Провадження № 2/505/845/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2021 рокуКотовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Івінського О.О.

секретаря судового засідання Черчел Ю.В.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, призначення опікуном, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20 лютого 2019 року звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, призначення опікуном.

В обґрунтування позовної заяви зазначила, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її племінницею. Мати ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . В літку 2018 року ОСОБА_4 стала проживати разом з тіткою посилаючись на те, що батько вигнав її з дому. Позивач зазначає, що вона перевела дитину до іншої школи, купила їй одяг, оточила її піклуванням, в той час, як батько дитини не цікавиться її життям, не відвідує. У зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом та просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітньої ОСОБА_4 та призначити її опікуном неповнолітньої дитини.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2020 року вказану цивільну справу було передано за підсудністю до Котовського міськрайонного суду Одеської області.

14 квітня 2020 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано на розгляд судді Івінський О.О.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29 травня 2020 року позовну заяву було залишено без руху.

14 липня 2020 року позивач усунув недоліки, що вказані в ухвалі суду та подав до канцелярії суду підтверджуючі документи.

Ухвалою суду від 20 липня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання.

10 вересня 2020 року ухвалою було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судовому засіданні на своїх вимогах наполягала, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився. Про судове засідання, відповідач був повідомлений за останнім відомим місцем реєстрації, проте конверт повернувся із зазначенням «За закінченням встановленого строку зберігання». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Згідно ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. При цьому від ОСОБА_3 до суду не надходило відзиву на позовну заяву чи будь-яких заперечень, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося.

Представник Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради Горячев Р.О. у судове засідання не з`явився проте надав заяву про розгляд справи без участі представника та позовні вимоги ОСОБА_1 вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вважає за доцільне позов задовольнити.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого.

Відповідно до п.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-Х11 від 27.02.1991 року, «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини».

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки або особи, що їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний розумовий та духовний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є батьками неповнолітньої доньки: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 05 жовтня 2005 року видана Другим віділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 747.

Мати дитини ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 03 січня 2019 року виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №103.

Згідно характеристики на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеної Директором Одеської загальноосвітньої школи № 14 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області від 18.09.2019 року, навчається в закладі з вересня 2018 року. Карина має середній рівень навчальних досягнень. Дитина виховується в родині тітки ОСОБА_1 , яка забезпечує дівчину всім необхідним, піклується про її навчання. Мати ОСОБА_7 померла. Батько дитини з нею не проживає, свої батьківські обов`язки не виконує, вихованням дитини не займається, під час навчання дитину не відвідує, не був присутній на жодних батьківських зборах.

Згідно висновку Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради №01-05-3/206 від 06.07.2020 року, відповідача ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав стосовно його доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з листом КНП «Дитяча міська поліклініка №2» від 19.02.2020 року № 139, декларація на медичне обслуговування неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 укладена з лікарем - педіатром ОСОБА_8 . Здоров`ям дитини займається тітка, ОСОБА_1 , приводить до поліклініки на чергові щеплення та обстеження.

Відповідно до листа Одеського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 05.02.2020 року, № 04/01-278, неповнолітній ОСОБА_4 запропоновано відвідувати психолога. ОСОБА_9 не перебуває під соціальним супроводом, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах.

Згідно копії свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_3 від 19 квітня 2016 року вбачається вбачається, що шлюб, зареєстрований 10 листопада 2007 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 363, між ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно заяви ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , він не заперечує щоб його дружина ОСОБА_1 взяла під опіку свою неповнолітню племінницю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та вказав, що зобов`язується забезпечувати родину та дитину від якої встановлюється опіка.

Згідно з інформацією, наданою Міністерством внутрішніх справ України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на території України станом на 16.10.2019 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Висновки суду підтверджуються матеріалами справи.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 156 СК України).

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з частин першої, другої, шостої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що мала місце винна поведінка відповідача ОСОБА_3 по відношенню до його неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , що виразилась у його нехтуванні обов`язками батька по необхідному спілкуванню з дитиною та по забезпеченню доньки необхідним харчуванням, медичним доглядом, одягом, створенням належних умов для проживання.

Доказів які б свідчили про поважні причини не виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків стосовно дитини судом не встановлено.

Враховуючи, що матеріалами справи доведено неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, оскільки він свої батьківські обов`язки не виконує, вихованням дитини не займається, під час навчання дитину не відвідує, тому, суд вважає, що ОСОБА_2 повинен бути позбавлений батьківських прав.

При таких обставинах, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, призначення опікуном - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав стосовно його неповнолітньої доньки: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити опіку над неповнолітньою дитиноюОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призначивши опікуном її тітку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Котовський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя О.О.Івінський

Повне судове рішення складено 19 липня 2021 року.