено судом, про існування вказаного рішення Олександрівської сільської ради позивачам стало відомо лише 26 липня 2019 року під час ознайомлення з матеріалами іншої судової справи 189/1133/19 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , треті особи: Покровська селищна рада Покровського району Дніпропетровської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Арго» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, і доказів зворотнього матеріали справи не містять.

15.03.2017 року Олександрівська сільська рада припинена як юридична особа на підставі рішення про реорганізацію, правонаступником всіх прав та обов`язків є Покровська селищна рада Покровського району Дніпропетровської області.

У 2016 році вулиця Цикова в с. Олександрівка була перейменована на вулицю Дружби (ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

При вирішенні питання законності безоплатної приватизації земельної ділянки відповідачем ОСОБА_6 суд виходить з наступного.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Нормами частини першої статті 81 ЗК України визначено способи набуття права власності на земельні ділянки, а саме: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до частини другої статті 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах не більше 0, 25 га, в селищах не більше 0, 15 га, в містах не більше 0, 10 га.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та законів України.

Згідно зі статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції пленарних засідань сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Таким чином, наведеними правовими нормами встановлено виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад вирішувати питання у галузі земельних відносин, зокрема приймати рішення щодо безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Повноваження органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122 ЗК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Стаття 118 Земельного кодексу України (у редакції станом на 15.12.2015 року) передбачає наступний порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (ч. 6 ст. 118 ЗК України).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін (ч.7 ст. 118 ЗК України).

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (ч. ч. 8, 9 ст. 118 ЗК України).

Частинами 1, 2 ст. 186-1 ЗК України визначається, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи (ч. 6 ст. 186-1 ЗК України).

Відповідно до ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється:

- у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

- шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;

- шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

- шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом;

-за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок (ч. 6 ст. 79-1 ЗК України).

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування (ч. 7 ст. 79-1 ЗК України).

У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Із системного аналізу правових норм, викладених у ст. ст. 79-1, 118, 186-1 Земельного Кодексу вбачається, що процедура безоплатної приватизації починається із надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органом місцевого самоврядування. Проект землеустрою погоджується із відповідними службами, при необхідності проводиться державна експертиза землевпорядної документації. Формування земельної ділянки відбувається у тому числі, шляхом відведення земельної ділянки із земель комунальної власності. Сформованою земельна ділянка вважається з моменту присвоєння їй кадастрового номеру.

Як вбачається з матеріалів справи, земельні ділянки сторін станом на 2013 рік, зокрема, на час прийняття рішення Олександрівською сільською радою рішення від 26.12.2013 року №304-23/УІ «Про розгляд земельного спору щодо встановлення межі між присадибними земельними ділянками громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та громадянкою ОСОБА_6 », яким Олександрівська сільська рада вирішила встановити і затвердити межу між присадибними земельними ділянками сторін не були сформовані, ці ділянки перебували у комунальній власності і не мали кадастрових номерів.

Пунктом 2 цього рішення зазначається: «Землекористувачам ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 замовити розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у відповідних організаціях і встановити межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) в тому числі межу між присадибними земельними ділянками на підставі розробленої документації» (том 1, а. с. 71, 182; том 2, а. с. 33).

Суд дійшов висновку, що сторони взагалі не мали права на підставі цього рішення розробляти технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі як документацію для безоплатної приватизації земельних ділянок, оскільки безоплатна приватизація передбачає надання органом місцевого самоврядування дозволу на розроблення проекту землеустрою і затвердження його у подальшому сесією Олександрійською сільської ради, чого ОСОБА_6 не було зроблено.

Як встановлено судом, ОСОБА_6 не отримувала від сесії Олександрівської сільської ради дозволу на розроблення проекту землеустрою і, відповідно, він у подальшому не затверджувався органом місцевого самоврядування.

Питання встановлення (відновлення) меж земельних ділянок на місцевості регулюється наказом державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року №376 «Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками.

Відповідно до п. 2.1. цього наказу встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок (п. 4.1. наказу).

Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 Земельного кодексу України (2768-14 ) документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (п. 4.2. наказу).

Як вбачається з аналізу наведеної Інструкції, встановлення меж земельної ділянки ОСОБА_6 відбулося з порушенням цієї Інструкції, оскільки у даному випадку не йдеться про поділ чи об`єднання земельної ділянки, встановлення меж якої можна проводити на підставі розробленої і затвердженої технічної документації; у той же час і проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на підставі якого могло б відбутися встановлення меж земельної ділянки у ОСОБА_6 не було.

У даному випадку також не йдеться і про відновлення меж земельної ділянки, оскільки така процедура застосовується при втраті чи пошкодженні межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками чи землекористувачами, але не під час безоплатної приватизації земельної ділянки в порядку ст. 118 Земельного Кодексу.

Ст. 79-1 Земельного кодексу визначає порядок формування земельних ділянок, який є вичерпним і іншого порядку, ніж порядок відведення земельної ділянки із комунальної власності, у даному випадку немає.

Відповідно цієї статті (у редакції станом на 2016 рік) формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Виключення викладені у ч. 6, ч. 7 цієї статті, однак у них йдеться про формування раніше сформованих земельних ділянок, а, як встановлено судом, земельна ділянка ОСОБА_6 не була раніше сформована.

Також не застосовується у даному випадку ч. 8 ст. 79-1 ЗК, оскільки при безоплатній приватизації земельної ділянки не йдеться про неможливість встановлення меж земельних ділянко, а навпаки, метою приватизації земельної ділянки і є визначення її меж, площі, кадастрового номеру і без визначення точних меж і площі її неможливо сформувати і приватизувати.

Також не застосовується у даному випадку ч. 12 ст. 79-1 ЗК, оскільки згідно неї межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), однак на день затвердження такої технічної документації сторони не були власниками земельних ділянок.

Суд також відхиляє твердження відповідачів, що ОСОБА_6 мала право здійснити приватизацію земельної ділянки на підставі ч. 9 ст. 55 Закону України «Про землеустрій» з наступних підстав.

Згідно ст. 1 Закону України землеустрій - сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб`єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил (ст.1 Закону України «Про землеустрій».

Відповідно до статті 25 Закону України «Про землеустрій» (у редакції станом на 01.01.2016) документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

Видами документації із землеустрою є, у тому числі: проекти землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок; технічна документація із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Види документації із землеустрою та їх склад встановлюються виключно цим Законом.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про землеустрій» (у редакції станом на 01.01.2016) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають:

-завдання на розроблення проекту землеустрою;

-пояснювальну записку;

-копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності);

-рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом);

-письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду;

-довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями;

-матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки);

-відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

-копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва III-V категорії складності, які розташовані на земельній ділянці;

-розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом);

-розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом);

-акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки);

-акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки);

-перелік обмежень у використанні земельних ділянок;

-викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

-кадастровий план земельної ділянки;

-матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки);

-матеріали погодження проекту землеустрою.

Таким чином, ст. 50 Закону України «Про землеустрій» корелюється із нормами Земельного Кодексу, зокрема, ст. ст. 79-1, 186-1, 118 Земельного кодексу України.

Стаття 55 Закону України «Про землеустрій» (у редакції станом на 01.01.2016) «Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» передбачає, що встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка.

Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям.

У разі якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність чи користування, така технічна документація розробляється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України ( 2768-14 ) (у випадках, передбачених законом).

Якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельної ділянки державної чи комунальної власності у власність чи користування, на якій розташовано житловий будинок, право власності на який зареєстровано, така технічна документація розробляється на замовлення власника житлового будинку без надання дозволу Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України ( 2768-14 ) (ч. 9 ст. 55 закону).

Як вбачається зі змісту ч. 9 ст. 55 закону України «Про землеустрій» у редакції станом на 2016 рік у ній не йдеться про дозвіл на розроблення проекту землеустрою, а мається відсилка на ст. 122 Земельного кодексу України, яка визначає повноваження органу місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування лише одним реченням: «сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб» (ч. 1 ст. 122 ЗК України) і ця норма жодним чином не суперечить встановленому у ст. 118 Земельного кодексу України порядку безоплатної приватизації земельної ділянки яка проводиться на підставі дозволу на розроблення проекту землеустрою і ст. 50 Закону України «Про землеустрій» згідно якої проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі формування нових земельних ділянок.

Окрім того, суд дійшов висновку, що технічна документація для безоплатної приватизації земельної ділянки ОСОБА_6 взагалі не могла бути розроблена і затверджена у порядку, передбаченому ч. 9 ст. 55 Закону України «Про землеустрій», оскільки у ній йдеться про порядок розроблення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а як зазначалося судом вище, даний порядок не може бути використаний при проведенні безоплатної приватизації земельної ділянки, оскільки для цього розроблений певний механізм, закріплений ст. 118 Земельного Кодексу України.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи

на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання

або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (стаття 16 ЦК України).

У відповідності до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Суд дійшов висновку, що рішення Олександрівської сільської ради Покровського району №64-04/VII від 10.02.2016 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_6 » прийняте із порушеннями закону, зокрема, порушено право суміжних землекористувачів на погодження меж.

Суд дійшов висновку, що рішення Олександрівської сільської ради Покровського району №151-10/ VII від 18.08.2016 року «Про безоплатну передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_6 » є незаконним і протиправним, оскільки прийняте із порушенням процедури безоплатної приватизації, визначеної ст. 118 ЗК України, а також прийняте на підставі технічної документації, затвердженої рішенням Олександрівської сільської ради Покровського району №64-04/VII від 10.02.2016 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_6 », яка згідно вимог закону не могла бути розроблена у такому вигляді, без надання дозволу на проект землевідведення і його подальшого затвердження, що призвело до порушення права позивачів на приватизації суміжної земельної ділянки внаслідок перетину земельної ділянки з суміжником ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, суд дійшов висновку. що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 79-1, 118, 121, 122, 186-1 Земельного кодексу України, ст. ст. 25, 50, 55 Закону України «Про землеустрій», ст. ст. 7, 8, 10, 12, 18, 77, 81, 247, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Земельне право», Товариство з обмеженою відповідальністю «Арго» про визнання незаконної приватизації земельної ділянки ОСОБА_6 , скасування рішення Олександрівської сільської ради Покровського району №64-04 від 10.02.2016 року, скасування рішення Олександрівської сільської ради Покровського району №151-10 від 18.08.2016 року - задовольнити.

Визнати незаконною приватизацію (безоплатну передачу у власність) ОСОБА_6 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га, у тому числі ріллі 0,1675 га, забудови 0,0825 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель житлової та громадської забудови, що знаходиться в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :03:004:5824.

Скасувати рішення Олександрівської сільської ради Покровського району №64-04/VII від 10.02.2016 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_6 »

Скасувати рішення Олександрівської сільської ради Покровського району №151-10/ VII від 18.08.2016 року «Про безоплатну передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_6 ».

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 512, 26 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 512, 26 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 512, 26 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Покровський районний суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає та зареєстрований: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Позивач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає та зареєстрована: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Позивач 3: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає та зареєстрований: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач 1: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає та зареєстрована: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач 2: Покровська селищна рада Покровського району Дніпропетровської області, , місцезнаходження: 53600, Дніпропетровська область, Покровський район, смт. Покровське, вул. Центральна, 20.

Третя особа 1: Товариство з обмеженою відповідальністю «Земельне право», , місцезнаходження: 53600, Дніпропетровська область, Покровський район, смт. Покровське, вул. Соборна, 106.

Третя особа 2: Товариство з обмеженою відповідальністю «Арго», , місцезнаходження: 53600, Дніпропетровська область, Покровський район, смт. Покровське, вул. Соборна, 123.

Повний текст рішення виготовлений 22 липня 2021 року.

Суддя О.В. Чорна

15.07.2021