ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
14 липня 2021 року м. Чернівці
провадження № 22-з/822/46/21
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кулянди М.І.,
суддів: Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.
розглянув заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк», третя особа ОСОБА_2 про визнання розрахунку заборгованості недійсним, за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» про визнання недійсною початкової ціни іпотеки,
В грудні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі - АТ «Ощадбанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зустрічним позовом до АТ «Ощадбанк» про визнання розрахунку заборгованості недійсним.
В січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до АТ «Ощадбанк» про визнання недійсною початкової ціни предмету іпотеки.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 січня 2017 року первісний позов задоволено, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 , що утворилася станом на 01 грудня 2014 року в розмірі 1602227,37 гривень звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю ОСОБА_1 , земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :18:003:0018, що знаходиться по АДРЕСА_2 та належить іпотекодавцю ОСОБА_1 .

Визначено спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку», а саме шляхом укладання позивачем від свого імені договору купівлі-продажу з будь-якою особою покупцем, з правом реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, отриманням витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням витягу з державного земельного кадастру, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Визначено початкову ціну предмету іпотеки за договором іпотеки нерухомого майна №2723 від 20 травня 2008 року для його подальшого продажу в розмірі 1709942 гривень, зокрема, житлового будинку АДРЕСА_1 в розмірі 922445 гривень; земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :18:003:0018, що знаходиться в АДРЕСА_2 в розмірі 787497 гривень.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до АТ «Ощадбанк» про визнання розрахунку заборгованості недійсним відмовлено.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» про визнання недійсною початкової ціни предмету іпотеки відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

На дане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 26 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 січня 2017 року в частині визначення загальної суми боргу станом на 01 грудня 2014 року та в частині визначення початкової ціни предмета іпотеки змінено.

Визначено розмір загальної суми боргу за договором відновлювальної кредитної лінії № 997 від 12 травня 2008 року, укладеного між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернівецького обласного управління та ОСОБА_2 станом на 01 грудня 2014 року в сумі 1 590 748 гривень 96 коп., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 894 224 гривень 37 коп., заборгованості по відсотках в розмірі 281 711 гривень 91 коп., заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 162 269 гривень 39 коп., заборгованості по пені за несвоєчасне погашення відсотків в розмірі 96 060 гривень 79 коп., відшкодування 3% річних за прострочення заборгованості в розмірі 35 796 гривень 78 коп., втрат від інфляції в розмірі 120 685 гривень 72 коп.

Визначено початкову ціну предмета іпотеки в розмірі 3 674 533 гривень, зокрема, житлового будинку АДРЕСА_1 в розмірі 2 984 863 гривень; земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :18:003:0018, що знаходиться по АДРЕСА_2 в розмірі 689 670 гривень.

В решті рішення суду залишено без змін.

22 червня 2021 року на адресу Чернівецького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення.

Обговоривши доводи заяви, апеляційний суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до підпунктів «б» та «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні первісного позову, задовольнити його зустрічний позов та зустрічний позов ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, залишив без задоволення зустрічний позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 , а отже судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України, за подання цих позовних заяв не здійснюється перерозподіл судових витрат.

Предметом позову ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 є звернення стягнення на предмет іпотеки

Суд апеляційної інстанції, змінюючи рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 січня 2017 року, в частині визначення загальної суми боргу, станом на 01 грудня 2014 року та в частині визначення початкової ціни предмета іпотеки, фактично залишив без змін вирішення питання по суті позовної вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» про звернення стягнення.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що підстави, визначені статтею 270 ЦПК України для ухвалення додаткового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 141,270 ЦПК України

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення залишити без задоволення.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення 14 липня 2021 року.

Судді: М.І. Кулянда

О.О. Одинак

Н.Ю. Половінкіна