Справа № 308/5197/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

Головуючої судді - Бенца К.К.

при секретарі Курбатова Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ужгороді цивільну справу за первісною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: Ужгородська районна державна нотаріальна контора та Баранинська сільська рада про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті батька позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина за законом на належне йому нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, з належними до нього господарськими будівлями , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належали йому в порядку спадкування за законом після смерті його дружини ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак спадкові права на даний житловий будинок за життя не оформив, свідоцтво про право на спадщину не отримав. За життя батько позивача ОСОБА_3 не залишив заповіт. Позивач зазначає, що він та його брат ОСОБА_2 є спадкоємцями майна померлого батька за законом в рівних частках, спадщину за яким вони прийняли, так як були зареєстровані, постійно проживають та проживали на день смерті батька у цьому будинку. Позивач зазначає, що згідно довідки виданої Баранинською сільською радою 28.03.2016 року № 552 згідно рішення Ужгородської районної ради від 17 травня 1990 року будинок за адресою АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних долях.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 і після його смерті відкрилась спадщина на належне йому нерухоме майно, зокрема на житловий будинок. За життя ОСОБА_5 не залишив заповіт. Син померлого ОСОБА_5 ОСОБА_7 підтвердив, що спадщину після смерті батька не приймав, спадкові права у встановленому порядку не оформляв, заяв про поновлення строків на прийняття спадщини не подавав, не має претензій щодо оформлення прав на будинок у цілому на осіб, що є спадкоємцями ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вважає, що померлий ОСОБА_5 з місцем проживання спадкодавця не проживав, а відтак і сам не набув майнових прав . Вважає, що частка яка б мала належати спадкоємцям за померлим ОСОБА_5 ніким не прийняті і не успадковані і перейшли до матері позивача ОСОБА_4 , тобто Ѕ часина перейшла по заповіту , а інші Ѕ по закону.

Позивач зазначає ,що оскільки спірний будинок було збудовано до 01.07.2004 року, то державна реєстрація прав на нього не була обов`язковою, а відтак виникнення права власності на нього не залежить від державної реєстрації.

Посилаючись на те, що позивач є спадкоємцем майна померлого батька, спадщину за яким він прийняв, так як був зареєстрований, постійно проживає та проживав на день смерті батька у цьому будинку, на який відсутні правовстановлюючі документи, у зв`язку з чим нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок, правовстановлюючі документи на будинок відсутні, а оформлення та реєстрація права власності на будинок не можливі, а тому просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на Ѕ частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з наступного : житловий будинок Літ. А, гараж , Літ. Б. Вбиральня, Літ. В, Навіс Літ. Г., Сарай, Сарай Літ Д., Сарай літ. Ж. Огорожа, № 1-4.

До початку розгляду справи по суті відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Зустрічний позов обґрунтовує тими же мотивами і підставами з яких мотивовано первісний позов .

Позивач зазначає, що після смерті батька позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина за законом на належне йому нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, з належними до нього господарськими будівлями , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належали йому в порядку спадкування за законом після смерті його дружини ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак спадкові права на даний житловий будинок за життя не оформив, свідоцтво про право на спадщину не отримав. За життя батько позивача ОСОБА_3 не залишив заповіт. Позивач зазначає, що він та його брат ОСОБА_1 є спадкоємцями майна померлого батька за законом в рівних частках, спадщину за яким вони прийняли, так як були зареєстровані, постійно проживають та проживали на день смерті батька у цьому будинку. Позивач зазначає, що згідно довідки виданої Баранинською сільською радою 28.03.2016 року № 552 згідно рішення Ужгородської районної ради від 17 травня 1990 року будинок за адресою АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних долях.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 і після його смерті відкрилась спадщина на належне йому нерухоме майно, зокрема на житловий будинок. За життя ОСОБА_5 не залишив заповіт. Син померлого ОСОБА_5 ОСОБА_7 підтвердив, що спадщину після смерті батька не приймав, спадкові права у встановленому порядку не оформляв, заяв про поновлення строків на прийняття спадщини не подавав, не має претензій щодо оформлення прав на будинок у цілому на осіб, що є спадкоємцями ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вважає, що померлий ОСОБА_5 з місцем проживання спадкодавця не проживав, а відтак і сам не набув майнових прав . Вважає, що частка яка б мала належати спадкоємцям за померлим ОСОБА_5 ніким не прийняті і не успадковані і перейшли до матері позивача ОСОБА_4 , тобто Ѕ часина перейшла по заповіту , а інші Ѕ по закону.

Позивач зазначає ,що оскільки спірний будинок було збудовано до 01.07.2004 року, то державна реєстрація прав на нього не була обов`язковою, а відтак виникнення права власності на нього не залежить від державної реєстрації.

Посилаючись на те, що позивач є спадкоємцем майна померлого батька, спадщину за яким він прийняв, так як був зареєстрований, постійно проживає та проживав на день смерті батька у цьому будинку, на який відсутні правовстановлюючі документи, а оформлення та реєстрація права власності на будинок не можливі, а тому просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на Ѕ частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з наступного : житловий будинок Літ. А, гараж , Літ. Б. Вбиральня, Літ. В, Навіс Літ. Г., Сарай, Сарай Літ Д., Сарай літ. Ж. Огорожа, № 1-4.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) в судове засідання не зявився. Надав суду заяву відповідно до якої просить суд провести розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю, проти задоволення вимог зустрічного позову не заперечує.

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) в судове засідання не зявився. Надав суду заяву відповідно до якої просить суд провести розгляд справи без його участі. Зустрічні позовні вимоги підтримує повністю, проти задоволення вимог первісного позову не заперечує.

Представник третьої особи Ужгородської районної державної нотаріальної контори за первісним позовом в судове засідання не зявився. Надав суду заяву відповідно до якої просить суд провести розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи за первісним позовом - Баранинської сільської ради в судове засідання не зявився. Надав суду заяву відповідно до якої просить суд провести розгляд справи без його участі, питання позовних вимог залишають на розсуд суду.

29.08.2016 року позивач за первісним позовом подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

29.08.2016 року відповідач за первісним позовом подав до суду зустрічну позовну заяву.

08.02.2017 року позивач за зустрічним позовом подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

08.02.2017 року сільський голова Баранинської сільської ради подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника.

08.02.2017 року завідувач Ужгородської районної державної нотаріальної контори подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника.

26.06.2019 року завідувач Ужгородської районної державної нотаріальної контори подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника.

01.07.2021 року позивач за зустрічним позовом подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

01.07.2021 року позивач за первісним позовом подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:

05.08.2016 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі.

21.10.2017року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено судом відповідно до рішення виконавчого комітету ради народних депутатів Ужгородського району № 82 від 17.05.1990 року Про оформлення права власності на житлові будинки , які належать окремим громадянам вирішено оформити право власності на будинки окремим громадянам, зокрема ОСОБА_5 та ОСОБА_3 оформити право власності по Ѕ частці домоволодіння в АДРЕСА_2 та видати свідоцтво про право особистої власності .

Відповідно до довідки виданої сільським головою Баранинської сільської ради за № 552 від 28.03.2016 року житловий будинок який належав ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , згідно рішення ради народних депутатів Ужгородського району, від 17.05.1990 року № 82, присвоєно поштову адресу АДРЕСА_1 ( стара адреса АДРЕСА_2 ).

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого повторно 11.04.2016 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина до складу якої в тому числі входить Ѕ житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ( стара адреса АДРЕСА_2 ).

Доказів того, чи за життя ОСОБА_5 заповіт залишив чи ні суду не надано.

Відповідно до довідки виданої сільським головою Руськокомарівської сільської ради за № 379 від 05.05.2016 року ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 на території Руськокомарівської сільської ради не проживав і не був зареєстрований.

Відповідно до довідки виданої сільським головою Баранинської сільської ради за № 683 від 06.05.2016 року згідно облікових даних сільської ради ОСОБА_5 , станом на 23.08.1992 року не був зареєстрований на території ради.

Згідно заяви ОСОБА_7 посвідченої приватним нотаріусом Кішкін Д.В. від 09.05.2016 року після смерті батька ОСОБА_5 - ОСОБА_7 спадщину не приймав, оскільки постійно не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не подав нотаріусу (нотаріальній конторі) заяву про прийняття спадщини, фактично не вступив в управління або володіння спадковим майном.

Даних про наявність або відсутність інших спадкоємців , окрім ОСОБА_7 , після смерті ОСОБА_5 матеріали справи не містять.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданого 11.08.2005 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за законом до складу якої в тому числі входить Ѕ частина житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ( стара адреса АДРЕСА_2 ) , так як за життя ОСОБА_4 заповіт не залишила, що стверджується довідкою Баранинської сільської ради за № 651 від 19.04.2016 року.

Відповідно до довідки виданої сільським головою Баранинської сільської ради за № 655 від 19.04.2016 року на день смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та постійно проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 , разом з нею в будинку також зареєстровані: ОСОБА_3 чоловік, ОСОБА_2 син, ОСОБА_8 , - невістка, ОСОБА_1 - син, ОСОБА_9 - онук, ОСОБА_10 - онука, ОСОБА_11 - сестра, ОСОБА_7 - племінниця.

Враховуючи, що спадщина за померлою ОСОБА_4 відкрилася у 2005 році, тому до даних правовідносин слід застосовувати норми ЦК України 2004 року.

Відповідно до ст. ст. 1217 1219 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та припинились внаслідок його смерті, крім прав та обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

Із змісту ст. ст. 1223,1233 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 1, 5)

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК).

Як встановлено судом, ОСОБА_3 був чоловіком померлої ОСОБА_4 , що стверджується даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 8 від 25.04.2016 року.

Відповідно до довідки виданої сільським головою Баранинської сільської ради за № 679 від 26.04.2016 року згідно Погосподарського обліку сільської (книги № 2 Погосподарського обліку 1991-1995 р.р. та книги № 2 Погосподарського обліку 2001-2005 р.р.) ОСОБА_3 , 1947 р.н. та ОСОБА_3 , 1947 р.н. один і той самий чоловік, який був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та був Чоловіком ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 позивач за первісним позовом ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , копія навна в матеріалах справи .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , копія наявна в матеріалах справи.

Спадщину за померлою ОСОБА_4 прийняли в установлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини : чоловік ОСОБА_3 та сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , так як вони на день смерті спадкодавця були зареєстровані і постійно проживали із ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, що стверджується довідкою виданої сільським головою Баранинської сільської ради за № 655 від 19.04.2016 року.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Таким чином, спадщину за померлою ОСОБА_4 прийняли її чоловік ОСОБА_3 , син ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 в рівних частках , кожний по 1/6 частці.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 виданого повторно 26.04.2016 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за законом до складу якої в тому числі входить 1/6 частина житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ( стара адреса АДРЕСА_2 ) , так як за життя ОСОБА_3 заповіт не залишив, що стверджується довідкою Баранинської сільської ради за № 677 від 26.04.2016 року.

Відповідно до довідки виданої сільським головою Баранинської сільської ради за № 678 від 26.04.2016 року на день смерті ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та постійно проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1 , разом з ним в будинку також зареєстровані: ОСОБА_2 син, ОСОБА_8 , - невістка, ОСОБА_1 - син, ОСОБА_9 - онук, ОСОБА_10 - онука, ОСОБА_11 - сестра, ОСОБА_7 - племінниця.

Враховуючи, що спадщина за померлим ОСОБА_3 відкрилася у 2008 році, тому до даних правовідносин слід застосовувати норми ЦК України 2004 року.

Спадщину за померлим ОСОБА_3 прийняли в установлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини : сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , так як вони на день смерті спадкодавця були зареєстровані і постійно проживали із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, що стверджується довідкою виданої сільським головою Баранинської сільської ради за № 678 від 26.04.2016 року.

Згідно ч.1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Таким чином, спадщину за померлим ОСОБА_3 прийняли його син ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 в рівних частках , кожний по 1/12 частці.

Відповідно до ст. ст. 1217 1219 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та припинились внаслідок його смерті, крім прав та обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Із змісту ст. ст. 1223,1233 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 1, 5)

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК).

Cудам слід враховувати, що свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених ч. 2 ст. 1270, ст. 1276 ЦК, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини (п. 3 листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).

Таким чином, аналіз норм права що регламентують порядок оформлення права на спадщину, що відкрилась після 1 січня 2004 року передбачає звернення спадкоємця як за законом так і за заповітом до нотаріуса і видачі ним відповідного свідоцтва.

Відповідно до абз. 2-3 п. 23 Постанови пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 3.1 Роз`яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до п. 3.1 Роз`яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.

Крім того, порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється:

- оформлення свідоцтва на право власності на об`єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними;

- по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Вищевикладене зазначене у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Судом встановлено, що в матеріалах справи наявна відмова державного нотаріуса Ужгородської районної нотаріальної контори за № 281 від 2016 року у видачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок в АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 та ст. 392 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Позивачу за первісним позовом та позивачу за зустрічним позовом у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, тобто порушено їх цивільне право на отримання спадщини, яке згідно до ст.16 ЦК України підлягає судовому захисту шляхом визнання права на спадкове майно, що узгоджується із правовою позицією Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ викладеному у листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Відповідно до ст.19 Закону України Про реєстрацію речових прав державна реєстрація прав може проводитися на підставі рішення суду.

Отже ОСОБА_1 є власником ј частки житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування , а саме 1/6 частки прийняв в порядку спадкування за померлою матір`ю ОСОБА_4 + 1/12 частки прийняв в порядку спадкування за померлим батьком ОСОБА_3 , а відтак первісні позовні вимоги підлягають до частковоо задоволення з підстав та мотивів викладених вище.

Разом з тим, ОСОБА_2 є власником ј частки житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування , а саме 1/6 частки прийняв в порядку спадкування за померлою матір`ю ОСОБА_4 + 1/12 частки прийняв в порядку спадкування за померлим батьком ОСОБА_3 , а відтак зустрічні позовні вимоги підлягають до частковоо задоволення з підстав та мотивів викладених вище.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст.81ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом, як спадкоємці за законом після смерті батька успадкували по 1/12 частки будинковолодіння з надвірними спорудами за адресою : АДРЕСА_1 , та оскільки вони прийняли по 1/6 частці будинковолодіння в порядку спадкування за матір`ю , інших спадкоємців, які б претендували на дане спадкове майно у спадщині не має, приймаючи до уваги, що відповідно до діючого законодавства позивач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом мають право на спадкування за законом на майно, яке належало спадкодавцю, через відсутність правовстановлюючих документів позивачі позбавлені можливості прийняти спадщину в установленому законом порядку, визнати за позивачем первісного позову ОСОБА_1 1/4 (1/6 + 1/12 =1/4) частину домоволодіння з надвірними спорудами за адресою : АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом та за позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 1/4 (1/6 + 1/12 =1/4) частину домоволодіння з надвірними спорудами за адресою : АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом, задовольняючи первісні та зустрічні позовні вимоги частково.

Керуючись ст.ст.12,76,81,141,259,263-265,268, 272 273, 352,354ЦПК України,суд,

У Х В А Л И В:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: Ужгородська районна державна нотаріальна контора та Баранинська сільська рада про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (код НОМЕР_6 ) право власності на 1/4 частину домоволодіння з надвірними спорудами за адресою : АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом .

В решті позовних вимог за первісним позовом відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 (код НОМЕР_7 ) право власності на 1/4 частину домоволодіння з надвірними спорудами за адресою : АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом .

В решті позовних вимог за зустрічним позовом відмовити.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Учасники справи:

Позивач за первісним позовом ( відповідач за зустрічним позовом) : ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_3 )

Відповідач за первісним позовом ( позивач за зустрічним позовом) : ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації АДРЕСА_3 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Ужгородська районна державна нотаріальна контора м. Ужгород, вул. Собранецька, 47, 88017.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Баранинська сільська рада Ужгородського району (с. Баранинці, вул. Центральна, 42 , Ужгородського району , 89425)

Дата складання повного тексту судового рішення - 09.07.2021 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Бенца К.К.