Дата документу 05.03.2021 Справа № 554/7614/20
Провадження № 2/554/242/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Таран В.І.,

за участю учасників справи:

представник позивача : ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

представник відповідача: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину; третя особа: Державний нотаріус Четвертої полтавської державної нотаріальної контори Ткаченко Наталія Володимирівна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 у серпні 2020 року звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину; третя особа: Державний нотаріус Четвертої полтавської державної нотаріальної контори Ткаченко Наталія Володимирівна, в якому просив ухвалити рішення, котрим визнати за позивачем право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , яка залишилася після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог позивач вказав, що його бабі ОСОБА_5 належала на праві власності квартира АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті право на спадщину мали б її діти ОСОБА_6 та ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_6 у віці 60 років.

В зв`язку зі смертю батька позивач звернувся до нотаріуса щоб оформити спадщину після смерті ОСОБА_5 за правом представлення відповідно до ст.1266 ЦК України. ОСОБА_4 повідомлено, що ОСОБА_5 складено заповіт на ім`я ОСОБА_2 , а тому йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Зазначає, що на момент смерті ОСОБА_6 був непрацездатною особою, мав право на половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Частка у разі спадкування за законом становила б 1/2 частину квартири. Обов`язкова частина становила 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 .

Позивач вважає, що він має право на ту частку спадщини, яка належала б за законом його батькові ОСОБА_6 , якби він був живим на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 має бути видано свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 06.10.2020 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали.

Завідувач Четвертої полтавської державної нотаріальної контори Ткаченко Н.В. надала до суду пояснення, в яких зазначила наступне. Вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Дійсно, батько позивача був пенсійного віку і був непрацездатною особою на день своєї смерті, але він помер раніше своєї матері ОСОБА_5 . Онук ОСОБА_4 має право на спадкування за законом на частку померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_6 , але лише на частку того майна, яке не охоплене заповітом. Квартира входить до майна, яке охоплене заповітом, зробленим на іншу особу, тому онук ОСОБА_4 не має права на спадкування цієї квартири (а.с.33).

Ухвалою суду від 21.12.2020 року витребувано від державного нотаріуса Четвертої полтавської державної нотаріальної контори Ткаченко Н.В. копію спадкової справи, заведеної після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Відповідач ОСОБА_2 надала до суду відзив, в якому просила відмовити позивачу в задоволенні позовної заяви. Вказала, що її мати ОСОБА_5 склала на неї заповіт, за яким все своє майно заповіла їй - своїй дочці. Її рідний брат ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на той час мати була жива, тому заповіт не вступив в дію згідно ст.1216 ЦК України. Квартира, що належала померлій бабі ОСОБА_4 , входить до майна, яке охоплене заповітом і на даний час належить їй. Тому, онук не має права на спадкування будь-якої частини спадку (а.с.64-65).

Ухвалою суду від 16.02.2021 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 позов підтримав, просив задовольнити повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Пояснив, що батько помер раніше, але ця обов`язкова частка входить до спадкового майна.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечувала.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві.

Третя особа - Державний нотаріус Четвертої полтавської державної нотаріальної контори Ткаченко Н.В. до суду не з`явилася, в надісланій заяві просила про розгляд справи у її відсутність.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, в т.ч. шляхом визнання права власності.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_6 у віці 60 років (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача - ОСОБА_5 . За життя їй належала на праві власності квартира АДРЕСА_1 .

В Четвертій полтавській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа за №7/2020 рік щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 . Заяву про прийняття спадщини подав онук ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_2 .

Є встановленим та сторонами не заперечується, що ОСОБА_5 було складено заповіт, який був посвідчений Державним нотаріусом Четвертої полтавської державної нотаріальної контори Ткаченко Н.В. 10.07.2006 року, за яким спадкодавець все своє майно заповіла дочці ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно з ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. У разі смерті особи, яка була позбавлена права на спадкування, до смерті заповідача, позбавлення її права на спадкування втрачає чинність. Діти (внуки) цієї особи мають право на спадкування на загальних підставах.

Згідно ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. До обов`язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов`язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов`язкову частку.

Відповідно до ст.1266 ЦК України, онуки спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхній матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Четвертої полтавської державної нотаріальної контори Ткаченко Н.В. відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 баби ОСОБА_5 на частку померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_6 на частку квартири АДРЕСА_1 (а.с.10).

Встановлено, що день смерті ОСОБА_6 його мати була жива. Тому, на день смерті його матері, він не міг мати ніяких прав та обов`язків, оскільки помер, а померла особа не може бути взагалі ніяким спадкоємцем. Отже, онук ОСОБА_4 має право на спадкування за законом на частку померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 лише на частку того майна, яке не охоплене заповітом.

Таким чином, квартира входить до майна, яке охоплене заповітом, зробленим на іншу особу, тому позивач не має права на спадкування зазначеного майна.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог ОСОБА_4 , а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Посилання представника позивача на те, що в даному випадку обов`язкова частка входить до спадкового майна, є безпідставними та юридично неспроможними, і жодним чином не спростовують висновків суду з цього приводу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1241,1266 ЦК України, ст.ст.12,13,81,141,223,259,263-265,268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину; третя особа: Державний нотаріус Четвертої полтавської державної нотаріальної контори Ткаченко Наталія Володимирівна.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 355 ЦПК України подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_4 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

третя особа: Державний нотаріус Четвертої полтавської державної нотаріальної контори Ткаченко Наталія Володимирівна, місцезнаходження:36021, м.Полтава, вул..Грабчака,2.

Повний текст судового рішення складено 15.03.2021 року.

Суддя: А.М.Чуванова