Справа № 950/540/21
Провадження № 2/950/320/21
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Косолапа В.М.,

за участі секретаря судового засідання - Ткаченко Я.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Лебедині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лебединської міської ради про встановлення факту належності житлового будинку, визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 ; визнати за ним право власності на спадкове майно, розміщене по АДРЕСА_1 , яке успадкував за життя батько позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті своєї матері ОСОБА_2 , але за життя не отримав свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані на земельній ділянці, переданій у власність померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , спадкоємцем якої був померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , який за життя не оформив своїх спадкових прав та державні акти на приватизовані земельні ділянки не отримував.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача - ОСОБА_2 , яка була єдиним власником домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_1 . На момент смерті останньої з нею проживали та були зареєстровані її син - ОСОБА_3 та невістка ОСОБА_4 . Спадщину після смерті бабусі успадкував її син, батько позивача - ОСОБА_3 , оскільки на момент відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном та подав заяву до Лебединської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_3 . На момент смерті останнього разом з ним проживала його дружина, ОСОБА_4 (мати позивача), яка ІНФОРМАЦІЯ_3 померла, позивач - ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв він, ОСОБА_1 шляхом спільного проживання разом з ним на момент відкриття спадщини. Крім того, 26.10.2017 подав заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Лебединського міського нотаріального округу Сумської області Фурдилова Ю.В. Інших спадкоємців немає. За життя заповіт ОСОБА_3 не складав.

У подальшому, позивач звернувся до приватного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно, однак у видачі свідоцтва нотаріус відмовив, посилаючись на відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

За таких обставин, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав на спадкове майно та просить встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на таке майно з урахуванням того, що він є спадкоємцем після смерті свого батька - ОСОБА_3 .

Ухвалою від 26.03.2021 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалами від 20.04.2021 та від 12.05.2021 судом витребувано необхідні для розгляду справи докази. Ухвалою від 28.05.2021 закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд справи.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, до суду подав клопотання у якому справу просив розглядати без його участі, рішення постановити відповідно до чинного законодавства України.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Лебедин померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 09.09.2021 (а.с. 15).

За життя, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 буда зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею були зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - невістка (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - син (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що стверджується довідкою відділу адміністративних послуг управління «Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Лебединської міської ради від 24.02.2021 року № 264/12-37 (а.с. 16).

З метою оформлення права на спадщину на домогосподарство, яке належало його батькові ОСОБА_3 , ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Фурдилова Ю.Ф. Згідно з відомостями із спадкової справи, 26.10.2017 позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та зазначив, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є він ОСОБА_1 (а.с. 20).

Однак, постановою від 23.03.2021 приватний нотаріус Фурдилов Ю.Ф. відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , у зв`язку відсутністю правовстановлюючого документу та належним чином не оформлений та не зареєстрований документ на споруди, які були збудовані самочинно, що підтверджується довідкою КП «Бюро технічної інвентаризації» виконавчого комітету Лебединської міської ради від 16.02.2021 № 107 та довідкою ФОП ОСОБА_6 від 09.04.2020 № 705 (а.с. 26).

У зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач звернувся до суду із позовом в якому просить визнати факт належності будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані на земельній ділянці, переданій у приватну власність померлій 09.09.1999 ОСОБА_2 на підставі рішень ВК Лебединської міської ради народних депутатів «Про приватизацію земельних ділянок» від 29.11.1993 № 305 та «Про внесення змін та доповнень до рішень міськвиконкому» від 19.11.1997 № 368, спадкоємцем якої був померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , який за життя не оформив своїх спадкових справ, та державні акти на приватизовані земельні ділянки померлі за своє життя не одержували, що підтверджується Довідкою про правовий статус земельної ділянки від 15.02.2021 № 18, наданою Лебединською міського радою Сумської області.

Суд зазначає, що 11.08.1955 нотаріусом Лебединської державної нотаріальної контори Наумовим В.С. на ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину, яке було зареєстровано в реєстрі за № 5606, у відповідності з яким вони успадкували в рівних частинах домогосподарство, що розташоване по АДРЕСА_1 . До складу даного домогосподарства входили будинок дерев`яний, покритий залізом та сарай дерев`яний, покритий соломою (а.с. 10).

11.04.1958 на підставі Договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Лебединської державної нотаріальної контори Наумовим В.С. і зареєстрованого в реєстрі за № 1483 ОСОБА_2 набула у власність 3/4 частини домогосподарства (яке належало ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 11.08.1955, зареєстрованого в реєстрі за № 5606), що розташоване по АДРЕСА_1 , що підтверджується дублікатом Договору дарування, виданого державним нотаріусом Сумського обласного державного нотаріального архіву Комишан М.В. 09.02.2021 та зареєстрованого в реєстрі за № 2-43. До складу даного домогосподарства входили будинок дерев`яний, покритий залізом та сарай дерев`яний, покритий соломою. Таким чином ОСОБА_2 стала єдиним власником вищевказаного домогосподарства (а.с. 11).

Рішенням виконавчого комітету Лебединської міської ради народних депутатів «Про приватизацію земельних ділянок» № 305 від 29.11.1993 та «Про внесення змін та доповнень до рішень міськвиконкому» № 368 від 19.11.1997 ОСОБА_2 перейшли у приватну власність 2 земельні ділянки площею 0,1 га за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та площею 2011 кв. м для ведення особистого селянського господарства (а.с. 12, 13).

Відповідно до довідки про правовий статус земельної ділянки від 15.02.2021 № 18, наданою Лебединською міською радою Сумської області, на вищевказані земельні ділянки державний акт на право власності не виготовлявся (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Лебедині помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 16.08.2017 (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Лебедині померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 25.08.2017 (а.с. 19).

Згідно з довідкою ФОП ОСОБА_6 від 09.04.2020 № 705 та технічного паспорта на будинок садибного типу, по АДРЕСА_1 розміщені: житловий будинок цегляний 1960 року побудови під літ. «А» загальною площею 86,2 кв. м, житловою площею 35,0 кв. м, до складу якого входить: веранда цегляна під літ. «а»; погріб цегляний під літ. «п/г»; гараж металевий під літ. «Г»; погріб цегляний під літ. «п/г1»; лазня цегляна під літ. «Д»; сарай шлакоблочний під літ. «Е»; літня кухня шлакоблочна під літ. «Ж»; ворота металеві під літ.«№1»; огорожа металева під літ. «№2».

Житловий будинок дерев`яний, сарай дерев`яний, які належали ОСОБА_2 - знесено за ветхістю. Житловий будинок літ «А», веранда літ «а», гараж літ «Г» лазня літ. «Д», сарай літ. «Е», літня кухня літ «Ж» збудовано до 05.08.1992 року - дозволу не потребує (а.с. 21-24).

Відповідно до довідки № 107 від 16.02.2021 КП «Бюро технічної інвентаризації» виконавчого комітету Лебединської міської ради право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 року не зареєстровано (а.с. 25).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 86 ЦК УРСР (норми якого діяли на момент смерті ОСОБА_2 ) право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Згідно з п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 № 95, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Таким чином, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, побудовані до 05 серпня 1992 року не належать до самочинного будівництва, якщо їх відповідність вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил підтверджується технічним паспортом, складеним за результатами технічної інвентаризації.

При цьому в матеріалах інвентаризаційної справи № 1055 на будинок АДРЕСА_1 (наданої на запит суду) міститься дозвіл на проведення робіт, виданий 21.05.1958 відділом комунального господарства виконкому Лебединської міської ради депутатів на підставі проектного плану № 130 та генплану забудови, на перебудову житлового будинку, сараю, туалету та сміттєвого ящика, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Дозвіл дійсний до 01.06.1959 (а.с. 18 інвентаризаційної справи).

Відомості із технічного паспорта, виготовленого 09.04.2020, свідчать про те, що рік побудови як жилого будинку так і господарських будівель - 1960 рік. Крім того відомості про будівництво будинку по АДРЕСА_1 у 1960 році містяться в документах інвентаризаційної справи.

Оскільки на час завершення будівництва (станом на 1960 рік) законодавством не вимагалося реєстрації права власності на це нерухоме майно - будинок з надвірними спорудами, а відповідність вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил підтверджена технічним паспортом, виготовленим 09.04.2020, перебудова проведена на підставі відповідного дозволу, за таких обставин суд приходить до висновку, що за життя ОСОБА_2 правомірно набула право власності на домогосподарство з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 .

За таких обставин, суд вважає доведеним факт належності за життя на праві власності житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, на підставі рішень Виконавчого комітету Лебединської міської Ради народних депутатів «Про приватизацію земельних ділянок» від 29.11.1993 № 305 та від 19.11.1997 № 368«Про внесення змін та доповнень до рішень міськвиконкому» року ОСОБА_2 передані у приватну власність земельні ділянки площею 0,1 га за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та площею 2011 кв. м за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (а.с. 12, 13).

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (норми якого діяли на момент смерті ОСОБА_2 ) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з момент у відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як встановлено судом, із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернувся до нотаріальної контори 29.02.2000 та прийняв спадкове майно, що складається із будинку, надвірних споруд і земельної ділянки, що знаходяться у АДРЕСА_1 (а.с. 45).

Таким чином ОСОБА_3 набув право власності на спадкове майно шляхом вступу у фактичне управління ним, оскільки до дня смерті був зареєстрований та проживав у будинку по АДРЕСА_1 .

При цьому, згідно з довідкою від 24.02.2021 № 265/12-37 відділу адміністративних послуг управління «Центр надання адміністративних послуг» Виконавчого комітету Лебединської міської ради ОСОБА_3 до дня смерті дійсно був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом із ним були зареєстровані в тому числі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (син) (а.с. 18).

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Таким чином, ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги та в силу положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті батька та набув в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , переданій у власність померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , спадкоємцем якої був померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Відповідно до абз. 14-17 п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

З огляду на встановлені обставини та досліджені докази, суд вважає позовні вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог в частині встановлення факту належності будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Суд зазначає, що у даному випадку здатність мати права, в тому числі на нерухоме майно, припинилась зі смертю ОСОБА_2 , а тому вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Належним та ефективним способом захисту прав позивача в даному випадку є визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Лебединської міської ради про встановлення факту належності житлового будинку, визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ; АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок цегляний 1960 року побудови під літ. «А» загальною площею 86,2 кв. м, житловою площею 35,0 кв. м; веранду цегляну під літ. «а»; погріб цегляний під літ. «п/г»; гараж металевий під літ. «Г»; погріб цегляний під літ. «п/г1»; лазню цегляну під літ. «Д»; сарай шлакоблочний під літ. «Е»; літню кухню шлакоблочну під літ. «Ж»; ворота металеві «№ 1»; огорожу металеву «№ 2», які розташовані на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , переданій у приватну власність відповідно до рішення виконавчого комітету Лебединської міської ради народних депутатів від 29.11.1993 № 305 з урахуванням рішення виконавчого комітету Лебединської міської ради народних депутатів від 19.11.1997 № 368 ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Лебединський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14.07.2021.

Суддя В.М.Косолап