печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2021 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Литвинової І. В.,

секретарі судових засідань Орел А. О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Кобзар Ю. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінілон» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу,

ВСТАНОВИВ:

06 квітня 2020 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яку 07 квітня 2020 року передано судді, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою судді від 08 квітня 2020 року позовну заяву залишено без руху, на виконання якої 22 квітня 2020 року засобами поштового зв`язку від представника позивача надійшла копія довіреності від 30 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_2 уповноважував ОСОБА_3 діяти від його імені, у тому числі підписувати і подавати позовні заяви /а. с. 17-18, 20-23/.

27 квітня 2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі у загальному порядку /а. с. 24-25/.

25 серпня 2020 року у судовому засіданні представником відповідача подано відзив на позов, у якому відповідач не визнав позовні вимоги позивача /а. с. 32-46/.

Також 25 серпня 2020 року від відповідача надійшла заява про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ТОВ «Фінансова компанія «ФІНІЛОН» /а. с. 47-49/.

25 серпня 2020 року ухвалою суду залучено до розгляду справи третю особу ТОВ «ФК «ФІНІЛОН» /а. с. 52-53/.

14 вересня 2020 року до суду подано клопотання про долучення доказів /а. с. 56-62/.

18 вересня 2020 року представником позивача подано клопотання про розгляд справи на підставі наявних доказів у матеріалах справи за відсутності сторони позивача, задовольнити вимоги позову /а. с. 62/.

Крім цього, 18 вересня 2020 року представником позивача подано відповідь на відзив /а. с. 63-64/.

18 листопада 2020 року стороною відповідача подано письмові пояснення на позов /а. с. 70-81/.

14 грудня 2020 року від представника позивача засобами поштового зв`язку надійшла заява про збільшення позовних вимог /а. с. 86-92/.

16 лютого 2021 року засобами поштового зв`язку до суду надійшли заперечення відповідача щодо прийняття судом заяви про збільшення позовних вимог /а. с. 96-99/.

Також 16 лютого 2021 року до суду надійшов відзив відповідача на заяву про збільшення позовних вимог /а. с. 100-110/.

25 лютого 2021 року засобами поштового зв`язку надійшла до суду відповідь на відзив щодо заяви про збільшення позовних вимог /а. с. 111-114/.

22 червня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі і призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні представник відповідача подала клопотання про зупинення провадження у справі до ухвалення Великою Палатою Верховного Суду рішення у справі № 320/5115/17. В обґрунтування свого клопотання представник вказав, що на розгляді Верховного Суду перебуває цивільна справа № 320/5115/17 за позовом «кримського» вкладника до АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення процентів, 3 % річних та неустойки (пені) за договором банківського вкладу, у якій розглядаються подібні правовідносини та аналогічні вимоги у частині стягнення з банку неустойки (пені), нарахованої позивачем на підставі частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Просила задовольнити клопотання.

Представник позивача у судовому засіданні заперечувала проти зупинення провадження у справі.

Суд, заслухавши думку представників сторін, вивчивши подане клопотання, дослідивши матеріали справи, встановив наступне та дійшов до таких висновків.

Предметом розгляду у цій справі є стягнення з відповідача:

- суми депозитного вкладу у розмірі 300 000, 00 грн,

- суми нарахованих на суму депозитного вкладу відсотків (18 % річних) з 17 листопада 2011 року по 31 березня 2020 року (3 301 день) у розмірі 486 443, 84 грн,

- суми трьох відсотків річних за неналежне виконання зобов`язання за період з 06 травня 2014 року по 31 березня 2020 року (2 157 днів) у розмірі 53 155, 51 грн,

- сума інфляційних втрат за період з 06 травня 2014 року по 31 березня 2020 року у розмірі 441 135, 68 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач на вимогу позивача 06 травня 2014 року не виплатив йому суму депозиту та нараховані відсотки на вклад, що дає підстави застосувати штрафні санкції, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, а, крім того, нарахувати суму пені на підставі положень частин п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

В аналогічній справі Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду на підставі ухвали від 19 серпня 2020 року передав справу № 320/5115/17 (провадження 61-38234св18) за позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення процентів, трьох процентів річних та неустойки (пені) за договорами банківських вкладів на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (у спорах про повернення грошових коштів за договорами банківського вкладу та нарахування пені за несвоєчасне повернення таких коштів вкладнику), викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц (провадження № 6-64цс19), а також для вирішення наявної виключної правової проблеми, що є необхідним для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, з огляду на не наведення Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц тлумачення вжитого у статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» терміну «вартості послуги», не роз`яснення у чому вона полягає і з чого складається.

Тому Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду виходить з того, що існує очевидна необхідність формування єдиної правозастосовчої практики у спорах про повернення грошових коштів, розміщених за договорами банківського вкладу та банківського рахунка, щодо нарахування пені за несвоєчасне повернення цих грошових коштів вкладнику (клієнту).

Відповідно до пункту 10 частини першої ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднанню палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Враховуючи позицію сторін у спорі з приводу заявленого клопотання та положення процесуального закону, яким передбачена заявлена стороною підстава для прийняття відповідного рішення, провадження у справі необхідно зупинити до закінчення розгляду справи № 320/5115/17 Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Керуючись ст.ст. 1-20, 252, 253, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінілон» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу до ухвалення Великою Палатою Верховного Суду рішення у справі № 320/5115/17.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 15 вересня 2021 року.

Суддя І. В. Литвинова