УХВАЛА

про передачу подання за підсудністю

"20" липня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В. вивчивши матеріали цивільної справи за поданням приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Русецького Павла Сергійовича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України, боржник - ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Русецький Павло Сергійович звернулась до Дніпровського районного суду м.Києва з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Вказане подання було передано в провадження судді Гаврилової О.В. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до змісту ч.4 ст.441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Місце виконання рішення визначене статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Згідно подання, на виконанні приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Русецького П.С. перебуває виконавче провадження №64788059 з примусового виконання виконавчого листа №6-1863/10 виданого 25 січня 2021 року Новозаводським районним судом м.Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором 307 483,68 грн, судових витрат у вигляді витрат по справі третейського збору 100,00 грн.

Як убачається з матеріалів подання, відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області від 16 березня 2021 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Русецького П.С. від 10 березня 2021 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Даних про місцезнаходження майна боржника та отриманням нею доходу в Дніпровському районі м.Києва матеріали справи не містять.

Таким чином, звертаючись до Дніпровського районного суду м.Києва, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Русецького П.С. помилково виходив з того, що місце виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором 307 483,68 грн, судових витрат у вигляді витрат по справі третейського збору 100,00 грн виконується в Дніпровському районі м. Києва та не врахував вчинення виконавчих дій за місцем проживання боржника.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом(стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Аналізуючи вищевикладені доводи та враховуючи, що місцем виконання виконавчих дій не є місцезнаходження офісу приватного виконавця та беручи до уваги зареєстроване місце проживання боржника, суд приходить до висновку про передачу вказаного подання на розгляд до Шевченківського районного суду м.Києва.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 31, 353, 354, 441 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Русецького Павла Сергійовича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України, боржник - ОСОБА_1 - передати за підсудністю на розгляд до Шевченківського районного суду м.Києва (03057, м.Київ, вул. Дегтярівська, 31-А).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: