Ухвала

29 липня 2021 року

м. Київ

справа № 521/4610/13

провадження № 61-9736ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 січня 2015 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі № 521/4610/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про відшкодування витрат, пов?язаних із незаконним перенесенням лічильника, викликом спеціаліста, повернення власного лічильника, відшкодування двократної вартості недовідпущеної електричної енергії, відшкодування моральної шкоди, стягнення витрат на правову допомогу та копіювання,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 січня 2015 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі № 521/4610/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про відшкодування витрат, пов?язаних із незаконним перенесенням лічильника, викликом спеціаліста, повернення власного лічильника, відшкодування двократної вартості недовідпущеної електричної енергії, відшкодування моральної шкоди, стягнення витрат на правову допомогу та копіювання.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2019 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року, заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 січня 2015 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року.

Ухвалами Верховного Суду від 02 лютого 2021 року касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року залишено без руху для уточнення вимог касаційної скарги, її змісту, та надання касаційної скарги у новій редакції з чітко викладеною прохальною частиною касаційної скарги. Крім того, судом було вказано про необхідність сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_2 повернуто заявнику, оскільки ОСОБА_2 не виконав вимоги ухвали Верховного Суду від 02 лютого 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто заявнику, оскільки ОСОБА_1 не виконала вимоги ухвали Верховного Суду від 02 лютого 2021 року.

У червні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вдруге звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили скасувати оскаржуване судове рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 01 липня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року залишено без руху, зокрема, вказано на необхідністьзвернення до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року з наданням відповідних доказів; зазначення в касаційній скарзі обов`язкових підстав касаційного оскарження, які визначено частиною другою статті 389 ЦПК України, надання касаційної скарги (у новій редакції) та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та сплаті судового збору.

У липні 2021 року до суду на виконання ухвали Верховного Суду від 01 липня 2021 року надійшла заява на усунення недоліків касаційної скарги, в якій викладені заперечення заявників на попередні судові рішення.

Зазначене відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року.

Заява про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2020 рокуз наданням відповідних доказів та квитанція про сплату судового збору до Верховного Суду не надходила.

Таким чином, заявниками не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 01 липня 2021 року, отже, касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених цивільним процесуальним законодавством України.

Згідно із частиною третьою статті 185, частиною другою статті 393 ЦПК України, у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, узгоджуються із положеннями Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, невиконання вимог суду про усунення недоліків касаційної скарги перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому касаційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року підлягає поверненню.

Керуючись статтями 185, 260, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 січня 2015 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі № 521/4610/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про відшкодування витрат, пов?язаних із незаконним перенесенням лічильника, викликом спеціаліста, повернення власного лічильника, відшкодування двократної вартості недовідпущеної електричної енергії, відшкодування моральної шкоди, стягнення витрат на правову допомогу та копіювання, повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк