КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1492/21
Провадження № 2/552/903/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2021 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.

При секретарі Сороці Є.С.

За участю адвокатів Дичук І.А., Сьомочкіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОІН АП!» про захист прав споживачів шляхом відшкодування збитків внаслідок невиконання договору про надання туристичних послуг,-

В С Т А Н О В И В :

31 березня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОІН АП!» про захист прав споживачів шляхом відшкодування збитків внаслідок невиконання договору про надання туристичних послуг, обґрунтовуючи свій позов тим, що 30.12.2020 року між ним та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , що діяла на підставі Агентського договору на реалізацію тур продукту №6713/15 від 30.06.2015 року від імені та за дорученням Туроператора ТОВ «ДЖОІН АП!» було укладено договір про надання туристичних послуг №2226428. Згідно вказаного договору Туроператор через Турагента зобов`язується відповідно до заявки туриста на бронювання забезпечити надання комплексу туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується на умовах даного договору прийняти та оплатити їх. 30.12.2020 року ним при підписанні договору було сплачено передплату в розмірі 20 725 грн., іншу частину коштів в розмірі 77 440 грн. ним було сплачено 12.01.2021 року, загальна сума сплачених коштів становить 98 165 грн. 53 коп. Згідно договору №2226428 йому, а також членам його сім`ї: дружині ОСОБА_3 та доньці ОСОБА_4 туроператор ТОВ «ДЖОІН АП!» через тур агента ОСОБА_2 , повинен забезпечити надання комплексу туристичних послуг, в тому числі і проживання за час подорожі у заброньованому туроператором готелі. Істотною умовою договору було зазначено їхнє проживання та харчування, згідно договорів, за час подорожі з 03.02.2021 року по 13.02.2021 рік в готелі Paradise Bungalows (Nungwi)-3*, що підтверджується копіями ваучерів. В день прибуття до готелю виявилося, що заброньований для них номер відсутній і вільних місць в готелі не має, внаслідок чого адміністрація готелю відмовилася їх поселяти до зазначеного готелю. Номеру такого ж класу або вищого їм запропоновано не було, як це передбачено договором та Законом України «Про туризм». Про те, що їх не поселяють в готель, він повідомив тур агента та туроператора, і їм було запропоновано інший готель, який знаходився на іншій частині острова, де був замулений пляж, тобто умови проживання та відпочинку були значно гірші, ніж зазначено в договорі, в зв`язку з чим вони були вимушені відмовитися від поселення в запропонованому їм готелі. Внаслідок невиконання умов договору йому та його родині було спричинено матеріальні та моральні збитки. В зв`язку з чим просив суд стягнути з ТОВ «ДЖОІН АП!» на його користь матеріальну шкоду в розмірі 21 152 грн. 85 коп., 30 000 грн. моральної шкоди та 9 308 грн. судових витрат.

01.04.2021 року ухвалою суду було відкрито спрощене позовне провадження.

05.05.2021 року ТОВ «ДЖОІН АП!» надано відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просили відмовити та стягнути з позивача судові витрати.

13.05.2021 року ОСОБА_1 надав відповідь на відзив ТОВ «ДЖОІН АП!», в якому просив в задоволенні вимог представника ТОВ «ДЖОІН АП!» Сьомочкіної О.С. відмовити в зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю, а позов ОСОБА_1 про захист прав споживачів шляхом відшкодування збитків внаслідок невиконання договору про надання туристичних послуг задовольнити в повному обсязі.

27.05.2021 року ТОВ «ДЖОІН АП!» надали суду заперечення на відповідь ОСОБА_1 на відзив на позовну заяву та просили відмовити та стягнути з позивача судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «ДЖОІН АП!» Сьомочкіна О.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити за безпідставністю.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_5 , представника ТОВ «ДЖОІН АП!» Сьомочкіну О.С., заслухавши свідка ОСОБА_3 , вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що 30.12.2020 року між ОСОБА_1 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , що діяла на підставі Агентського договору на реалізацію тур продукту №6713/15 від 30.06.2015 року від імені та за дорученням Туроператора ТОВ «ДЖОІН АП!» було укладено договір про надання туристичних послуг №2226428. (а.с.15-19).

З вищевказаного договору вбачається, що туроператор зобов`язувався відповідно до заявки туриста на бронювання забезпечити надання комплексу туристичних послуг, а турист зобов`язувався прийняти та оплатити їх.

30.12.2020 року позивачем ОСОБА_1 при підписанні договору було сплачено передплату в розмірі 20 725 грн., іншу частину коштів в розмірі 77 440 грн., ним було сплачено 12.01.2020 року, що підтверджується копією квитанції (а.с.20).

Згідно договору №2226428 позивачу, а також членам його сім`ї: дружині ОСОБА_3 та доньці ОСОБА_4 , туроператор ТОВ «ДЖОІН АП!» через тур агента ФОП ОСОБА_2 , повинен забезпечити надання комплексу туристичних послуг, в тому числі і проживання за час подорожі у заброньованому туроператором готелі. Істотною умовою договору було зазначено їхнє проживання та харчування, згідно договорів, за час подорожі з 03.02.2021 року по 13.02.2021 рік в готелі Paradise Bungalows (Nungwi)-3*.

Судом встановлено, що в день прибуття ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 до готелю ІНФОРМАЦІЯ_1 (Nungwi)-3 виявилося, що заброньований для них номер відсутній і вільних місць в готелі не має, внаслідок чого адміністрація готелю відмовилася їх поселяти до зазначеного готелю.

В судовому засіданні встановлено, що у зв`язку з неможливістю поселити позивача з сім`єю до попередньо обумовленого готелю через обербукінг, їм було запропоновано відповідачем ТОВ «ДЖОІН АП!» альтернативу готель тієї ж категорії та зірковості ZANOCEA NIQUE HOTEL-3*.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 не бажаючи проживати саме в запропонованому, альтернативному готелі тієї ж категорії та зірковості ZANOCEA NIQUE HOTEL-3*, самостійно забронювали інший готель на власний розсуд ОСОБА_7 (без зірок).

Згідно пункту 4.18 договору №32226428 від 30.12.2020 року передбачено, що якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення альтернативних витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були йому надані.

Пунктом 4.21 договору передбачено, що у разі неможливості здійснення альтернативних заходів або відмови туриста від них Туроператор зобов`язаний надати туристу без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість не наданих туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі визначеному в даному договорі.

Відповідно до п.8 ст.20 Закону України «Про туризм» Туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування.

Згідно п.11 ст.20 Закону України «Про туризм» якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов`язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін.

Також судом встановлено, що за проживання в готелі ОСОБА_7 (без зірок) позивачем було сплачено кошти в сумі 750 доларів США, що станом на 12.01.2021 року, згідно курсу НБУ (2820,38 грн. за 100 доларів США) становить 21 152 грн. 85 коп., що підтверджується копією квитанції про оплату за проживання в готелі.

В судовому засіданні встановлено і дану обставину не заперечували сторони по справі, що кошти за проживання в готелі ОСОБА_7 в сумі 750 доларів США, що станом на 12.01.2021 року, згідно курсу НБУ (2820,38 грн. за 100 доларів США) становить 21 152 грн. 85 коп. відповідачем ТОВ «ДЖОІН АП !» були повернуті позивачу ОСОБА_1 .

Статтею 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню.

З вищевикладеного, вбачається що ТОВ «ДЖОІН АП!» виконало передбачені ч.11 ст. 20 Законом України «Про туризм» вимоги та свої зобов`язання шляхом повного відшкодування вартості проживання позивачем ОСОБА_1 в готелі ОСОБА_7 , а тому в задоволенні позову в частині стягнення матеріальної шкоди слід відмовити.

Що стосується визначення моральної шкоди, то воно міститься у статті 23 ЦК України та у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Під «моральною шкодою» слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Як передбачено абз.2 п.5 цієї Постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність дій заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями заподіювача, вина останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт завдання потерпілому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони завдані; ступінь вини заподіювача; яких моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі чи матеріальні формі він оцінює пов`язані з цим витрати та з чого він при цьому виходить.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», відповідно до ст.ст.440, 450 ЦК України, шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок між поведінкою та шкодою.

Частино 2 ст.33 Закону України «Про туризм» передбачено, що заподіяна туристу моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб`єктом туристичної діяльності в порядку, встановленому законом.

Частиною 1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Згідно ч.2 ст.22 вищевказаного Закону при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

За змістом статті 25 Закону України «Про туризм» турист має право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору.

Враховуючи те, що позивач не довів належними та допустимими доказами заподіяння йому відповідачем моральної шкоди, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди слід відмовити.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

Оскільки, позивачеві ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати пов`язані з розглядом справи не підлягають стягненню з відповідача ТОВ «ДЖОІН АП!».

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3-13, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖОІН АП!» про захист прав споживачів шляхом відшкодування збитків внаслідок невиконання договору про надання туристичних послуг відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЖОІН АП!», , юридична адреса: м.Київ, вул. Харківське шосе, буд.201-203, літ.2 А.

Третя особа ФОП ОСОБА_2 , юридична адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 16.07.2021 року.

Головуючий суддя Т.В.Турченко