Головуючий суду 1 інстанції - Юзефович І.О.
Доповідач -Карташов О.Ю.
Провадження № 22-ц/810/11/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Коновалова В.А., Луганська В.М.

за участю секретаря судового засідання Семенової М.О.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»

відповідач ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»

на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 жовтня 2020 року, ухвалене у складі судді Юзефовича І.О., в залі судових засідань Сєвєродонецького міського суду Луганської області в м. Сєвєродонецьк

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» м. Київ до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову заначив, що 26.01.2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») (надалі - Банк) та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № CM-SME900/004/2007, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в розмірі 230 000 доларів США.

Для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 26.01.2007 між Банком та відповідачем укладено Договір іпотеки № PM-SME900/004/2007. Відповідно до п. 3.1 Договору іпотеки, предметом Іпотеки є будівля автомийки легкового транспорту та закусочної з мансардою, загальною площею 368,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

08.03.2011 між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - (надалі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Крім того, 18.03.2011 між Банком та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено Договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло статусу іпотекодержателя відносно Предмета іпотеки.

05.02.2013 Сєвєродонецьким міським судом Луганської області ухвалено рішення по справі № 2-133/11 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Сєвєродонецьке підприємство «Хімпоставка» про стягнення на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором № CM-SME900/004/2007 від 26.01.2007 року у розмірі 1720823,28 грн.

08.09.2017 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено Договір факторингу, відповідно до якого право вимоги за Кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Також, 26.12.2017 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення прав за договорами іпотеки, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло статусу іпотекодержателя предмета іпотеки.

01.07.2019 Сєвєродонецьким міським судом Луганської області було замінено стягувана ТОВ «ОТП Факторинг Україна» його правонаступником - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», згідно виданих виконавчих листів по справі № 2-133/11.

У зв`язку з тим, що після ухвалення рішення суду від 05.02.2013 по справі № 2-133/11 зобов`язання за кредитом не виконано, заборгованість не погашена та станом на дату подачі даного позову складає 1720823,28грн, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», як кредитор та іпотекодержатель звернувся до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки.

18.07.2019 ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» стало відомо з телефонної розмови, що іпотекодавець ОСОБА_4 помер. Згідно інформаційної довідки від 22.07.2019, власником предмета іпотеки є відповідач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 29.10.2014 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховим С.О.

Відповідно до п.6.4.1 Договору іпотеки сторони дійшли згоди, що іпотекодержателю належить право від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому чинним законодавством України.

У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з позовом і просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CM-SME900/004/2007 від 26.01.2007 в розмірі 1720823,28грн, звернути стягнення на предмет іпотеки - будівлю автомийки легкового транспорту та закусочної з мансардою, загальною площею 368,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 29.10.2014 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховим С.О., шляхом надання ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» права продажу предмета іпотеки від свого імені буд-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», за ціною, встановленою на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

17.02.2020 ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» подало до суду заяву про зміну предмету позову, в якій просило в рахунок погашення заборгованості за кредитном договором № CM-SME900/004/2007 від 26.01.2007 в розмірі 1720823,28грн, звернути стягнення на предмет іпотеки - будівлю автомийки легкового транспорту та закусочної з мансардою, загальною площею 368,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 29.10.2014 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховим С.О., шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій згідно ЗУ «Про виконавче провадження».

25.05.2020 ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було подано до суду заяву про доповнення підстав позову, в якій зазначило, що у разі порушення іпотекодавцем будь-яких із його зобов`язань за статтею 5 Договору іпотеки, іпотекодержатель має право на негайне виконання боржником боргових зобов`язань за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки. Відтак, після прийняття спадщини, відповідач, який набув статус іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки, в порушення п. 5.2 Договору іпотеки не повідомив іпотекодержателя про зміну документів, які підтверджують право власності на предмет іпотеки.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 жовтня 2020 року у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» після того, як 18.07.2019 року дізналося про смерть іпотекодавця ОСОБА_4 і набуття спадкоємцем ОСОБА_1 предмета іпотеки повинно було надіслати новому іпотекодавцю - відповідачу Іпотечне повідомлення. Проте позивач не довів факту пред`явлення вимоги кредитодавцем до спадкоємця та в матеріалах справи відсутня інформація щодо направлення позивачем вимоги про погашення боргу та звільнення предмета іпотеки відповідачу ОСОБА_1 , що позбавляє позивача права відповідної вимоги до спадкоємця. У зв`язку з вищевикладеним, суд вважав, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 жовтня 2020 року та задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», як іпотекодержатель при невиконанні ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», не позбавлена можливості захисту своїх порушених прав в судовому порядку, шляхом подання позову про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Представником відповідача ОСОБА_5 подано відзив на апеляційну скаргу, у якому він просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 надав пояснення, в яких зазначив, що суд першої інстанції правомірно вирішив цей спір, правильно застосувавши норми матеріального й процесуального права.

Представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 1- 4 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п. 1-5 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Встановлено, що 26.01.2007 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 було укладено договір майнової поруки (іпотеки) № PM-SME900/004/2007, відповідно до умов якого відповідач несе перед ЗАТ «ОТП Банк» відповідальність за неналежне виконання ОСОБА_2 умов зазначеного кредитного договору. При цьому предметом іпотеки є будівля автомийки легкового транспорту та закусочної з мансардою, загальною площею 368,7 м2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

У відповідності до договору про відступлення права вимоги, укладеного 26.12.2017 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія», останнє набуло право вимоги за кредитним договором № СМ-SME900/004/2007 від 26.01.2007.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16.05.2013 позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на нерухоме майно задоволені частково. Зазначеним рішенням було звернуто стягнення на нерухоме майно - будівлю авто мийки легкового транспорту та закусочної з мансардою загальною площею 368,7 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , та є предметом іпотеки за договором іпотеки №СМ-SME-900/004/2007 від 26.01.2007, на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № СМ-SME-900/004/2007 від 26.01.2007 в розмірі 2470832грн. 28 коп., шляхом її продажу на прилюдних торгах з початковою ціною предмету іпотеки не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, встановленої на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

18.06.2013 Апеляційний суд Луганської області скасував рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16.05.2013 та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на нерухоме майно було відмовлено.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 28.04.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сєвєродонецьку Луганської області.

29.10.2014 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховим С.О. було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на будівлі автомийки легкового транспорту та закусочної з мансардою, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , спадкова справа № 47/2014, зареєстровано в реєстрі за № 2127.

Згідно з копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №174584013 від 22.07.2019, ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.10.2014 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховим С.О., належить право власності на будівлю автомийки легкового транспорту та закусочної з мансардою за адресою: АДРЕСА_1 .

Оцінюючи аргументи учасників справи та висновки суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає.

Приписи статей 1281 і 1282 ЦК України та статті 23 Закону України «Про іпотеку» регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема і в зобов`язаннях, забезпечених іпотекою. За змістом цих приписів: 1) у разі переходу права власності на предмет іпотеки у порядку спадкування право іпотеки є чинним для спадкоємця; 2) спадкоємець, до якого перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця; 3) спадкоємець (фізична особа) не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником такий спадкоємець відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки; 4) спадкоємець зобов`язаний повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про борги останнього; 5) кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом 6 місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги; 6) наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги.

Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає підстави для припинення іпотеки, серед яких немає такої як смерть іпотекодавця, оскільки за змістом частини першої статті 1282 ЦК України та частини першої статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, який як спадкоємець набуває статус іпотекодавця. Відтак, іпотека у зв`язку з фактом набуття її предмета у власність спадкоємцями боржника-іпотекодавця не припиняється.

Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою.

Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відтак, визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін.

Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України та частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» право застави (зокрема, іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань.

Вказаний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18).

Таким чином, 26.12.2017 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення прав за договором іпотеки, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло статусу іпотекодержателя предмета іпотеки, тобто, позивач набув право вимоги до відповідача щодо предмета іпотеки, проте скористався цим правом лише у 2019 році з пропуском строку, передбаченого статтею 1281 ЦК України - один рік від настання строку вимоги.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволенню не підлягають

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п.2 ч.1 ст. 374ЦПК України).

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ст. 376 ЦПК України).

З урахуванням зазначеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити частково.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 жовтня 2020 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 23 березня 2021 року.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.М. Луганська