Справа № 396/1832/20
Провадження № 2/396/160/21
РІШЕННЯ

Іменем України

16.03.2021 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської областів складі:

головуючого судді Русіної Алли Анатоліївни

за участю секретаря судового засідання Стеценко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка цивільну справу №396/1832/20 за позовом ОСОБА_1 до Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, обгрунтовуючи позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після смерті якої відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлій. Вона являється спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , тому звернулась до приватного нотаріуса Новоукраїнського нотаріального округу Кіровоградської області Української Н.М. з заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця, про що винесла відповідну постанову.

Ухвалою судді від 29.12.2020 року провадження у зазначеній справі було відкрито в загальному позовному провадженні, та справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні.

04.02.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду.

09.02.2021 року на запит суду надійшла завірена копія спадкової справи №79/2020 до майна померлої ОСОБА_2 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, по невідомим суду причинам, про розгляд справи повідомлена належним чином, що підтверджується підписом у розпискі про виклик до суду від 04.02.2021 року.

Представник відповідача Новоукраїнської міської ради в судове засідання не з`явився, по невідомим суду причинам, про дату, та час судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку, що підтверджується підписом представника в розпискі про виклик до суду. Заяв, клопотань не подано. Відзив до суду не подано.

Відповідно положень ч. 2 ст. 191 та ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні обставини справи.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , видане 16.04.2020 року Новоукраїнським РВ ДРАЦС (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: на двокімнатну квартиру загальною площею 43,2 кв.м, житловою площею 26,1 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю: 1/2 частина квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло посвідчене Акціонерним товариством «Новоукраїнський цукровий завод» на праві приватної власності свідоцтво про право власності на житло від 25.12.1996 року; інша 1/2 частина квартири згідно свідоцтва на право на спадщину за законом від 24.07.2001 року зареєстровано за №2656. Вказане підтверджується архівною довідкою КП «БМБТІ» від 14.07.2020 року за №305 (а.с. 8, 9, 29).

За життя померла ОСОБА_2 24.07.2001 року склала заповіт на ім`я позивача. Згідно якого заповідала позивачкі належну їй, вищевказану квартиру.

Прізвище позивачки змінено з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » на підставі свідоцтва про шлюб (а.с.7).

Згідно довідки №1840 від 09.07.2020 року виданої виконавчим комітетом Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, померла ОСОБА_2 на день смерті була зареєстрована по АДРЕСА_1 , та проживала одна (довідка з копії спадкової справи).

З копії спадкової справи №79/2020 до майна померлої ОСОБА_2 , та інформаційних довідок зі спадкового реєстру вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця звернулася лише позивачка ОСОБА_1 інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 не має. Однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, які посвідчують право власності спадкодавця на майно, про що винесла відповідну постанову № 1 від 10.10.2020 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 11).

Судом встановлено, що оригінал свідоцтва про право власності на житло (АТ «Новоукраїнський цукровий завод» від 25.12.1996 року за №236), яке зареєстроване Ульяновським БТІ за №143/2 25.12.1996 року на ім`я ОСОБА_2 втрачено, про що розміщено оголошення до газети «Новоукраїнські новини» (а.с. 35, 37).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на квартиру що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано (а.с. 12).

Відповідно до п. 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На даний час право власності на вищевказане спадкове майно (квартиру) позивачка не має можливості оформити відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, тому питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права власності на це майно.

Стаття 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідністю зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідністю зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Факт того, що особа за життя не оформила свого права на спадкове майно, не має правового значення для вирішення питання щодо наявності права на це майно у її спадкоємців, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє права на спадщину. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 31.08.2020 року по справі №350/1850/17.

Отже, з викладеного вбачається, що для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7).

Позивач ОСОБА_1 надала докази, якими підтверджується, що вона є спадкоємцем за заповітом після померлої ОСОБА_2 , інших спадкоємців за законом чи за заповітом, що прийняли б спадщину після померлого спадковавця, немає. Водночас, позивач не має можливості оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, від яких залежить виникнення у позивача права на спадщину.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

На підставі встановленого, так як вирішити питання через органи нотаріату неможливо, в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (квартиру), інших осіб, які претендують на квартиру спадкодавця не встановлено, тому суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Питання розподілу судових витрат в позові не ставиться, тому суд залишає судові витрати за позивачем.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1220, 1223, 1233 ЦК України, ст. ст. 81, 89, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , уродженка м. Новоукраїнка Кіровоградської області право власності на квартиру загальною площею 43.2 кв.м., житловою площею 26.1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: А. А. Русіна