Справа № 685/742/21
Провадження № 2/685/214/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

встановив:

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи його тим, що що від шлюбу з відповідачем у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка ОСОБА_4 . Рішенням Теофіпольського райсуду від 22.06.2017, яке набрало законної сили 04.07.2017, шлюб між ними було розірвано. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та не бере участі у їх вихованні, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач працездатний, працює водієм міжміського приватного автобуса, тому має можливість надавати грошову допомогу на утримання дітей. Оскільки заробітки відповідача носять мінливий характер, просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, а саме: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі по 3200 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності.

Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно ст.128 ЦПК України, в суд не з`явився, подав відзив, в якому позов визнав частково, зазначив що до червня 2021 року син проживав разом з ним, а донька разом з матір?ю, його дохід становить 6887,08 за місяць, тому просив стягнути аліменти в розмірі по 1255 грн на кожну дитину та проводити розгляд справи у його відсутності.

Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження. Рішенням Теофіпольського райсуду від 22.06.2017, яке набрало законної сили 04.07.2017, шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до акту обстеження побутово-житлових умов від 15.04.2021 та довідки виданої Теофіпольським ВУЖКГ від 12.04.2021 позивач проживає без реєстрації разом із сином ОСОБА_3 та дочкою ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно довідки Теофіпольської ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 від 06.06.2021 по червень 2021 ОСОБА_2 проживав разом із батьком, який опікувався сином, цікавився його навчанням, відвідував батьківські збори регулярно, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків, з 01.01.2020 по березень 2020 року сукупний дохід відповідача становив 117080 грн (без урахування спадщини), тобто за місяць середній дохід становить 7805 грн.

Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 статті 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком матері і батька. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років становить 2395 грн, тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_4 необхідно стягнути аліменти в розмірі по 1800 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ст. 186 СК України, за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Відповідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач подала позов 31.05.2021 року, про що свідчить відмітка суду, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з 31.05.2021 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.180-184, 191 СК України, ст.19, 81, 206, 264-265 ЦПК України, районний суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітейзадовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1800 грн на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.05.2021 року та до досягнення дітьми повноліття, в тому числі у межах суми платежу за один місяць негайно.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 908 грн судового збору (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через районний суд протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуюча