Справа № 2120/5350/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

при секретарі Сауляк Я.О.,

розглянувши у судовому засіданні заявуТовариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», зацікавлені особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», зацікавлені особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання, в якій він просить замінити стягувача з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» у виконавчому листі по цивільній справі №2120/5350/12 про стягнення заборгованості за кредитним договором №804/6/07/2007/980к/71 від 06.07.2007 року в сумі 11795,67грн., та витрат по сплаті судового збору в сумі 214,60грн. з боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування даної заяви зазначено, що 09.08.2012 року рішенням Суворовського районного суду м.Херсона у справі №2120/5350/12, позовні вимоги задоволені. На виконання зазначеного рішення видано виконавчі листи. Згідно Договору №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020року право вимоги за кредитним договором №804/6/07/2007/908к/71 від 06.07.2007 року укладеним між ПАТ КБ «НАДРА» та ОСОБА_1 , первісний кредитор відступив права вимоги на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами поруки, договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Згідно договору № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги від 30.09.2020 року право вимоги за кредитним договором №804/6/07/2007/908к/71 від 06.07.2007 року укладеним між ПАТ КБ «НАДРА» та ОСОБА_1 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент». На підставі викладеного заявник змушений звернутись до суду з вказаною заявою.

У час призначений для розгляду справи представник заявника не з`явився. У заяві про заміну сторони виконавчого провадження просив розглянути справу без його участі.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, враховуючи, що учасники справи не з`явились у судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що приймають участь у справі, на підставі наявних у матеріалах заяви та цивільній справі даних та доказів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши заяву про заміну сторони виконавчого провадження, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 09.08.2012 року у справі №2120/5350/12, позов ПАТ КБ «Надра» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 06.07.2007 року у розмірі 11795,67 грн., та судовий збір у розмірі 214,60грн.

Згідно Договору №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020року право вимоги за кредитним договором №804/6/07/2007/908к/71 від 06.07.2007 року укладеним між ПАТ КБ «НАДРА» та ОСОБА_1 , первісний кредитор відступив права вимоги на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами поруки, договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Згідно договору № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги від 30.09.2020 року право вимоги за кредитним договором №804/6/07/2007/908к/71 від 06.07.2007 року укладеним між ПАТ КБ «НАДРА» та ОСОБА_1 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент».

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У ст. 129-1 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року).

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виходячи з положення ч.1 ст.510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою згідно ч.1 ст.512 ЦК України, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, відповідно ч.1 ст.514 ЦК України.

Відповідно п. 1,2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою зміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до вимог ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Згідно Правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122цс13), виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст.378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували па момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Як встановлено судом, ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло всіх прав ПАТ КБ «Надра», у тому числі на отримання виконання зобов`язань за кредитним договором №804/6/07/2007/980к/71.

Відповідно змісту ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Тобто, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Враховуючи викладене, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 (нині ст. 15) Закону України «Про виконавче провадження».

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі №520/430/14-ц(касаційне провадження №61-13779св18).

Таким чином, дослідивши матеріали та обставини справи щодо заміни стягувача у виконавчих листах, перевіривши їх доказами на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку і установивши, що заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав правонаступництва, зокрема переходу всього майна, прав і зобов`язань, за яким до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, і такий кредитор може бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про заміну стягувача, суд вважає, що вимоги ТОВ «Брайт Інвестмент» підлягають задоволенню.

Щодо вимоги заявника про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Виходячи з даної норми закону при вирішенні, відповідно до ст. 433 ЦПК України, питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, суд повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається зі змісту положень ст. 433 ЦПК України, метою застосування цієї статті є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Виконавча давність це встановлений у законі строк, протягом якого рішення може бути пред`явлено саме до примусового виконання, тому що для добровільного виконання строки не встановлені в тому сенсі, що добровільне виконання рішення після закінчення строку виконавчої давності повинно визнаватися належним. Рішення суду, за загальним правилом, може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох років з моменту набрання ним законної сили.

Перебіг строку виконавчої давності починається з набранням рішенням суду законної сили. Переривається перебіг цього строку пред`явленням виконавчого документа до виконання, а також частковим виконанням рішення. Пропуск строку виконавчої давності, за загальним правилом, позбавляє стягувача права на примусове виконання рішення. Однак, у разі пропуску цього строку за поважної причини стягувач може звернутися до суду із заявою про поновлення пропущеного строку.

У зв`язку з тим, що в ст. 433 ЦПК України, не міститься переліку причин, які є поважними при пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд у кожному конкретному випадку, виходячи з аналізу конкретних обставин пропуску строку, вирішує питання проте, чи є причина його пропуску поважною.

Тобто, питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, так і від чинників, що не пов`язаних з людським фактором.

Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, протягом строку, який пропущено, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для сторони на вчинення певної дій.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали заяви та долучених до неї документів, суд вважає, що заявником не надано доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Крім того, заявником не надано доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, враховуючи, відсутність завершених/відкритих виконавчих проваджень за виконавчими листами №2-1194/09 попередній стягувач не скористався своїм правом і протягом більш ніж 9 років не звертався до виконавчих органів із заявою про примусове виконання рішення суду у строки визначені законодавством.

Проаналізувавши заяву стягувача, беручи до уваги відсутність будь-яких належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, у іншому випадку за встановлених обставин поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності.

З огляду на викладене заява ТОВ «Брайт Інвестмент» підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 353-354, 433, 442 ЦПК України, суд.

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», зацікавлені особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання - задовольнити частково.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Артема, 15) у виконавчих листах №2120/5350/12, виданих Суворовським районним судом м. Херсон (відносно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (, місцезнаходження: 49019, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 54, оф. 402).

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.М.Єпішин