Справа № 216/4017/21
Провадження № 2-з/216/83/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченко Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що заявник звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до акціонерного товариства «Альфа-Банк» про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме: нежилого приміщення, вбудованого в перший поверх та підвал триповерхового житлового будинку, загальною площею 314,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить їй на праві власності.

Акціонерне товариство «Альфа-Банк» та державний реєстратор Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Лесько Олександр Васильович протиправно заволоділи її майном шляхом внесення в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно запису про зміну власника нерухомого майна, чим завдали шкоди її охоронюваний законом інтересам. В даний час існує ризик, що акціонерне товариство «Альфа-Банк» може на власний розсуд розпорядитися майном, що в майбутньому може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, тому просить суд накласти заборону на вчинення будь-яких дій зі спірним майном, направлених на зміну права власності на зазначене майно, а також будь-яких інших дій, направлених на можливість володіння та розпорядження спірним майном.

Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що в провадженні суду з 01.07.2021 знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Альфа-Банк» про витребування з чужого незаконного володіння майна, яке складається з нежилого приміщення, вбудованого в перший поверх та підвал триповерхового житлового будинку, загальною площею 314,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

Арешт майна це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Вказаний висновок узгоджений з постановою Верховного Суду від 19.02.2021 у справі № 643/12369/19.

Згідно ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи зазначені вище обставини, суд приходить до висновку, що на даний час є всі підстави припускати, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в подальшому, а отже застосування вказаних заходів відповідатиме їх призначенню та меті застосування.

Обираючи вид забезпечення позову, суд враховує інтереси сторін та інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, а також з урахуванням підстав та змісту позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову, дійшов висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, шляхом заборони відчуження спірного майна, без позбавлення права власності майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити відчуження нежилого приміщення, вбудованого в перший поверх та підвал триповерхового житлового будинку, загальною площею 314,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності акціонерному товариству «Альфа-Банк».

В іншій частині заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.В.Онопченко