Провадження номер 2/741/289/21
Єдиний унікальний номер 741/192/21
РІШЕННЯ

іменем України

08 липня 2021 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Крупини А.О.,

за участі секретаря судового засідання - Качан О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Носівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович, про захист прав споживача шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Переверзєв О.О. звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович, в якому просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 74749, вчинений 09 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з неї заборгованості на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» коштів у розмірі 10132 грн. 80 коп. та стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є споживачем банківських послуг за кредитним договором № 639071048від 06 червня 2019 року, який укладений між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 . Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження № 63968434 приватний виконавець Палігін О.П. здійснює примусове виконання виконавчого напису № 74749 вчиненного 09 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С про стягнення з позивача на користь ТОВ Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором у сумі 10132 грн. 80 коп.

Позивач посилалась на те, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням норм чинного законодавства, оскільки нотаріус не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом та не перевірив наявність документів, які підтверджують безспірність заборгованості, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 15 березня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засідання з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 11 год. 00 хв. 14 квітня 2021 року, а також витребувано у приватного нотаріуса Горая О.С. належним чином завірену копію всіх матеріалів нотаріальної справи, на підставі яких вчинено виконавчий напис № 74749 від 09 жовтня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користьтовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» коштів у розмірі 10132 грн. 80 коп.

Ухвалою суду судове засідання відкладено до 14 год. 15 хв. 25 травня 2021 року в зв`язку з неявкою відповідача та третіх осіб та відсутності відомостей про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання.

У судове засідання позивачка не з`явилася, в позові просила розглядати справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

28 травня 2021 року представником позивача адвокатом Переверзєвим О.О. засобом електронного зв`язку до суду подано заяву про розгляд даної справи без його участі та позивача.

Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позов не подав, не просив про відкладення розгляду справи.

Третя особа стороні відповідача - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.

Третя особа стороні відповідача - приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін О.П. у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

За письмовою згодою позивача суд постановив 08 липня 2021 року ухвалу про заочний розгляд справи, відповідно до вимог ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Отже, суд уважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши докази в справі у їх сукупності, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 06 червня 2019 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» укладено кредитний договір № 639071048, правонаступником ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» є ТОВ «Таліон Плюс».

05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія`Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «Фінансова Компанія» Онлайн Фінанс», а ТОВ «Фінансова Компанія» Онлайн Фінанс» отримало право вимоги за кредитним договором № 639071048 від 06 червня 2019 року.

ТОВ «Фінансова Компанія`Онлайн Фінанс» звернулося до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. із заявою про вчинення виконавчого напису.

09 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено та зареєстровано в реєстрі за № 74749 виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія`Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 639071048 від 06 червня 2019 року в розмірі 10132 грн. 80 коп. в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3300 грн.; прострочена заборгованість за комісією - 0,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 5159 грн. 04 коп.; строкова заборгованість за сумою кредиту - 0, 00 грн.; строкова заборгованість за комісією - 0, 00 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 0, 00 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями - 1673 грн. 76 коп. Плата за вчинення виконавчого напису 1200 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 11332 грн. 80 коп.

21 грудня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63968434 щодо виконання виконавчого напису № 74749, що вчинений 09 жовтня 2020 року року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з боржника на користь стягувача грошових коштів у сумі 11332 грн. 80 коп.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Згідно п. 3.1 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

При цьому, безспірною є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що відповідно виключає можливість судового спору між сторонами з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо, нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України Про нотаріат передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів .

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16).

Таким чином, розмір боргових зобов`язань позивача перед відповідачем товариством, який визначений у виконавчому написі нотаріуса, не є підтвердженим випискою по рахунку позивача за Договором кредиту, що є порушенням вимоги п. 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5.

Суд приймає до уваги твердження позивача, що нотаріусу не були подані всі необхідні документи, визначені Порядком та Переліком, у зв`язку чим нотаріус вчинив нотаріальну дію з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат».

Окрім того, ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 15 березня 2021 року було витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. належним чином завірену копію всіх матеріалів нотаріальної справи, на підставі яких вчинено виконавчий напис № 74749 від 09 жовтня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користьтовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» коштів у розмірі 10132 грн. 80 коп., але станом на 08 липня 2021 року вказані документи суду не надано.

З огляду на вказане, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному з`ясуванні обставин справи, суд приходить до висновку про доведеність обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно частиною 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. (ч. 2 ст. 137 ЦПК України)

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України)

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

Також, частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Представник позивача подав до суду договір про надання правової допомоги б/н від 05 січня 2021 р., акт приймання передачі наданих послуг судових від 08 лютого 2021 року та квитанцію від 08 лютого 2021 р. про сплату ОСОБА_1 на підставі договору б/н від 05 січня 2021 року 5 000 грн. (а.с.10-13).

Як вбачається з Акту прийняття-передачі наданих послуг судових витрат, (суми гонорару за надану правову допомогу) за Договором про надання правової допомоги від 05.01.21р. адвокатським об`єднанням надано правову допомогу клієнту ОСОБА_1 наступного характеру (змісту ) послуги:

-Консультація з приводу подання позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - сума 500,00 грн.;

-складання та направлення запиту - сума 1500,00 грн.;

-складання позову, виготовлення додатків - сума 2000,00 грн.;

-участь у судовому засіданні - сума 1000,00 грн.;

а всього 5000,00 грн.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, представник адвокатського об`єднання, яке надавало правову допомогу ОСОБА_1 в судових засіданнях участі не брав, тому віднесення суми 1000,00 грн. до складу витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача є безпідставним.

Матеріали справи не містять заперечень відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» щодо розрахунку розміру витрат на правову допомогу або клопотання про зменшення його розміру.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність часткового стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 4000 грн.

Виходячи з положень п. 3. ч. 2 ст. 141 ЦПК України, ураховуючи, що позовні вимоги задоволено частково (80 %), суд уважає за необхідне стягнути зтовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь позивача в рахунок повернення судових витрат пропорційно до задоволеної частини позовних вимог 726 грн. 40 коп., які підтверджені документально (а. с. 43).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 82, 89, 133, 137, 141, 259, 264-265, 280-282, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 546, 628, 630, 634, 1054Цивільного кодексу України, ст.ст. 18, 87-89 Закону України «Про нотаріат», суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович, про захист прав споживача шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 74749 вчинений 09 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 639071048 від 06 червня 2019 року в сумі 10132 грн. 80 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Звіринецька, 63, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , витрати на правову допомогу в сумі 4000 (чотири тисячі) грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» , місцезнаходження: м. Київ, вул. Звіринецька, 63, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 726 (сімсот двадцять шість) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому копія рішення суду не була вручена в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 08 липня 2021 року.

Суддя А.О. Крупина