Справа № 569/4081/21
про відмову в допуску представника
22 липня 2021 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Бучко Т.М.
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Телеканал «Інтер» в особі керівника Шкуратової Катерини Іванівни про захист особистих немайнових прав, відшкодування моральної шкоди,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів про захист особистих немайнових прав, відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою від 12 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 суд прийняв до розгляду, відкрив загальне позовне провадження у справі та призначив підготовче засідання на 10 червня 2021 року.
10 червня 2021 року суд протокольною ухвалою відклав підготовче засідання на іншу дату в зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача ОСОБА_2 та відсутністю в матеріалах справи доказів належного її повідомлення про дату, час та місце судового засідання, а також за клопотанням відповідача ПАТ «Телеканал «Інтер» про відкладення підготовчого засідання в зв`язку з неотриманням копії позовної заяви з додатками.
20 липня 2021 року суд отримав від позивача та його представника заперечення від 16 липня 2021 року на дії судді Рівненського міського суду Бучко Т.М. (в судовому засіданні від 10 червня 2021 року по справі № 569/4081/21), в яких позивач, зокрема просить залучити до участі в розгляді справи в якості представника інтересів позивача ОСОБА_1 представника та захисника його інтересів в суді ОСОБА_3 .
Заперечення мотивує тим, що в підготовчому засіданні 10 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду щодо представлення його інтересів в суді ОСОБА_3 ОСОБА_3 , як представника інтересів позивача, надала суду паспорт, що засвідчує її особу, копію для суду та оригінал для огляд в суді нотаріально засвідченої довіреності щодо її права на представництво інтересів в суді в розумінні положень ч.1 ст.59 Конституції України, рішення Конституційного Суду України по справі № 13-рп/2000 від 16 листопада 2000 року (справа про право вільного вибору захисника). В праві уповноваженій позивачем особі бути представником його інтересів в суді суддею було відмовлено з мотивів відсутності в неї адвокатського посвідчення. Вважає, що мотиви відмови суперечать ст.59 Конституції України, Рішення Конституційного Суду України та висновку Конституційного Суду України по справі 2-248/2019 (5580/19) від 31 жовтня 2019 року щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії).
Вирішуючи питання щодо заявленого клопотання про залучення представника суд зазначає таке.
Положеннями ст.15 ЦПК України визначено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з ч.3, 4 ст.131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежено.
Відповідно до пп.11 п.16-1 Перехідних положень Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції з 1 січня 2019 року.
За нормами ч.1, 2 ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у ст.61 цього кодексу.
Згідно з ч.1 ст.62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної особи або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Питання щодо допуску до участі у цій справі представника позивача врегульовані процесуальним законом і пов`язуються з видом позовного провадження, за правилами якого проводиться розгляд справи.
За положеннями ч.2 ст.187 ЦПК України в ухвалі про відкриття провадження суд зазначає, серед іншого, за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.
Відповідно до ч.3 ст.274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову, значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з нормами ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене ля розгляду, зокрема малозначних справ. Для цілей цього кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні (ч.4 ст.19 ЦПК України).
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 грудня 2018 року у справі № 589/3937/17, справа може бути визнана малозначною лише за постановлення ухвали суду про віднесення її до категорії малозначних; справа не може бути малозначною в силу закону, якщо серед позовних вимог наявні вимоги немайнового характеру.
Таким чином, справа, яка містить серед позовних вимог вимоги немайнового характеру може бути визнана малозначною лише за постановлення ухвали суду про віднесення її до категорії малозначних.
При відкритті провадження у цій справі рішення про визнання справи малозначною суд не постановляв. Відкриваючи провадження у справі суд врахував наявність серед позовних вимог вимог немайнового характеру щодо визнання недостовірною інформації та зобов`язання розмістити спростування, значення справи для сторін з огляду на предмет спору, характер та обсяг доказів, які необхідно дослідити, та постановив відкрити загальне позовне провадження у справі.
У справах загального позовного провадження процесуальну участь як представників сторін осіб, які не мають статусу адвоката, процесуальний закон не передбачає.
Відтак, представником позивача у цій справі може бути виключно адвокат.
Зазначені вище положення Цивільного процесуального кодексу України чинні, неконституційними не визнані та не суперечать конституційній нормі щодо права особи на отримання професійної правничої допомоги. Законодавче закріплення доручення саме адвокатам представництва інтересів особи у справах, які не відносяться до категорії малозначних, внаслідок складності та істотності наслідків, покликане забезпечити дотримання прав а інтересів особи, їх належний захист та виконання завдань цивільного судочинства.
Беручи до уваги, що представник за довіреністю ОСОБА_3 не є особою, яка може здійснювати представництво інтересів позивача у цій справі, оскільки суду не надано доказів на підтвердження її повноважень як адвоката, в задоволенні клопотання про залучення до участі в розгляді справи в якості представника інтересів позивача ОСОБА_1 представника та захисника його інтересів в суді ОСОБА_3 належить відмовити.
За таких обставин суд вважає за необхідне відкласти підготовче засідання з метою надіслання позивачу копії ухвали про відмову у допуску ОСОБА_3 як його представника у цій справі та надання можливості реалізувати належне йому право на професійну правничу допомогу.
На підставі наведеного та керуючись ст.60, 62, 187, 260, 261, 277, 353 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у допуску ОСОБА_3 як представника позивача у цивільній справі № 569/4081/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Телеканал «Інтер» в особі керівника Шкуратової Катерини Іванівни про захист особистих немайнових прав, відшкодування моральної шкоди.
Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 , що він має право на професійну правничу допомогу адвоката, повноваження якого мають бути підтверджені довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Відкласти підготовче засідання на 12 годину 13 вересня 2021 року.
Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя