Провадження № 2/752/1671/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.07.2021 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі:

головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.,

за участю секретаря - Воробйова І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в особі законного представника ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Фастівської районної державної адміністрації Київської області, Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2019 позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом, в якому просять визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; усунути перешкоди ОСОБА_1 , ОСОБА_4 у користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати ОСОБА_3 , як законного представника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за своїм місцем проживання.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 і ОСОБА_4 є власниками квартири за ажресою: АДРЕСА_1 в рівних частках. 21.02.2003 було укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина - син ОСОБА_2 . З 06.07.2006 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 04.09.2012 рішенням Голосіївського районного суду м. Києва шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано. З серпня 2012 ОСОБА_2 почав проживати з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . 16.03.2019 ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 05.10.2019 ОСОБА_1 було підписано Договір № 3 про надання послуг з продажу об`єкту нерухомості, а саме квартири АДРЕСА_3 . Однак при перевірці нотаріусом документів ОСОБА_1 повідомлено, що у квартирі зареєстрована неповнолітня дитина, а відтак продаж повинен бути здійснений з дозволу органу опіки та піклування чи зняття з реєстрації неповнолітньої дитини. 16.10.2019 ОСОБА_1 звернувся із заявою про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , однак йому було відмовлено. ОСОБА_1 зазначає, що оскільки його мати ОСОБА_4 тяжко хвора, існує необхідність продажу вказаної квартири, для подальшого лікування та медичного догляду.

Враховуючи викладене, позивач просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; усунути перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у користуванні квартирою що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зняття з реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати ОСОБА_3 , як законного представника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєструвати місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за своїм місцем проживання.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.01.2020 відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.05.2020 провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , в особі законного представника ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Фастівської районної державної адміністрації Київської області, Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - закрито в частині позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , в особі законного представника ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Фастівської районної державної адміністрації Київської області, Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Представник позивача подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, свого представника до суду не направила. В лютому 2021 року ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій зазначила, що після розлучення її син проживає з нею у її будинку. Крім того, просила провести розгляд справи без її участі і проти позову не заперечувала.

Треті особи Служба у справах дітей та сім`ї Фастівської районної державної адміністрації Київської області, Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, своїх представників не направили. Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації надала висновок від 09.06.2020 № 100-7177.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 21.02.2003 було укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Від шлюбу у сторін народилась дитина - син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що було зроблено відповідний актовий запис № 128.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04.09.2012 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17.09.2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини.

Положеннями ч. 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З 06.07.2006 син ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідкою з місця проживання № 10894306 від 29.10.2019.

Як вбачається з Довідки № 467 від 14.03.2012, виданої Комунальним підприємством ЖЕО-109 на житловій площі проживають та зареєстровані 2 (дві) особи, в тому числі за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з реєстру територіальних громад м. Києва № 10942083 від 05.11.2019 про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно акту-довідки № 371 від 09.12.2019, складеного сусідами квартир АДРЕСА_4 відповідач ОСОБА_2 , не проживає за адресою: АДРЕСА_1 з серпня 2012 року.

Після розірвання шлюбу син ОСОБА_2 проживає з матір`ю, а позивач виплачує аліменти щомісячно, заборгованість по сплаті аліментів відсутня, що підтверджується довідкою № 53687474 від 26.11.2019 з розрахунку по аліментам.

Як вбачається з відповіді Мотовилівської сільської ради № 244 від 14.11.2019 зазначено, що ОСОБА_3 , дійсно зареєстрована з 19.05.2016 і постійно проживає у АДРЕСА_5 разом з сином ОСОБА_2 , 2003 року народження.

Згідно відповіді Служби у справах дітей та сім`ї Фастівської районної державної адміністрації Київської області № 01-11/705 від 15.11.2019 зазначено, що неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на обліку у справах дітей та сім`ї Фастівської районної державної адміністрації не перебуває. За даними виконавчого комітету Мотовилівської сільської ради ОСОБА_3 , дійсно зареєстрована з 19.05.2016 і постійно проживає у АДРЕСА_5 разом з сином ОСОБА_2 , 2003 року народження (не зареєстрований за вказаною адресою).

04.09.2019 видана довідка № 40 від 04.09.2019 в тому, що ОСОБА_2 дійсно навчається в 10 класі Великомотовилівського навчально-виховного комплексу «заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів-дитячий садок».

Відповідно до відповіді з Великомотовилівському НВК «ЗЗСО І-ІІІ ступенів-дитячий садок» № 01-22/64 від 16.12.2019 вказано, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається у 10 класі Великомотовилівського НВК «ЗЗСО І-ІІІ ступенів-дитячий садок» з 02.09.2019 та було повідомлено адресу проживання: АДРЕСА_5 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 193533494 від 17.12.2019 ОСОБА_3 , має у приватній власності житловий будинок за адресою АДРЕСА_5 .

16.03.2019 ОСОБА_1 , зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданий Голосіївським районним у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 16.03.2019, про що складено актовий запис № 153.

05.10.2019 ОСОБА_1 було підписано Договір № 3 про надання послуг з продажу об`єкту нерухомості, а саме квартири АДРЕСА_3 . Однак при перевірці нотаріусом документів ОСОБА_1 повідомлено, що у квартирі зареєстрована неповнолітня дитина, а відтак продаж повинен бути здійснений з дозволу органу опіки та піклування чи зняття з реєстрації неповнолітньої дитини.

16.10.2019 ОСОБА_1 звернувся із заявою про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , однак йому було відмовлено, так як потрібна особиста заява, документ до якого вносяться відомості або рішення суду про визнання позбавлення права користування, відсутній військовий обліковий документ.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації листом від 10.06.2020 № 100/09-1755 надала до суду висновок від 09.06.2020 № 100-7177, в якому зазначила, що позовні вимоги не підтримує, вважаючи їх такими, що суперечать правам та охоронюваним законом інтересам неповнолітнього ОСОБА_2 , 2013 року народження та просить суд прийняти рішення з якнайкращим забезпеченням прав та охоронюваних законом інтересів дитини.

Разом з тим, суд враховує, що висновок містить рекомендаційний характер.

Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі статтею 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 статті 319 ЦК України, передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 150 ЖК Української РСР зазначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Статтею 47 Конституції України, встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Статтею 72 ЖК УРСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Зокрема, згідно зі ст. 7 цього Закону, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється вищевказаними органами на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Відповідно до п. 26 Постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підстав рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таку ж правову позицію висловив Верховний Суд України у своїй постанові 6-467цс15 від 01.07.2015 року.

Це означає, що належним способом захисту цивільних прав у такому разі, тобто для зняття особи з реєстрації місця проживання, є пред`явлення позову про позбавлення права власності або визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що має бути самостійною підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами.

Така правова позиція підтверджується висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11. Зокрема, у тексті постанови зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, усунення перешкоди у реалізації права власності шляхом зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування тієї особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України).

Отже, дійшовши висновку про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщення, суд вважає, що в задоволенні позовної вимоги про зняття його з реєстраційного обліку місця проживання слід відмовити, оскільки це є неналежним способом захисту цивільного права, так як вирішення вказаного питання про зняття з реєстраційного обліку належить до компетенції органів реєстрації місця проживання та місця перебування осіб і підставою для цього є відповідне рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Виходячи з встановлених обставин та враховуючи висновок Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації № 100-62 від 03.01.2020, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в особі законного представника ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Фастівської районної державної адміністрації Київської області, Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в особі законного представника ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Фастівської районної державної адміністрації Київської області, Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Голосіївський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.Ю. Мазур