Провадження № 2/521/126/21
"11" березня 2021 р. м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Леонова О.С.,
при секретарі судового засідання - Філозофенко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -
Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов
У липні 2020 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся адвокат Черноморець Т.В., в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОМР про визнання права власності у порядку спадкування за законом.
Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка була власником 2/5 частки домоволодіння під АДРЕСА_1 (колишня адреса АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .
12.07.2016 року ОСОБА_1 після смерті своєї матері ОСОБА_2 , звернулася у встановлений законом строк до П`ятої одеської державної нотаріального контори, з заявою про прийняття спадщини.
25.10.2016 року державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори Ігнатенко М.М. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 2/5 частки житлового будинку з надвірними спорудами під АДРЕСА_1 .
Обґрунтовуючи відмову нотаріус посилається на відповідь КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про надання відомостей стосовно належності нерухомого майна за №474478.67.16 від 11.08.2016 року відповідно якої:
- ј частки домоволодіння під АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 ;
- 2/5 частки домоволодіння під АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ;
Оскільки у вищезазначеному житловому будинку був виділ співвласників у одиницю, згідно довідки КП «БТІ» в цьому будинку залишились частика ј - ОСОБА_3 та 2/5 ОСОБА_2 , тобто сумарна ідеальна частка співвласників не дорівнює одиниці.
На підставі викладеного, позивачка просить визнати за нею, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) право власності на 2/5 частки домоволодіння під АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27.07.2020 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.08.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24.11.2020 року витребувано з Малиновської державної нотаріальної контори м. Одеса належним чином засвідчену копію спадкової справи №191/2016, заведеної за заявою ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04.02.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, відзив на позов до суду не надав, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомляв, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України.
2. Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом
Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою: ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 зареєстрованим Ілічівським відділом запису актів громадянського стану від 20.12.1974 року, актовий запис № 2703 (а. с. 6).
Судом встановлено, що 2/5 частки домоволодіння під АДРЕСА_1 , належала матері позивачки - ОСОБА_2 , на підставі Договору купівлі-продажу від 06.02.1973 року, посвідчений державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори Северевою Н.В., за реєстром 2-1674 (а. с. 11-13).
Домоволодіння під АДРЕСА_1 має колишні адреси: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 згідно Договору купівлі-продажу від 06.02.1973 року (а. с. 12).
Позивачка на підставі договору дарування від 02.04.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пашичевою Г.Л. та зареєстровано в реєстрі за № 535, отримала від ОСОБА_5 у власність майно (дарунок), а ОСОБА_1 прийняла у власність ј частку домоволодіння під АДРЕСА_1 . Вказані данні також підтверджується Інформаційною довідкою № 243030688 від 04.02.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.
Відповідно до договору дарування від 02.04.2020 року, домоволодіння під АДРЕСА_1 , складається з двох житлових будинків, «А, Л», загальною площею 118,5 кв. м., житловою площею 66,0 кв. м. та надвірних споруд «Б, В» - сарай, «Г» - погріб, «М» вбиральня, № 1-9 - огорожа, I- IV - мостіння, яке розташоване на земельній ділянці, розміром 1048 кв. м., що знаходиться у користуванні.
12.07.2016 року ОСОБА_1 , як єдиний спадкоємець першої черги після смерті своєї матері ОСОБА_2 , звернулася у встановлений законом строк до П`ятої одеської державної нотаріального контори, з заявою про прийняття спадщини.
Нотаріус, розглянувши дану заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 582/02-14 від 05.10.2015 року.
Обґрунтовуючи відмову нотаріус посилається на відповідь КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про надання відомостей стосовно належності нерухомого майна за №474478.67.16 від 11.08.2016 року відповідно якої:
- ј частки домоволодіння під АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 ;
- 2/5 частки домоволодіння під АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ;
Оскільки у вищезазначеному житловому будинку був виділ співвласників у одиницю, згідно довідки КП «БТІ» в цьому будинку залишились частика ј - ОСОБА_3 та 2/5 ОСОБА_2 , тобто сумарна ідеальна частка співвласників не дорівнює одиниці.
Таким чином, видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок АДРЕСА_1 , , після смерті ОСОБА_2 , не має можливості з тих причин, що сумарна ідеальна частка співвласників не дорівнює одиниці.
Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 191/2016 до майна померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачкою було подано заяву до П`ятої одеської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, інших спадкоємців першої черги немає.
3. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права
На підставі встановлених обставин по справі, суд дійшов до висновку, що спадкоємці не можуть набути право власності на зазначене майно в порядку спадкування через нотаріальну контору та отримати на нього свідоцтво про право на спадщину.
Відповідно до ст.16 ЦК України це право підлягає захисту в судовому порядку.
Відповідно абзацу 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За приписами ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.
Визнання права та зміна право відношення є встановленими ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів.
На підставі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до п. 3.1 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, розрахунок часток у спільній власності на об`єкти нерухомого майна виконуються за заявами всіх співвласників об`єктів нерухомого майна.
У разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлюючих документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлюючих документів. Право кожного співвласника в спільній частковій власності визначається часткою, яка виражається в простих правильних дробах (1/2; 1/3; 3/5 тощо). При цьому вказані в правовстановлюючих документах розміри часток співвласників на об`єкт нерухомого майна в сумі повинні становити одиницю.
Відповідно до ст. 357 ЦК України, частки в праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.
Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю.
Статтею 319 ЦК України власникові гарантоване володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 355, ч. 1 ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.
Відповідно до ч. 1 статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
При цьому, відповідно до статті 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпоряджатись своєю часткою у праві спільної часткової власності.
Крім того, чинне законодавство не надає нотаріусу права здійснювати виділ частки. Таким чином, у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об`єктом спадкування.
Проте не всі співвласники мають право у безспірному нотаріальному порядку оформити свідоцтво про право на частку. Таким правом з усіх можливих учасників спільної сумісної власності згідно Закону України «Про нотаріат», Наказом Мінюсту «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5, наділений лише другий з подружжя. Для цього нотаріус за місцем відкриття спадщини за заявою другого з подружжя, який пережив, видає свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя за правилами ст. 71 Закону України «Про нотаріат». Разом з тим, видачу нотаріусом свідоцтва про частку в спільному майні за заявою інших учасників спільної сумісної власності законодавство не передбачає, відтак слід припустити, що для успадкування частки у спільній сумісній власності після смерті іншого учасника спільної сумісної власності, крім подружжя, справа про визначення належної йому частки вирішуватиметься в суді.
Таким чином, оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яким відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або не законність набуття права власності не встановлена судом.
Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та обтяжень здійснюється на підставі рішень судів, які набрали законної сили.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав у своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.
Право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі передбачено ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Під ефективним засобом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект і повинен забезпечити поновлення порушеного права та бути адекватним наявним обставинам.
Суд вважає, що ефективним способом захисту порушених прав є визнання за позивачкою право власності на спадкове майно.
Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем по справі повністю сплачено судовий збір, що підтверджується квитанцією долученою до матеріалів справи.
Керуючись ст.2,5,10,12,258,259,263-265, 268, 280-281 ЦПК України, суд,-
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) право власності на 2/5 частки домоволодіння під АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судові витрати залишити за позивачем.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 19.03.2021 року.

Суддя О.С. Леонов

19.03.21