Провадження № 2/534/907/2021
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2021 року м. Полтава
Октябрський районний суд м.Полтави у складі:
головуючого судді Гальонкіної Ю.С.,
за участю секретаря судового засідання Кононенко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення завданої матеріальної та моральної шкоди,-
Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначила про те, що ОСОБА_1 , належить на праві спільної власності квартира АДРЕСА_4 .
Власником особового рахунку є позивач.
Відповідно до актів обстеження від 16.01.2019 року, 22.02.2019 року, 18.03.2019 року, 05.06.2019 року, 17.02.2020 року, 05.06.2020 року та 10.09.2020 року її квартиру було залито водою з вини відповідачів як власників квартири АДРЕСА_1 , що розташована поверхом вище в результаті чого відбулося підтоплення квартири. Як зазначено в акті обстеження від 10.09.2020 року в приміщенні ванної кімнати - руда пляма на побілуванні стелі та має місце відшарування штукатурки на стіні та стелі. Вказаними актами підтверджується, що затоплення квартири відбувалися з вини відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , хоча останні жоден з них не підписали не виклавши мотивів та підстав відмови.
На прохання добровільно відшкодувати збитки, завдані останніми залиттям квартири відповідачі відмовляються, тому позивачка звернулася до суду з відповідним позовом.
Ухвалою судді від 09 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.
Відповідачі повторно у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили.
Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 29.12.1997 року, яке видане відділом приватизації житла на підставі розпорядження (наказу) № 4291 від 29.12.1997 року.
Власником особового рахунку є позивачка ОСОБА_1
10 вересня 2020 року з квартири АДРЕСА_1 , яка розташована више поверхом над квартирою позивача власниками якої є відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сталося чергове залиття квартири АДРЕСА_4 .
Відповідно до актів обстеження, затверджених начальником КП «ЖЕО № 2» від 16.01.2019 року, 22.02.2019 року, 18.03.2019 року, 05.06.2019 року, 17.02.2020 року, 05.06.2020 року та 10.09.2020 року квартиру позивачки було залито водою з вини відповідачів як власників квартири АДРЕСА_1 , що розташована поверхом вище в результаті чого відбулося підтоплення квартири. У вищевказаних актах обстеження зазначено, що у приміщенні житлової кімнати позивачки має місце замокання вікна з підвіконником та дверей виходу на балкон, пошкодження штукатурки, в приміщенні ванної кімнати - руда пляма на побілуванні стелі та має місце відшарування штукатурки на стіні та стелі. Причиною залиття належної позивачу квартири, стало халатне користування сантехнічними приладами мешканцями квартири АДРЕСА_1 .
Вказаними актами підтверджується, що затоплення квартири відбувалися з вини відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , хоча останні жоден з них не підписали не виклавши мотивів та підстав відмови.
Крім того, в результаті залиття квартири з вини відповідачів, позивачу спричинено і моральну шкоду, яка полягає в порушенні права власності позивача, неможливості нормального користування ним, зокрема негативних емоціях та переживання з приводу пошкодження квартири водою, порушення звичайного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Хвилювання та думки про те, як відновити свою квартиру тримають позивача у постійній нервовій та психологічній напрузі. Крім того, залиття квартири позивача з квартири відповідача ставалося неодноразово, в квартирі відчувається сирість, запах плісені, що підтверджується наданими атами обстеження квартири за 2019, 2020 роки.
Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт.
Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Відповідно до частин 1 та 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Таким чином, цивільне законодавства в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, та, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Виходячи із визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладається обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.
Законодавством установлено, що відшкодування шкоди полягає у відшкодуванні затрат, необхідних для приведення пошкодженої речі у її попередній стан та у компенсації супутніх витрат, необхідних для такого відновлення.
Ураховуючи, що причиною залиття належної позивачу квартири АДРЕСА_4 , стало халатне користування сантехнічними приладами власниками квартири № 89 цього будинку, а тому відповідачі в силу закону мають нести відповідальність за спричинену шкоду, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Доказів того, що залиття належної позивачам квартири, відбулося з вини інших осіб та як наслідок відповідальність за спричинену шкоду має бути покладена не на відповідачів, суду не надано.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
У відповідності з роз`ясненнями, викладеними у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.
Визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної діями відповідача, суд виходить з того, що залиття квартири позивача завдало їй негативних емоцій та переживань щодо пошкодження майна та неможливості нормального користування ним і в свою чергу призвело до душевних страждань позивача, порушення її звичного способу життя. Враховуючи конкретні обставини справи, розмір, тривалість та характер заподіяних моральних страждань й виходячи із засад розумності й справедливості, суд надходить до висновку про стягнення з відповідачів моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.
Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
Враховуючи, що позивач при подачі позову до суду звільнений від сплати судового збору, то із відповідачів слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі, визначеному ЗУ Про судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 13, 81,141, 258, 263, 265, 273, 280, 354 ЦПК України, суд,-
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1681,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_6 .

Суддя Ю.С. Гальонкіна