Постанова

Іменем України

14 липня 2021 року

м. Київ

справа № 752/10533/19

провадження № 61-8795св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого -Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у місті Києві, державний реєстратор державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Шевченко Дмитро Ігорович, державний реєстратор державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Гунько Олександр Вікторович,

представник Головного управління Держгеокадастру у місті Києві - Задорожко Костянтин Вікторович,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Національний природний парк «Голосіївський», Київська міська рада,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Білич І. М., Коцюрби О. П., Слюсар Т. А., від 01 квітня 2021 року.

Короткий зміст позовної заяви та її обґрунтування

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до Головного управління Держгеокадастру у місті Києві, державного реєстратора державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Шевченка Д. І. та державного реєстратора державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Гунька О. В.,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо

предмета спору: Національний природний парк «Голосіївський»

(далі - НПП «Голосіївський»), Київська міська рада, про визнання протиправною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, зобов`язання вчинити певні дії, скасування рішень державних реєстраторів та записів про речові права.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є власником садового будинку

АДРЕСА_1 . Вказував, що він звернувся до землевпорядної організації для підготовки документації з метою отримання у власність чи користування земельної ділянки під об`єктом нерухомого майна, який належить йому на праві власності, та дізнався, що земельна ділянка, на якій знаходиться його будинок, включена до земельної ділянки, кадастровий номер :79:304:0007, яка відповідно до відомостей Державного земельного кадастру була зареєстрована 30 грудня 2016 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розробленої 25 грудня 2016 року Київською обласною філією Центру Державного земельного кадастру. У подальшому позивачем було з`ясовано, що 19 січня 2017 року за територіальною громадою в особі Київської міської ради було зареєстровано право комунальної власності на спірну земельну ділянку. Правом постійного користування такою ділянкою з 13 січня

2017 року наділений НПП «Голосіївський». Позивач вважав, що державна реєстрація земельної ділянки у Державному земельному кадастрі державними реєстраторами була проведена незаконно на підставі документації із землеустрою, вид та склад цієї документації не відповідають вимогам Законів України «Про землеустрій», «Про Державний земельний кадастр», а також Порядку ведення Державного земельного кадастру, оскільки земельна ділянка на момент розробки технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) не була сформованою, тому її первинна реєстрація (процедура формування) мала здійснюватися на підставі іншого виду документації із землеустрою - проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Крім того у складі технічної документації відсутня копія документа, що посвідчує право на земельну ділянку, оскільки наявний у складі такої документації державний акт на право постійного користування вказаною земельною ділянкою серії ЯЯ №70142 уповноваженими органами не видавався та не реєструвався, і за зовнішніми ознаками не містить обов`язкових реквізитів документа. Позивач також зазначав, що матеріали технічної документації заявником у паперовому чи електронному вигляді для проведення державної реєстрації взагалі не подавалися. Незаконна реєстрація земельної ділянки, на думку позивача, призвела до реєстрації речових прав на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а такими діями порушено його цивільні права та майнові інтереси щодо отримання земельної ділянки, необхідної для належного здійснення прав власника садового будинку та його обслуговування.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просив суд визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер :79:304:0007, площею 723, 6941 га, що розташована в Голосіївському районі міста Києва, а також скасувати кадастровий номер такої ділянки; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у м. Києві скасувати запис в Державному земельному кадастрі та Поземельній книзі про державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки; скасувати рішення державного реєстратора державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Шевченка Д. І.

про реєстрацію права постійного користування спірною земельною ділянкою за користувачем - НПП «Голосіївський», а також скасувати запис про вказане речове право, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; скасувати рішення державного реєстратора державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Гунька О. В. про реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку за територіальною громадою в особі Київської міської ради, а також скасувати такий запис про право власності, який міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва, у складі судді Шевченко Т. М., від 27 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною та скасовано державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер :79:304:0007, площею 723,6941 га, що розташована в Голосіївському районі міста Києві, а також скасовано кадастровий номер :79:304:0007 такої земельної ділянки.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у місті Києві скасувати запис в Державному земельному кадастрі про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :79:304:0007 та запис

у Поземельній книзі щодо земельної ділянки кадастровий номер :79:304:0007, що знаходиться в Голосіївському районі міста Києва.

Скасовано рішення державного реєстратора державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Шевченка Д. І. про реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою, кадастровий номер :79:304:0007, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0000, номер запису про інше речове право 18685137) за користувачем - НПП «Голосіївський».

Скасовано запис про речове право № 18685137 щодо земельної ділянки,

кадастровий номер :79:304:0007 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0000), який міститься в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, та припинено таке право із закриттям розділу Державного реєстру прав.

Скасовано рішення державного реєстратора державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Гунька О. В. про реєстрацію права власності за територіальною громадою в особі Київської міської ради

на земельну ділянку, кадастровий номер :79:304:0007, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0000, номер запису про право власності 18669805).

Скасовано запис про право власності № 18669805 щодо земельної ділянки, кадастровий номер :79:304:0007 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0000), який міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, та припинено таке право із закриттям розділу Державного реєстру прав.

Вирішено питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження позовних вимог. Суд першої інстанції вважав, що спір щодо скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно виник між позивачем та Головним управлінням Держгеокадастру у місті Києві, державними реєстраторами Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Шевченко Д. І. та Гунько О. В . Суд встановив порушення, які мали місце при виділенні земельної ділянки у користування НПП «Голосіївський».

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у місті Києві задоволено.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 липня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, зобов`язання вчинити певні дії, скасування рішень державних реєстраторів та записів про речові права.

Вирішено питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції розглянув та задовольнив позов, пред`явлений до неналежних відповідачів, оскільки належними відповідачами у цій справі є особи, право на майно яких оспорюється та щодо яких прийнято оскаржуване рішення про реєстрацію права власності.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верхового Суду від 27 березня 2018 року у справі

№ 814/3476/14, від 04 квітня 2018 року у справі № 817/567/16, від 04 квітня 2018 року у справі № 826/9928/15, від 10 квітня 2018 року у справі

№ 808/8972/15, від 16 травня 2018 року у справі № 826/4460/17,

від 23 травня 2018 року у справі № 815/4618/16, від 05 червня 2018 року

у справі № 804/20728/14, від 12 червня 2018 року у справі № 823/378/16,

від 13 червня 2018 року у справі № 820/2675/17, від 13 червня 2018 року

у справі № 803/1125/17, від 31 січня 2019 року у справі № 826/14200/17,

від 26 грудня 2019 року у справі № 724/716/16-а, від 12 лютого 2020 року

у справі № 2140/1950/18, від 12 лютого 2020 року у справі № 820/4524/18,

від 27 лютого 2020 року у справі № 759/13033/14-а, від 16 вересня 2020 року у справі № 804/8836/17 та постановах Верховного Суду України

від 01 березня 2017 року у справі № 6-152цс17, від 28 лютого 2017 року у справі № 21-3829а16, від 18 жовтня 2017 року у справі № 6-1544цс17,

від 27 вересня 2017 року у справі № 6-1467цс17 (пункт 1 частини другої

статті 389 ЦПК України), а також не дослідив належним чином зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що суд апеляційної інстанції не встановив зміст спірних правовідносин, не визначився з їх належним правовим регулюванням, не врахував, що позивач, зокрема, просив визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію спірної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та скасувати її кадастровий номер, а належним відповідачем за такими вимогами є саме Головне управління Держгеокадастру у місті Києві. Заявник вважає, що вимоги про скасування рішень державних реєстраторів є похідними від вищевказаних позовних вимог. На думку заявника, на момент звернення позивача до суду правові висновки Верховного Суду зводились до того, що позовні вимоги про скасування рішень чи записів у державному реєстрі стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно заявлені до державних реєстраторів як до належних відповідачів. Особа, яка подала касаційну скаргу, наголошує на тому, що Київська міська рада та НПП «Голосіївський» були залучені до участі у справі в якості третіх осіб та наділені широким колом процесуальних повноважень. Заявник зазначає про те, що суд апеляційної інстанції не врахував, що позивач звільнений від сплати судового збору та безпідставно стягнув з нього судовий збір на користь Головного управління Держгеокадастру у місті Києві.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

У відзиві на касаційну скаргу Головне управління Держгеокадастру у місті Києві просить залишити касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 10 червня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 07 липня 2021 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 є власником садового будинку АДРЕСА_1 , на території обслуговуючого кооперативу «Садово-дачне товариство «Гайок-МІ», що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31 серпня 2017 року.

Відповідно до листа Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації від 21 вересня 2010 року № 6-К-1189 «Щодо визначення рекомендованої адреси земельної ділянки» та висновку, складеного сертифікованим інженером-землевпорядником Дубницькою М. В. № 61-20 від 24 червня 2020 року за результатами обстеження земельної ділянки, що знаходиться у користуванні ОСОБА_1 по

АДРЕСА_1 , останній фактично використовує для садівництва земельну ділянку, площею 0,0652 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 , яка цілком знаходиться в межах земельної ділянки, кадастровий номер :79:304:0007.

Земельна ділянка, кадастровий номер :79:304:0007, зареєстрована в Державному земельному кадастрі 30 грудня 2016 року. Підставою державної реєстрації земельної ділянки є технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 25 грудня 2016 року.

Згідно з листом державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» від 21 червня 2018 року № 1-7/2071 за інформацією Київської обласної філії Центру Державного земельного кадастру відповідно до договору від 29 листопада 2016 року № 29-16/74 на замовлення

НПП «Голосіївський» філією була розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) НПП «Голосіївський» для збереження та використання національних та природних парків, площею 723,6941 га, яка розташована у Голосіївському районі місті Києва, кадастровий номер :79:304:0007.

Відповідно до листа Київської обласної філії державного підприємства Центр державного земельного кадастру від 17 січня 2019 року № 4-2/212

27 грудня 2016 року документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з кадастровим номером :79:304:0007 передано до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві через Центр надання адміністративних послуг Шевченківської районної державної адміністрації в м. Києві.

13 січня 2017 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки, кадастровий номер :79:304:0007, площею 723,6941 га, зареєстровано право постійного користування за НПП «Голосіївський» на підставі рішення Київської міської ради від 26 січня 2012 року № 69/7406 «Про надання земельних ділянок НПП «Голосіївський» для експлуатації та обслуговування НПП «Голосіївський» у Голосіївському районі міста Києва».

19 січня 2017 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки, кадастровий номер :79:304:0007, площею 723,6941 га, зареєстровано право комунальної власності за територіальною громадою в особі Київської міської ради.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За змістом частини першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша статті 47 ЦПК України).

За змістом статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі

№ 757/39920/15-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц.

Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово у своїх постановах

від 12 лютого 2020 року у справі № 2140/1950/18 (провадження № 11-975апп19), у справі № 820/4524/18 (провадження № 11-948апп19)

від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (провадження

№ 14-397цс19) висловлювала правову позицію про те, що у справах про скасування державної реєстрації права власності вирішуються спори про цивільне право між особами, які вимагають скасування державної реєстрації, й особами, за якими зареєстровано право чи обтяження. А тому такі справи мають розглядатися судами господарської або цивільної юрисдикції залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.

Встановивши, що позивачем оспорюється зокрема право власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради та право користування НПП «Голосіївський» на земельну ділянку, кадастровий номер :79:304:0007, що залучені до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійний вимог щодо предмета спору, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки Головне управління Держгеокадастру у місті Києві та державні реєстратори не є належними відповідачами у цій справі.

Судом апеляційної інстанції правильно взято до уваги, що спір виник у зв`язку з неможливістю позивача реалізувати право на оформлення у власність (користування) земельною ділянкою, на якій розташований належний позивачу садовий будинок.

В ухвалі Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня

2019 року у справі № 640/7829/19 про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у місті Києві, державного реєстратора державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Шевченка Д. Ф. та державного реєстратора державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Гунька О. В., треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Національний природний парк «Голосіївський», Київська міська рада, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії суд першої інстанції дійшов схожих за змістом висновків, зазначивши при цьому, що звернувшись з позовом, ОСОБА_1 має на меті захистити своє право власності (користування) на земельну ділянку шляхом скасування реєстрації речового права, належного територіальній громаді міста Києва.

Посилання касаційної скарги на неврахування судом апеляційної інстанції при вирішенні спору по суті висновків, викладених у постановах Верховного Суду, є необґрунтованими, оскільки висновки суду апеляційної інстанції не суперечать висновкам, викладеним у зазначених заявником постановах.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 дійшла висновку про те, що під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. Підстави для скасування оскарженого судового рішення по суті спору відсутні.

Разом із цим, колегія суддів не може погодитись з постановою суду апеляційної інстанції у частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління Держгеокадастру у місті Києві судового збору у розмірі 6 915,60 грн з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, що підтверджується пенсійним посвідченнями (т. 1, а. с. 14), а тому у силу наведеної норми закону звільнений від сплати судового збору.

Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються зарахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, сплачений Головним управління Держгеокадастру у місті Києві судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 6 915,60 грн компенсується йому за рахунок держави.

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 409, 410, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року у частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління Держгеокадастру у місті Києві судових витрат у розмірі

6 915,60 грн скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення.

Компенсувати Головному управлінню Держгеокадастру у місті Києві () понесені ним судові витрати за подання апеляційної скарги у розмірі 6 915 (шість тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) грн 60 коп. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В іншій частині постанову Київського апеляційного суду від 01 квітня

2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович