Справа № 738/376/21
№ провадження 2/738/200/2021
ЗАОЧНЕ Р I Ш Е H H Я
I М Е H Е М У К Р А Ї H И
20 липня 2021 року м. Мена
Менський районний суд Чернiгiвської областi у складi:
головуючого судді Слісаря А.В.
секретаря Минець П.Д.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянув у вiдкритому судовому засiданнi цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах якої діє ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіверський край» про розірвання договорів оренди земельних ділянок та стягнення заборгованості по виплаті орендної плати,
Ухвалою суду від 21 квітня 2021 року позов прийнятий до розгляду та відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі з врахування клопотання про збільшення позовних вимог та просила його задовольнити з підстав наведених у позові.
Представник відповідача у судове засідання двічі не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином. До суду надіслав заяву про перенесення судового засідання, але суд наведені у заяві причини вважає не поважними та вирішив розглянути справу за відсутності представника відповідача зважаючи на наступне. У п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України зазначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів(постановляє заочне рішення). Так, у заяві від 13.05.2021 року, представник відповідача просив відкласти розгляд справи, оскільки лише 11.05.21 р. він дізнався про розгляд справи, а тому бажає взяти участь у судовому засіданні та має намір звернутися до адвоката за правничою допомогою. Щоб не порушити право на захист відповідача, суд задовольнив заяву та відклав розгляд справи більш ніж на два місяця. Однак, представник відповідача вдруге не з`явився у судове засідання 20.07.2021 р. надіславши заяву про відкладення розгляду справи, оскільки він у цей день буде перебувати у відпустці поза межами України та вказує, що вже придбана путівка, а тому неможливо перенести дати вильоту. При цьому посилаючись на путівку, представник відповідача не надав суду її копії для підтвердження причини неможливості з`явитися у судове засідання. Крім того, представник відповідача у заяві вказує що він підготував відзив на позов з доданими документами які мають значення для вирішення справи, однак цей відзив ні суду, ні позивачу не надсилав. З огляду на вказане, суд вважає, що представник відповідача затягує розгляд справи посилаючись на підстави, які не підтверджує жодним чином, а тому суд прийшов до висновку про можливість розглянути справу без участі представника відповідача.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без поважних причин, відзив не подав, за згодою представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши вступне слово представника позивача та дослідивши докази, які містяться у матеріалах справи, приходить до наступного висновку.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,31 га розташованої на території Бірківської сільської ради Менського району Чернігівської області, що підтверджується Державним актом на право власності на землю, серії IV-ЧН № 010140 виданого 19 грудня 2002 року на підставі розпорядження № 259 Менської районної державної адміністрації від 28 серпня 2002 року(а.с.9).
Згідно п. 10 Договорів оренди землі, орендна плата вноситься орендарем не пізніше 20 січня, наступного за роком, за який вноситься орендна плата.
З письмових вимог, які містяться у матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_2 зверталася до ТОВ «Сіверський край» з вимогою розірвати вище вказані договори оренди землі у зв`язку з несплатою орендної плати. Вказані вимоги надсилалися ТОВ «Сіверський край», що підтверджується відміткою установи поштового зв`язку на опису вкладення та трекінгом(27-34).
Отже, з вище наведеного вбачається, що позивач передавши в оренду належні їй на праві власності земельні ділянки, розраховувала отримувати від орендаря відповідача по справі, орендну плату, а також виконання інших умов договорів, однак відповідач не виконав умови договорів та не сплачував орендну плату, а тому позивач зверталася у зв`язку з цим до відповідача з вимогою розірвати вказані договори у зв`язку з несплатою орендної плати. При цьому, представник відповідача не надав суду доказів щодо сплати орендної плати, а тому суд вважає що обставини викладені у позовній заяві та підтримані представником позивача у судовому засіданні, відповідають дійсності.
У п. 36 Договорів оренди землі передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає їх використанню, а також з інших підстав, визначених законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частин першої та другої ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Статтею 2 ЗУ «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договорів, передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Згідно зі ст. 13 ЗУ «Про оренду землі» у зазначеній редакції, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договорів, істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Згідно з положеннями статей 21, 22 ЗУ «Про оренду землі» у вказаній редакції, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.
Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі.
Частиною першою ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договорів, визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Відповідно до пункту «д» частини першої ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.
Згідно зі статтями 13, 15, 21 ЗУ «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.
Отже, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів про виплату позивачу орендної плати за 2019 та 2020 роки, та зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги у частині розірвання Договорів оренди землі є обгрунтованими та їх необхідно задовольнити.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача орендної плати за 2019 та 2020 роки, суд приходить до наступного висновку.
У п. 9 Договорів оренди землі передбачений розмір орендної плати яка встановлюється за рік. Сума орендної плати складає 2137,07 грн., 1781,26 грн. та 2372,69 грн. за кожним договором окремо.
З Договорів оренди землі вбачається, що два з них були укладені 21 травня 2019 року, а один 20 травня 2019 року.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно покласти на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. При цьому, суд бере до уваги, що позивач звертаючись до суду сплатила 2724,00 грн. судового збору за позовні вимоги про розірвання договорів оренди землі, а в подальшому збільшивши позовні вимоги, просила стягнути орендну плату і за цю вимогу доплатила судовий збір у розмірі 908,00 грн. Вирішуючи спір, суд прийшов до висновку про задоволення позову у частині розірвання договорів оренди землі у повному обсязі, а вимоги про стягнення орендної плати частково, тому суд вважає, що судові витрати у розмірі 908,00 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_2 в інтересах якої діє ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіверський край» про розірвання договорів оренди земельних ділянок та стягнення заборгованості по виплаті орендної плати задовольнити частково.
У решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвали суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне заочне рішення складене 23.07.2021 р.
Суддя А.В. Слісар