ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5921/21 Справа № 180/1838/20 Суддя у 1-й інстанції - Янжула О. С. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дочку

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 16 березня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2020 року ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дочку. Просили суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , у зв`язку з навчанням у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення нею навчання, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду (а.с.1-2).

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 16 березня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дочку - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, на час навчання, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_3 23-х річного віку, починаючи стягнення з 18 листопада 2020 року. Допущено рішення суду негайному виконанню в межах місячної суми стягнення аліментів. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 908 гривень (а.с.46-50).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив, рішення суду скасувати та відмовити в задоволені позову (а.с.56-60).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що суд першої інстанції неправильно дослідив доказ наданий відповідачем, а саме договір дарування, відповідно до якого, позивач не буде пред`являти претензії до батька, відповідача по справі, щодо аліментів на виховання дитини у зв`язку передачею у її власність вищевказаного нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Судом 1 інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 24 липня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є: батьком- ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_1 (а.с. 7).

Як встановлено у судовому засіданні, що також не заперечуються відповідачем по справі, з 01 вересня 2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у державному вищому навчальному закладі "Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана». На даний час вона є студенткою другого курсу, факультету міжнародної економіки і менеджменту, денної форми навчання, на контрактній основі. Очікуваний термін закінчення нею навчання до 30 червня 2023 року, що підтверджується довідкою № 31723 від 23 жовтня 2020 року (а.с. 9) та Договором № 193229 про надання освітніх послуг від 27 серпня 2019 року, укладеного між закладом вищої освіти - Державним вищим навчальним закладом "Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» та фізичною особою - ОСОБА_1 (а.с. 8).

Як зазначає позивач у позові, у зв`язку з навчанням у м. Києві їх донька оселилася у гуртожитку, а під час карантину та канікул, проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні.

За відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб Святошинської РДА, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 19.09.2019 року по теперішній час, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 20.09.2019 року (а.с. 10).

Донька сторін - ОСОБА_3 продовжує навчання, у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги свого батька.

Відповідач має змогу сплачувати аліменти на повнолітню доньку у зв`язку з її навчанням, оскільки є працездатною особою, на даний час працює та отримує стабільний заробіток, в той же час суд 1 інстанції враховув, що на утриманні відповідача знаходиться ще одна неповнолітня дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від шлюбу з іншою жінкою, яка є інвалідом з дитинства, має захворювання серця, у зв`язку з чим його дружина не має змоги працювати, оскільки здійснює догляд за дитиною, а постійне лікування доньки, потребує великих фінансових затрат, які фактично покладаються на відповідача, як на єдиного члена сім`ї.

Відповідно до довідки № 26 від 25.11.2020 року, наданої відповідачем до складу сім`ї останнього входять: він сам, його дружина - ОСОБА_5 та їх донька ОСОБА_4 , які на даний час проживають за адресою: АДРЕСА_2 . Доказів того, що ОСОБА_6 входить до складу його сім`ї і проживає разом із ними, та знаходиться на його утриманні, суду не надано.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції керувався положеннями ст. 199 СК України та виходив із їх законності та обґрунтованості, визначивши розмір, що підлягає стягненню 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно.

Проте погодитися з таким висновком суду, колегія суддів не може.

За змістом статті 180 Сімейного кодексу (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Разом з тим, частинами 1 та 2 ст. 190 СК України передбачено, що той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Такий договір нотаріально посвідчується. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Якщо дитина досягла чотирнадцяти років, вона бере участь в укладенні цього договору. Набувачем права власності на нерухоме майно є сама дитина або дитина і той із батьків, з ким вона проживає, на праві спільної часткової власності на це майно. У разі укладення такого договору той із батьків, з ким проживає дитина, зобов`язується самостійно утримувати її.

Таким чином, положення зазначеної статті застосовуються виключно з метою припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно.

Апеляційним судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 28 травня 2012 року, посвідченого Марганецькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, останній передав у власність доньки - ОСОБА_3 , в рахунок сплати аліментів квартиру АДРЕСА_3 .

З заяви ОСОБА_1 , засвідченої державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Ковтюх А.В. вбачається, що остання, як мати малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своєю заявою повідомляла, що згідно Договору дарування від 28.05.2012 року, нотаріально посвідченого, її малолітня донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набула право власності на квартиру АДРЕСА_3 , у зв`язку з чим вона, на підставі ст. 190 Сімейного Кодексу України стверджує, що не буде пред`являти претензії до батька дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо аліментів на виховання дитини, у зв`язку з передачею у її власність вищезазначеного нерухомого майна.

Таким чином, позивач своєю заявою відмовилася від стягнення аліментів з відповідача на утримання їхньої дитини.

При цьому, зі змісту вказаного договору не вбачається будь-яких застережень стосовно, яких саме аліментних зобов`язань він стосується припиненням права позивачки на одержання аліментів до досягнення повноліття чи то на час навчання.

А згідно ст. 201 СК України, до правовідносин щодо обв`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина відповідно до вимог ст.199 СК України, застосовуються положення ст 190 СК України.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції, що посилання відповідача, на те, що він 28 травня 2012 року, за договором дарування передав у власність доньки квартиру не є підставою для відмови у позові є помилковими.

Згідно п.п.1,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухвалення нового про залишення позову без задоволення.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює або ухвалює нове рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судовий витрат.

Керуючись ст. 259, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 16 березня 2021 року скасувати.

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дочки, - відмовити.

Компенсувати ОСОБА_2 за рахунок державки в порядку передбаченому Кабінетом Міністрів України судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1362 гн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: