233 № 233/1884/21
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
09 липня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартишева Т. О.
за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,
позивача -
представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідача -
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
27 квітня 2021 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом є власником будинку АДРЕСА_1 . За зазначеною адресою залишається зареєстрованим ОСОБА_3 брат позивачки, який у 2015 році виїхав з України. На протязі п`яти років відповідач житловим будинком не користується, особистих речей не залишив. На даний час у позивача, як власника будинку, є необхідність вирішити питання щодо зняти з реєстрації ОСОБА_3 , будь які домовленості щодо користування житлом між позивачкою та відповідачем відсутні, у зв`язку з чим позивач ОСОБА_2 просить визнати відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги, не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення, вказуючи, що відповідач ОСОБА_3 вже більше як п`ять років добровільно припинив проживання у будинку належному позивачці. З 2015 року відповідач за місцем реєстрації не з`являється, не повідомляє про своє місцезнаходження. У позивачки відсутні будь-які домовленості із відповідачем щодо збереження за ним права користування житлом чи оренди житлового приміщення. Просили задовольнити позов.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
Свідки ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , пояснили у судовому засіданні, що протягом тривалого часу знайомі із сім`єю позивачки, з якою перебувають у дружніх стосунках. Їм відомо, що відповідач ОСОБА_6 після початку антитерористичної операції, приблизно у 2014 році, з власної волі виїхав з місця реєстрації та більше не приїжджав, не з`явився навіть на похороні матері. Місцеперебування відповідача невідоме. Свідки бувають вдома у позивачки, особистих речей відповідача там не бачили.
З`ясувавши позицію позивача, представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06 серпня 2019 року (а.с.16) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є спадкоємцем ОСОБА_8 , належить житловий будинок з надвірними будівлями (а.с. 10-13), розташований в АДРЕСА_1 , що належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 18 листопада 2010 року Другою Костянтинівською державною нотаріальною конторою за реєстровим №1394, зареєстрованого у Костянтинівському бюро технічної інвентаризації 14 лютого 2011 року, за реєстраційним №31261812, номер запису 580 в книзі 2, що також підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57110477 від 06 серпня 2019 року (а.с. 17-18), Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №176411140 від 06 серпня 2019 (а.с. 19).
З копії свідоцтва про укладення шлюбу виданого 03 вересня 2020 року Костянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с. 9) вбачається, що позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (а.с. 6) змінила прізвище « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 » у зв`язку з реєстрацією шлюбу з ОСОБА_11 .
ОСОБА_2 , згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №349 від 04 грудня 2020 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).
Згідно довідки про склад сім`ї Іванопільського старостинського округу Костянтинівської міської ради №145 від 05 лютого 2021 року (а.с. 14-15), за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З довідки Іванопільського старостинського округу Костянтинівської міської ради №444 від 28 квітня 2021 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована та мешкає ОСОБА_2 , 1976 р.н.; ОСОБА_3 , 1984 р.н., не мешкає за вказаною адресою з 2001 року по теперішній час, що своїми підписами засвідчили свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (а.с. 27).
Вказаними доказами підтверджується відсутність відповідача за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , понад один рік.
Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку (квартири) має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.
Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону.
Приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_3 з власної волі з 2015 року не проживає у будинку АДРЕСА_1 , без поважних причин, відсутні підстави вважати, що між сторонами існують будь-які домовленості стосовно збереження за відповідачем права користування житлом, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_2 та визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 19, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особою, яка втратила право користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 09 липня 2021 року. Повний текст судового рішення виготовлений 09 липня 2021 року.

Суддя :