Справа № 544/807/20
№ пров. 2/544/28/2021
Номер рядка звіту 22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 березня 2021 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Ощинської Ю.О.,

за участі секретаря судового засідання Пірогова В.Г.,

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Рябцевої Я.Г. (діє на підставі ордера серія АА № 1073671 від 15.01.2021),

представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Агро» - адвоката Ступніка С.В. (діє на підставі ордера серія ПТ № 140738 від 11.08.2020),

розглянувши в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Агро», ОСОБА_2 про визнання неукладеним договору оренди та скасування запису про державну реєстрацію речового права - права оренди,

у с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2020 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки з кадастровим номером :00:019:0029, площею 3,4732 га, яка знаходиться на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права стосовно вищеназваної земельної ділянки ОСОБА_1 стало відомо, що стосовно цієї ділянки державним реєстратором Чорнухинської районної державної адміністрації Полтавської області за Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Агро» (код ЄДР - 36313569) 08.08.2017 здійснена реєстрація речового права - права оренди, на підставі чого в державному реєстрі прав вчинений запис №21824804. Після виявлення факту державної реєстрації речового права - права оренди стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :00:019:0029 ОСОБА_1 отримав витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.0,6.2020 №НВ-020. В отриманому документі з поміж іншого була зазначена інформація про те, що за Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Агро» (код ЄДР - 36313569) зареєстроване речове право - право оренди стосовно вищеназваної земельної ділянки. Строк дії речового права стосовно земельної ділянки - 49 років. Проте, ОСОБА_1 не підписував жодних договорів, не вчиняв жодних інших дій спрямованих на укладення будь-яких правочинів з TOB «Альянс Агро» стосовно своєї земельної ділянки, договір від його імені, на підставі скасованої 19.03.2015, тобто недіючої довіреності, підписав ОСОБА_2 . Після скасування довіреності виданої на користь ОСОБА_2 ОСОБА_1 повідомив його про відповідну дію по телефону, а надалі, при особистій зустрічі та у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , проте після повідомлення його про скасування довіреності не повернув позивачеві бланк довіреності та, можливо, використовував її не маючи на те жодних законних прав. Зважаючи на вищевикладені обставини ОСОБА_1 вимушений звертатися за захистом своїх майнових прав до суду.

Заявою позивача від 09 вересня 2020 року було змінено предмет позову, відповідно до даної заяви позивач просить визнати неукладеним договір оренди стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :00:019:0029, площею 3,4732 га, яка знаходиться на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області відносно якої 08.08.2017 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Агро» (код ЄДР - 36313569), державним реєстратором Чорнухинської районної державної адміністрації Полтавської області здійснена реєстрація речового права - права оренди (номер запису про право (в державному реєстрі прав) - 21824804). Скасувати запис № 21824804 від 08.08.2017 про реєстрацію речового права оренди, яке випливає з договору оренди стосовно земельної ділянки з кадаст номером :00:019:0029 площею 3,4732 га, яка знаходиться на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Агро ( код ЄДР - 36313569) та ОСОБА_2 , понесені ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) судові витрати.

Доводи особи яка подала відзив на позовну заяву

25 серпня 2020 року від представника відповідача ТОВ «Альянс Агро» адвоката Ступніка С.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, а 14 вересня 2020 року відзив на заяву про зміну позовних вимог. У відзивах представник відповідача зазначив, щовід імені орендодавця спірний договір було підписано уповноваженою особою ОСОБА_5 , який діяв на підставі довіреності, про що зазначає і сам позивач. Факт скасування такої довіреності став відомий представнику лише зі змісту позовної заяви. Інших повідомлень від ОСОБА_1 за час і дати видачі довіреності до ОСОБА_2 жодним чином не надходило. Підкреслив, що відповідне повідомлений до відповідача було спрямоване лише 30,01.2019. В зв`яжу і цим логічно припустити, що саме тоді ОСОБА_1 почав намагатися якось повідомити ОСОБА_2 про скасування довіреності, але. ймовірно, неналежним чином. При цьому, позивач не вживав жодних дій щодо з`ясування долі своєї земельної ділянки, починаючи з часу видачі довіреності і аж до часу подачі позову, що також викликає сумнів у твердженнях щодо вчинення дій по повідомленню представника про скасування такої довіреності. За таких умов, представник орендодавця ОСОБА_2 , який не був повідомлений про скасування довіреності, діяв у межах наданих йому повноважень, відтак, підстав для визнання недійсним спірного договору немає. Також зазначив, що попередній (орієнтовнимй) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести - витрати на професійну правничу допомогу складає 20000 грн. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача судові витрати.

Пояснення учасників справи у судових засіданнях

Представник позивача адвокат Рябцева Я.Г. у судовому засіданні вимоги свого довірителя викладені у позові підтримала у повному обсязі з підстав викладених в останньому. Додатково надала поясненна, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :00:019:0029 площею 3,4732 га, яка знаходиться на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.06.2020 №НВ-020. Нещодавно позивач дізнався, що стосовно цієї ділянки державним реєстратором Чорнухинської районної державної адміністрації Полтавської області за Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Агро» (код ЄДР - 36313569) 08.08.2017 здійснена реєстрація речового права - права оренди, на підставі чого в державному реєстрі прав вчинений запис №21824804. Проте, ОСОБА_1 не підписував жодних договорів, не вчиняв жодних інших дій спрямованих на укладення будь-яких правочинів з TOB «Альянс Агро» стосовно земельної ділянки. Як йому стало відомо пізніше, договір від його імені, на підставі скасованої 19.03.2015, тобто недіючої довіреності, підписав ОСОБА_2 . Про скасування довіреності ОСОБА_2 був неодноразово повідомлений позивачем, також і у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Проте ОСОБА_2 після повідомлення його про скасування довіреності не повернув позивачеві бланк довіреності та, можливо, використовував її не маючи на те жодних законних прав. Також зазначила, що з часу скасування довіреності 19.03.2015 до часу повідомлення ОСОБА_2 про її скасування пройшло небагато часу. Питання скасування виникло саме зараз, тому що позивач дізнався, що у 2020 році від його імені було укладено договір оренди землі з іншим підприємством, з яким він не мав наміру його укладати. Також зазначив, що договір виконувався у односторонньому порядку, орендна плата позивачу не виплачувалася. Вважає, що довірена особа, якщо вона стверджує, що її не повідомляли повинна була цікавиться у свого довірителя про його позицію стосовно його майна. Про скасування доручення позивачем було повідомлено нотаріуса, оскільки останнім було унесено відомості у єдиний реєстр довіреностей.

Представник відповідача ТОВ «Альянс Агоро» Ступнік С.В. у судовому засіданні пояснив, що ТОВ «Альянс Агро» уклало договір із ОСОБА_1 , оскільки сумніву щодо повноважень його представника у ТОВ «Альянс Агро» не виникало. Товариство не є посадовою особою, яка зобов`язана перевіряти наявність чи відсутність повноважень. Тобто, ТОВ «Альянс Агро» є законним користувачем земельної ділянки і носить ознаки добросовісного набувача відповідних речових прав. Що стосується взаємовідносин ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , що по суті є коренем проблеми, від якого буде залежати встановлення відповідних прав, виникає питання чи були повноваження у ОСОБА_2 на час укладення договору чи ні. З точки зору представника відповідача, такі повноваження однозначно були у ОСОБА_2 був оригінал довіреності у якому зазначено строк її дії. До цієї довіреності прикладався витяг із державного реєстру довіреностей, де зазначений строк дії договору. Законом не передбачена щоденна перевірка дійсності доручення. Жодних повідомлень від ОСОБА_1 не було. Останній ніяким чином нікого не повідомив, крім нотаріуса і вважав, що цього буде достатньо. На даний час встановити чи дійсно ОСОБА_1 належним чином повідомляв ОСОБА_2 про скасування довіреності неможливо. Вважає, що договір укладений законно на підставі дійсних повноважень, які не були поставлені під сумнів, дані, які містяться у державному реєстрі є обов`язковими і можуть бути використані як доказ у цивільних справах, відповідно до закону про державну реєстрацію. Договір фактично з обох сторін виконувався оскільки предметом договору є земельна ділянка, вона перебувала і перебуває у користуванні підприємства, яке її обробляє, сплачує податки. Протягом багатьох років власник не цікавився своєю земельною ділянкою, оскільки вважав, що все добре, якби вважав, що права порушені то скасувавши довіреність він би мав вжити якихось більш конкретних заходів щодо з`ясування долі своєї земельної ділянки, а оскільки це його не турбувало, то ніяких порушених прав не було. Вважає договір чинним, дійсним, укладеним відповідальною особою і підстав його припинення не має. У даному позові заявлено вимогу про визнання договору неукладеним, такої підстави і такого способу захисту у цивільному процесі не існує. Правова позиція, яку мав на увазі представник позивача, що оцінка договору, як не укладеного може бути паралельно, одночасно із заявленням вимоги щодо відповідних порушених прав позивача, наприклад про повернення земельної ділянки або усунення перешкод, як самостійна вимога визнання договору неукладеним вона не можу існувати, відповідно, суд не може з цього погляду надати оцінку щодо неукладеності договору, можна лише поруч із іншою вимогою про захист прав споживача, проте іншої вимоги на разі не заявлено. Вимога щодо скасування запису не може бути задоволена самостійно, оскільки такого способу захисту не має. Також визнання договору не укладеним не можливо, якщо договір виконувався, у даному випадку, є всі ознаки його виконання. Достатніх підстав для задоволення позову не має, у його задоволенні має бути відмовлено. Щодо строків позовної давності зазначив, що скасувавши довіреність у 2017 році, позивач визначився із тим, що справ із ОСОБА_2 не має бути і з цього моменту повинен обраховуватись строк позовної давності, оскільки відповідні дії є незаконними. ОСОБА_1 позбавив ОСОБА_2 усіх прав, будь які дії з цього моменту є такими, що порушують його права. Представник, просить суд застосувати строки позовної давності. На погляд представника відповідача у діях є кримінальна складова. Яким чином відповідачем може бути ОСОБА_2 і на нього можуть бути покладені судові витрати. Немає і ніяких підстав для того щоб покласти такі витрати на ТОВ «Альянс Агро» і не зрозуміло які права ОСОБА_1 порушено ТОВ «Альянс Агро». Вважає, що у позові не коректно визначено суб`єкти відповідальності, що є додатковою підставою у відмові у задоволенні позову і у визначенні долі судових витрат, оскільки ТОВ «Альянс-Агро» вимушений найняти фахівців для захисту своїх прав.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка позивач ОСОБА_1 пояснив суду наступне. Коли померла його мати, він успадкував належний їй пай, на той час землю перебувала у оренді сушильного заводу. При зустрічі з ОСОБА_2 той запропонував йому допомогти переоформити успадкований пай, а ОСОБА_1 потім віддасть його у оренду ТОВ «Альянс Агро», також ОСОБА_2 пропонував йому роботу, позивач погодився. ОСОБА_1 дав ОСОБА_2 потрібні документи для переоформлення паю та доручення. ОСОБА_2 організував отримання документів, що посвідчували право власності ОСОБА_1 на успадкований пай після смерті матері. Через рік до нього додому приїхав ОСОБА_2 і сказав, що потрібно іще зробити і заповіт і після цієї розмови ОСОБА_1 поїхав і скасував доручення дане ОСОБА_2 . На прикінці березня чи на початку квітня 2015 року ОСОБА_2 приїздив до них додому і пропонував його дружині щоб вона віддала йому у оренду належний їй пай, тоді ОСОБА_1 і повідомив ОСОБА_2 , що дане ним доручення скасовано. Перед цим ОСОБА_2 давав кошти ОСОБА_1 у сумі 30000 грн у рахунок оренди паю на перед, оскільки позивачу потрібні були кошти на ремонт, кошти давав частинами. За останні 5 років оренди землі ТОВ «Альянс Агро» кошти за оренду паю ОСОБА_1 не отримував, як і за останній рік коли земля перебувала у оренді сушильного заводу. ОСОБА_2 як забрав документи на землю для переоформлення паю, так до цього часу їх і не повернув. За отримані від ОСОБА_2 кошти, у сумі то по 2000, то по 3000 то по 5000 щоразу писав розписки, що начебто бере ці коти у борг. Узяті кошти не повернув, оскільки за п`ять років оренди належної йому земельної ділянки ОСОБА_2 повернув собі ці кошти. Договір наміру продажу землі позивач з відповідачем не укладав. Про скасування доручення позивач повідомляв ОСОБА_2 особисто при розмові та по телефону, також 30.01.2019 на адресу ТОВ «Альянс Агро» було направлено відповідного листа. Договір оренди між ОСОБА_1 та ТОВ «Альянс Агро» було укладено у 2017 році, проте питання про визнання неукладеним договору оренди виникло лише зараз, оскільки позивач надіявся, що орендна плата за користування належною йому земельною ділянкою відповідачем ТОВ «Альянс Агро» все-таки буде виплачуватися. Додатково також зазначив, що дружина йому також надавала доручення на ведення її справ. У власності має ще один пай - свій.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 надав йому доручення та усі документи на оформлення спадщини (паю) після смерті матері та укладення договору оренди належної йому земельної ділянки з ТОВ «Альянс Агро», що він і зробив, ніяких повідомлень про те, що позивач відізвав чи скасував доручення та що воно втратило дію, його ніхто не повідомляв. Домовленості ОСОБА_2 були виконані. Згідно даного доручення ОСОБА_2 виконував доручення щодо розпорядження даною земельною ділянкою, отримував кошти за її оредну і.т.д. Отримані від оренди кошти він власнику не віддавав, оскільки ОСОБА_1 у 2015 році від ОСОБА_2 було отримано кошти, на перед, як передплату за користування паєм, у розмірі 30000 грн. Договір оренди з ТОВ «Альянс Агро» було укладено у 2017 році. На момент коли відповідач домовився з позивачем дати йому кошти наперед і коли той надав доручення була ситуація, що договір ще був зареєстрований за попереднім орендарем ТОВ Довіра 2007» (сушильний завод), договір діяв до 2017 року. Попередній орендар передчасно договір оренди розривати відмовився і у них не було іншого вибору, як чекати закінчення строку дії договору оренди. Від ТОВ «Довіра 2007» ОСОБА_2 коштів належних ОСОБА_1 не отримував. Отримував лише після укладення договору оренди з ТОВ «Альянс Агро», як довірена особа ОСОБА_1 . Спочатку ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з пропозицією купити належний йому пай, проте оскільки продаж землі був заборонений та сторони домовилися щодо уклали договір оренди на 49 років, що будуть чекати доки зніметься мораторій. Вчиняти дані дії ОСОБА_1 ніхто не примушував, все було вчинено добровільно. Фактично, у зв`язку з домовленістю ОСОБА_2 уже був власником даного паю і мав право розпоряджатися отриманими від оренди коштами. До укладення даного договору відповідач не мав ніякого відношення до ТОВ «Альянс Агро». Про скасування доручення йому стало відомо лише після отримання судового позову, до цього його ніхто не повідомляв.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що наприкінці березня чи на початку квітня 2015 року вони з дружиною, поїхали до її матері у с. Гурбинці, допомогти по господарству, коли вони перебували там то до ОСОБА_1 приїхав ОСОБА_2 і свідок частково чув розмову ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , чув як останній повідомив ОСОБА_2 про скасування доручення, розмова стосувалася належного позивачу паю. Повернувшись після розмови з ОСОБА_1 сказав, що ОСОБА_2 хотів його обдурити.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_1 являється їй відчимом. Ннаприкінці березня чи на початку квітня 2015 року вони з чоловіком приїжджали до її матері та вітчима допомогти по господарству, у цей час до ОСОБА_1 приїхав ОСОБА_2 з якимсь чоловіком. ОСОБА_1 пішов до них, вони про щось розмовляли, розмова стосувалася землі, чула як ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_2 про скасування доручення, просив ОСОБА_2 віддати йому якісь документи. Пізніше мати пояснила, що ОСОБА_2 просив скласти на нього заповіт на належний ОСОБА_1 пай, що залишився після смерті його матері, та щоб мати віддала у оренду свій пай, на що мати відповіла, що спочатку з одним паєм потрібно розібратися, а потім говорити про інший. Проте чи отримував ОСОБА_1 кошти від ОСОБА_2 за оренду землі їй не відомо, з розмови з матір`ю зрозуміла, що не віддавав. Доручення відкликали, бо батьки почули у селі від людей, що ОСОБА_2 займається не добрими справами з землею, і це їх насторожило. ОСОБА_1 має у власності два паї, свій та після смерті матері.

Суд критично відноситься до показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є зятем та падчеркою позивача та володіють інформацією щодо обставин справи зі слів матері ОСОБА_4 та базуються на здогадках з почутого.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та свідків, оцінивши всі зібрані докази у їх сукупності, судом зазначається наступне.

Процесуальні дії та рішення у справі.

28.07.2020 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Агро», ОСОБА_2 про визнання неукладеним договору оренди та скасування запису про державну реєстрацію речового права - права оренди.

31.07.2020 судом постановлено ухвалу про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі. Справу призначено до розгляду у загальному позовному провадженні (а.с. 37).

25.08.2020 від представника відповідача ТОВ «Альянс Агро» адвоката Ступніка С.В. до суду надійшов Відзив на позовну заяву (а.с. 45-47).

09.09.2020 представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Куликом В.О. подано до суду Заяву про зміну предмету позову (а.с. 52).

14.09.2020 від представника відповідача ТОВ «Альянс Агро» адвоката Ступніка С.В. до суду надійшов Відзив на заяву про зміну предмету позову (а.с. 59-60).

02.10.2020 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с. 65).

02.10.2020 судом постановлено ухвалу про витребування доказів (а.с. 66).

24.12.2020 до суду надійшло повідомлення про припинення адвокатом Куликом В.О. представництва інтересів клієнта - позивача у справі ОСОБА_1 (а.с. 145-146).

15.01.2021 позивачем укладено договір про представництво інтересів з адвокатом Рябцевою Я.Г. (а.с. 149-150), про що свідчить ордер та свідоцтво.

Фактичні обставини справи встановлені судом та зміст спірних правовідносин

ОСОБА_1 має у власності (відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 20.11.2013) земельну ділянку, з кадастровим номером :00:019:0029, площею 3,4732 га, яка знаходиться на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що свідчить витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 9-12).

04.07.2014 ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 бути представником в органах місцевого самоврядування, державних адміністраціях, управліннях Держземагенства України, землепорядних організаціях, в органах реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна Державній реєстраційній службі, органах нотаріату, судових органів, тощо з питань: користування та розпорядження на умовах та розсудом уповноваженої особи належною позивачу земельною ділянкою, яка розташована на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, кадастровий номер :00:019:0029, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 17), про що свідчить Довіреність № 519 від 04.07.2014 посвідчена приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець О.О.

19.03.2015 дію довіреності № 519 від 04.07.2014 було припинено, про що свідчить витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей (а.с. 18).

08.08.2017 орендодавцем ОСОБА_2 , який діяв на підставі довіреності № 519 від 04.07.2014 посвідчена приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець О.О., від імені власника ОСОБА_1 , що проживає за адресою: Полтавська область, Пирятинський район, село Гурбинці, було передано в оренду ТОВ «Альянс Агро» у довгострокове платне володіння і користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва на спадщину за заповітом від 20.11.2013 зареєстрованого в реєстрі за № 2-2432. Строк дії договору 49 (сорок дев`ять) років, починаючи з дати державної реєстрації (а.с. 15-16, 108-116).

30.01.2019 до ТОВ «Альянс Агро» від ОСОБА_1 надійшла заява, де він повідомляє останніх про те, що у 2019 році йому стало відомо про укладенні від його імені ОСОБА_2 з ТОВ «Альянс Агро», по дорученню що скасовано, договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :00:019:0029 (а.с. 49). Також, ОСОБА_1 у своїй заяві вказав, що не бажав і не бажає з підприємством укладати договір, а тим паче на такий строк.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» судам роз`яснено, що суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору.

Відповідно до положень ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. 3, ч. 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Так, за змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (2016 року), передбачав, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, який встановлений договором або законом. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений не тільки договором або законом, але й судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина друга статті 5 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України в редакції, чинній на момент розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Правочин є недійсним/неукладеним у разі недотримання умов його чинності, передбачених статтею 203 ЦК, а саме: відсутність у сторін (сторони) необхідного обсягу цивільної дієздатності, відсутність волевиявлення учасника правочину та його невідповідність внутрішній волі учасника правочину, невідповідність форми вчиненого правочину вимогам закону, відсутність спрямованості волі учасників правочину на реальне досягнення обумовленого ним юридичного результату.

Відповідно до норм ст. 249 ЦК України особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною. Особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність.

Частина 3 цієї ж стаття передбачає, що права та обов`язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася.

Скасування довіреності не є підставою припинення представницьких повноважень, оскільки сама довіреність засновується на домовленостях між сторонами або на положеннях законності.

Про скасування довіреності мають бути негайно повідомлені представник і треті особи, для укладення правочинів з якими була видана довіреність. Повідомлення про скасування довіреності може бути оформлено заявою, що складена за правилами пунктів 275, 276 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Якщо довіреність була посвідчена нотаріально, то і відмова від неї вимагає нотаріальної форми, адже згідно ч. 3 ст. 214 ЦК відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій було вчинено правочин.

Юридичне значення такого повідомлення полягає в тому, що довіреність, яка скасована, зберігає чинність щодо представника, особи, яку представляють, прав та обов`язків третьої особи, з якою представник уклав правочин, до тих пір, допоки вони не довідаються або не матимуть змоги довідатися про скасування довіреності.

З наданої на дослідження Реєстраційної справи № 38 щодо земельної ділянки кадастровий номер :00:019:0029, що містить інформацію з державних реєстрів, відомості щодо скасування Доручень виданих ОСОБА_1 уповноваженим особам, зокрема ОСОБА_2 , - відсутні (а.с. 74-123). Держаним реєстратором перевірено та зареєстровано укладених 08.08.2017 Договір оренди землі.

Судом було встановлено з пояснень як свідка ОСОБА_1 так і представника відповідача ТОВ «Альянс Агро», що відповідне повідомлення про скасоване доручення з ОСОБА_2 було спрямовано лише 30.01.2019 до Товариства.

На запитання суду, чому саме виникло питання у 2019 році, ОСОБА_1 в якості свідка пояснив, що «питання про визнання неукладеним договору оренди виникло лише зараз, оскільки позивач надіявся, що орендна плата за користування належною йому земельною ділянкою відповідачем ТОВ «Альянс Агро» все-таки буде виплачуватися, Проте кошти за оренду землі так і не були виплачені». Таким чином, суд ставиться критично до показань свідка ОСОБА_1 дані під присягою, з яких вбачається, що останньому було відомо про те, що спірна земельна ділянка перебувала в обробітку ТОВ «Альянс Агро», і позивач чекав до 2019 року плати за її оренду, не отримавши останню, вирішив шляхом повідомлення Товариства та подачі позову до суду визнати неукладеним договір оренди.

Крім того, як було встановлено з пояснень свідка ОСОБА_1 , останній також був уповноважений дружиною, шляхом видачі Доручення, на представництво інтересів та ведення її особистих справ.

Також, суд критично оцінює пояснення позивача, в якості свідка, щодо факту повідомлення ОСОБА_2 про скасування довіреності в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки останні заявили, що не знають про яку саме довіреність йшлося в розмові ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . При цьому, згадка цих свідків щодо пропозиції ОСОБА_2 оформити заповіт суперечить показам ОСОБА_1 , який зазначав, що про заповіт йшлося у попередній розмові, що відбулась за кілька днів раніше.

Позивач не вживав жодних дій щодо з`ясування долі своєї земельної ділянки, зокрема в частині оплати за користування нею, з часу видачі довіреності аж до подачі позову до суду, що також свідчить про вчинення відповідних дій щодо належного повідомлення представника про скасування укладеної з ним довіреності, та не містить жодних доказів при матеріалах справи.

Враховуючи вище викладене, судом встановлено, що уповноважена особа Орендодавця ОСОБА_2 , не був належним чином повідомлений про скасування довіреності у зв`язку з чим діяв у межах наданих йому повноважень.

Протягом часу з дати припинення довіреності та задекларованого повідомлення про це повіреного і до часу звернення з позовом позивач не був обмежений у можливості пересвідчитись у тому, що відповідач ОСОБА_2 знає про таке припинення, або ж вчинити дії, спрямовані на розпорядження чи користування земельною ділянкою, які були розпочаті лише в кінці 2019 року, шляхом спрямування листа до Орендаря.

Позивач, припинивши дію довіреності, не діяв у спосіб, передбачений частиною другою статті 249 ЦК, не повідомляв, як це зобов`язує закон, відповідача ОСОБА_2 та ТОВ «Альянс Агро» про припинення дії довіреності. Повідомлення відповідача ОСОБА_2 усно при розмові з останнім про припинення довіреності є недоведеним, офіційно органи місцевого самоврядування, державні адміністрації, управління Держземагенства України, землепорядні організації, органи реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна Державної реєстраційної служби, зазначені у Довіреності, позивач також не повідомив. При цьому відповідач не визнав факт його повідомлення про припинення дії довіреності, а інших доказів такого повідомлення позивач не надав.

Відповідна правова позиція щодо подібних правовідносин міститься у постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року № 6-2363цс16 та у Постановах Верховного Суду, зокрема, від 21 березня 2019 року по справі № 910/19767/17 та від 28 травня 2020 року по справі № 608/969/13-ц.

Таким чином, суд не вбачає підстав для визнання такого договору неукладеним.

Висновки за результатами розгляду справи та щодо розподілу судових витрат

Відповідно до положення частини 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно положення пункту 13 частини 3 статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Судом встановлено, що відповідач ТОВ «Альянс Агро» у зв`язку з розглядом справи понесло витрати на правничу допомогу, які їх представник просив врахувати при вирішенні спору.

Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Встановлено, що ТОВ «Альянс Агро» 11.08.2020 уклало з адвокатом Ступніком С.В. Угоду № 48 про надання адвокатських послуг (професійної правничої допомоги) (а.с. 198-199).

Згідно пункту 1.1. вказаного договору адвокат бере на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу Клієнту у цивільному провадженні за позовом ОСОБА_1 до Замовника про визнання недійсним договору оренди землі. За умовами Договору Клієнт зобов`язаний оплачувати послуги Адвоката.

Розмір та порядок внесення гонорару визначений Розділом 4 Угоди.

Так, відповідно до квитанції та Акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом С.В. Ступніком згідно договору № 48 від 11.08.2020 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Альянс Агро», відповідач сплатив адвокату грошові кошти у розмірі 13000 гривень, що включає, відповідно до детального опису робіт: попереднє опрацювання матеріалів, робота з замовником (1 година - 1000 грн); попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин, робота з замовником (1 година - 1000 грн); підготовка відзиву на позовну заяву: опрацювання законодавчої бази, вивчення судової практики з спірного питання, формування правової позиції (2000 грн) (а.с. 45-51, 160-201); підготовка та виготовлення відзиву на заяву про зміну предмету позову (1 година - 1000 грн) (а.с. 59-61, 126, 135, 147, ); участь в судових засіданнях (4 години - 8000 грн); додатковий гонорар (у разі виграшу справи) (6000 грн).

При дослідженні судом матеріалів справи встановлено, що представник ТОВ «Альянс Агро» адвокат Ступнік С.В. приймав участь у судових засіданнях 02.10.2020, 06.11.2020, 12.02.2021, 15.03.2021 (а.с. 64, 127, 206, 216).

Також встановлено, що адвокат 06.11.2020 ознайомлювався з матеріалами справи (а.с. 126).

Відповідно до приписів ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Також, відповідно до абз. 5 п. 3.1 та п. 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року (Справа N 1-23/2009) конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість. Серед функцій такого права у суспільстві слід окремо виділити превентивну, яка не тільки сприяє правомірному здійсненню особою своїх прав і свобод, а й, насамперед, спрямована на попередження можливих порушень чи незаконних обмежень прав і свобод людини і громадянина з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб. Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Враховуючи викладене, з урахуванням того, що у задоволенні вимог позивача ОСОБА_1 відмовлено, з останнього на користь відповідача ТОВ «Альянс Агро» підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13000 грн.

Керуючись ст. 59 Конституції України, ст.ст. 2, 4, 12-13, 15-16, 81, 79, 80-85, 133, 137, 141, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 249, 632, 903 ЦК України, ст.ст. 26-27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суд,

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Агро», ОСОБА_2 про визнання неукладеним договору оренди та скасування запису про державну реєстрацію речового права - права оренди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Агро» понесені останніми витрати на правову допомогу у розмірі 13000 (тринадцять тисяч) гривень.

Рішення суду по справі може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.03.2021.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та мешканець с. Гурбинці Пирятинського району Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина серія НОМЕР_2 , виданий Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області 08.02.2000.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Альясн Агро», адреса місця знаходження: м. Пирятин Полтавської області, вул. Січових Стрільців, 235, .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 16.08.1995 Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Суддя Ю.О. Ощинська