ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року

м. Харків

Справа № 953/16688/19

Провадження № 22-ц/818/3695/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Хорошевський О.М.

суддів - Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група»,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2020 року, постановлене суддею Губська Я. В., у праві за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про виплату страхового відшкодування,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на її користь грошові кошти у розмірі 100138,15 грн. та судові витрати.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про виплату страхового відшкодування - задоволено частково.

Представник позивачки адвокат Боденко Д.О. звернувся до суду з письмовою заявою, відповідно до якої просить ухвалити додаткове рішення по справі, про стягнення з ПрАТ «СК`УСГ» на її користь понесені судові витрати на правничу допомогу у сумі 17000,00 грн. та витрати понесені за проведення експертизи у сумі 7035,60 грн.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2020 року вимоги представника ОСОБА_1 - адвоката Боденка Д.О. задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» понесені судові витрати на правничу допомогу та на підготовку експрертного висновку на замовлення сторони у сумі 19228,48 грн.

Постановляючи додаткове рішення щодо судових витрат, понесених на оплату правничої допомоги, суд виходив з того, що позов задоволений частково, на 80%, а саме судом відмовлено в частині стягнення суми ПДВ, яке дорівнює 20% від основної суми збитків, тому суд дійшов висновку, що вимога представника позивача про стягнення витрат на правову допомогу з відповідача підлягає частковому задоволенню - в сумі 13 600 грн. Також взято до уваги висновки експертного дослідження та стягнуто 5628,48 грн пропорційно задоволених позовних вимог.

В апеляційній скарзі ПрАТ «СК «Українська страхова група» просить додаткове рішення суду першої інстанції змінити в частині стягнутих коштів на правничу допомогу зменшивши їх до 7408,50 грн.

Апелянт посилається на те, що додаткове рішення є необгрунтованим. Сума витрат на правничу допомогу не є співмірною, оскільки дана справа не є складною, а спектр робіт, що був проведений адвокатом у суді першої інстанції є надуманим задля збільшення свого гонорару.

Також, відповідач вважає, що не було необхідності отримувати двічі консультацію, а також двічі опрацьовувати законодавчу базу, що регулює спірні правовідносини.

Крім того, звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а за правилами п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Посилаючись на мотивувальну частину постанови Харківського апеляційного суду від 23 березня 2021 року у вказаній справі якою зазначено: «...Так, позов заявлено на суму 100138,15 грн, задоволено позов в сумі 49453,70 грн, що складає 49,39%, відмовлено в задоволенні позову на суму, яка складає 50,61%».

Враховуючи наведене відповідач вважає, що судові витрати на правничу допомогу також мають бути задоволені пропорційно, а саме на 49,39% суми, понесеної позивачем по їх оплаті, тобто 17 000,00 грн. (загальний розмір) - 1 000 (повторна усна консультація - 500 (повторне опрацювання законодавчої бази) - 500 (складання заяви про виплату страхового відшкодування) *49,39% = 7408,50 грн.

В іншій частині додаткове рішення не оскаржується та не переглядається.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Боденко Д.О. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Пунктом 12 статті 2 ЦПК України встановлено, що одним з основних принципів цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно частини 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Доводи апеляційної скарги зводиться до неспівмірності обсягу наданих адвокатом послуг складності справи та необхідності визначення розміру судових витрат, що підлягають стягненню з відповідача з урахуванням змін внесених до оскаржуваного рішення суду першої інстанції постановою Харківського апеляційного суду від 23 березня 2021 року.

Посилання апеляційної скарги на те, що не було необхідності для проведення повторної консультації та двічі опрацьовувати законодавчу бузу не можна вважати обгрунтованими, оскільки у позивачки було два представника, що підтверджено матеріалами справи.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року, № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Позивачем до позовної заяви було додано попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат з якого вбачається, що орієнтовна сума витрат позивача на правову допомогу становить 9 500 грн., що підлягає розгляду судом, при вирішенні питання про розподіл судових витрат по цивільній справі. В обґрунтування клопотання про стягнення судових витрат представником позивача надано копії: договору про надання правової допомоги №б/н від 06.02.2020 року із адвокатом Боденко Дмитром Олександровичем; додаток №1 до договору про надання правової допомоги №б/н від 06.02.2020 року; детальний опис робіт (наданих послуг) від 11.11.2020 р., виконаних адвокатом Боденко Д.О. на виконання умов договору про надання правової допомоги №б/н від 06.02.2020 року; акт прийому-передачі наданих послуг від 11.11.2020 р. до договору про надання правової допомоги №б/н від 06.02.2020 року; квитанція АТ КБ «Приватбанк» від 12.11.2020 р. № 0.0..1 про сплату 10 000,00 грн. ОСОБА_1 на рахунок адвоката Боденка Д.О. з призначенням платежу - оплата послуг адвоката відповідно до договору про надання правової допомоги №б/н від 06.02.2020 року; угоду про суму гонорару від 02.01.2019р. з АБ «Беженського»; акт прийому-передачі наданих послуг від 12.11.2020 р. до Договору про надання правової допомоги б/н від 02.01.2019р.; детальний опис робіт (наданих послуг) від 12.11.2020р. виконаних адвокатом Беженським А.В. на виконання умов договору про надання правової допомоги б/н від 02.01.2019р.; квитанція № 0.0..1 від 12.11.2020р. про сплату 7 000,00 грн. ОСОБА_1 на рахунок АБ «Беженського» з призначенням платежу - оплата послуг адвоката відповідно до договору про надання правової допомоги №б/н від 02.01.2019 року.

Посилання апеляційної скарги на постанову Харківського апеляційного суду від 23.03.2021 якою змінено рішення суду першої інстанції не можна взяти до уваги, оскільки на час ухвалення додаткового рішення постанови не існувало, а тому вона не може бути підставою для скасування.

Враховуючи викладене, судова колегія звертає увагу, що апелянт не позбавлений можливості звернутись до апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення для вирішення питання судових витрат понесених на правничу допомогу.

Оскільки витрати на правничу допомогу на час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення судом першої інстанції підтверджені належним чином, судова колегія не знаходить підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування додаткового рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, додаткове рішення не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.367,368,374,375,381,382 ЦПКУкраїни, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» залишити без задоволення.

Додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді: О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 19.07.2021.