Справа № 523/1890/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

за участі секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши цивільну справу за заявою

ОСОБА_1

заінтересована особа:

Приватний нотаріус Одеського нотаріального округу Горбачук Галина Борисівна

про

встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області заінтересована особа: приватний нотаріус Одеського нотаріального округу Горбачук Галина Борисівна з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

В обґрунтування викладених вимог заявник зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла мати заявника ОСОБА_2 . Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ), який був подарований матері заявника ОСОБА_2 її сестрою ОСОБА_3 , відповідно до договору дарування від 26.04.1985 року, посвідченим заступником старшого державного нотаріуса Першої Одеської нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 5-674.

Однак під час звернення до Приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу Горбачук Галини Борисівни, заявнику було повідомлено, що в договорі дарування та свідоцтві про смерть спадкодаця наявні розбіжності у написанні по-батькові спадкодавця, а саме у договорі дарування зазначено по-батькові спадкодавця « ОСОБА_4 », а у свідоцтві про смерть зазначено « ОСОБА_5 », у звязку з цим заявнику було відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом. За життя мати заявника ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 не встигла оформити свої права та внести відомості про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи викладене, з метою реалізаціх своїх прав на спадщину, заявник просить суд:

- встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документа договору дарування від 26.04.1985 року посвідченого заступником старшого державного нотаріуса Першої Одеської нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 5-674, який виданий на ім`я « ОСОБА_6 ».

Заявник, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.

Заінтересована особа, приватний нотаріус Одеського нотаріального округу Горбачук Галина Борисівна, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак від неї на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої просить розглянути справу за її відсутності, у зв`язку з зайнятістю по роботі.

На підставі вищезазначеного суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 25.08.1964 року м. Одеса Ленінським ЗАГС встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 1216 від 25.08.1964 року, батьками записані, далі викладено мовою оригіналу « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_6 », /а.с 7/.

Відповідно до посвідчення № НОМЕР_2 від 06.02.1991 року виданого м.Одеса Ленінським УПСЗН, виданого на ім`я, далі викладено мовою оригіналу « ОСОБА_6 », пенсія призначена за віком з 01.01.1991 року по довічно, /а.с. 20/.

Згідно посвідчення дитини війни № НОМЕР_3 виданого 25.10.2010 року Всеукраїнською Громадською організацією «Захист дітей війни», що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є дійсним членом Всеукраїнської Громадської організації «Захист дітей війни», /а.с. 20/.

Відповідно до дублікату Договору дарування від 26.04.1985 року посвідченого заступником старшого державного нотаріуса Першої Одеської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 5-674 встановлено, що ОСОБА_3 ( до вступу в шлюб ОСОБА_9 ), що мешкає в АДРЕСА_1 та ОСОБА_6 , що мешкає також, склали цей договір про таке: ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_6 прийняла у дар житловий будинок, з господарчими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 та розташований на земельній ділянці мірою 755 кв.м. На зазначеній земельній ділянці розташован один камм`яний житловий будинок, житловою площею 34,5 кв. м., зазначений в плані літерой «А» та слідуючи господарчи та побутові будівлі, зазначені в плані літерами «Б» літня кухня-сарай, «В» вбиральня, «Г» гараж, «Д» сарай, № 1-3 забори, І мощеня. Цей житловий будинок належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого Виконавчим комітетом Ленінської районної Ради депутатів трудящихся м. Одеси 5 вкресня 1968 р. та зареєстрованого в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації в книзі №126 на стор. 116 під № 384. На звороті дублікату зазначеного договору дарування державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори зроблено запис про видачу цього дублікату договору ОСОБА_2 , замість втраченого, особу ОСОБА_2 встановлено та видача дубліката зареєстрована в реєстрі за № 1-256.

З державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 954822, виданого 11.10.2007 року, на підставі рішенням Одеської міської ради від 6 березня 2006 року № 5543-IV вбачається, що ОСОБА_2 , який мешкає в АДРЕСА_1 , передано у власність земельну ділянку площею 0,0787 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Акт зареєстровано в Книзі записів рєестрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 80, кадастровий номер земельної ділянки :70:017:0003, /а. с. 13/.

Згідно записів домової книги за адресою АДРЕСА_1 вбачається, що згідно Розділу І Відомостей про осіб, відповідальних за ведення книги та реєстрації по будинку, начальником п/відділу Ленінського РОВД від 01.07.1986 року зроблено запис, а саме, Далі викладено мовою оригіналу: «Договор дарения от 26.04.1985 года. Домовладение АДРЕСА_1 зарегистрировано по праву личной собственности за ОСОБА_6 . Инвентарное дело № 236/21 кв. 1286 23 июня 1985 года » Відповідно до записів щодо осіб, які проживають в АДРЕСА_1 вбачається, що за цією адресою проживають, далі викладено мовою оригіналу « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 пост.; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 пост.», /а.с.14-19/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 03.05.2019 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 4951 від 03.05.2019 року, /а.с. 21/.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з положеннями п.6, ч.1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 12Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Оскільки заявник позбавлений можливості в позасудовому порядку виправити допущену помилку, суд вважає, що право заявника підлягає судовому захисту, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення, за правилами окремого провадження.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт задовольняє заяву.

Керуючись ст. ст. 12,13,18,76-81, 263-265,293-294, 315-316ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Одеського нотаріального округу Горбачук Галина Борисівна про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , договору дарування від 26.04.1985 року посвідченого заступником старшого державного нотаріуса Першої Одеської нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 5-674, в якому обдарована зазначена, як « ОСОБА_6 ».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан