Справа № 428/1861/21
Провадження № 2/428/805/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 та з того часу вона залишилася одна. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_4 . ОСОБА_3 важко перенесла смерть чоловіка, тому вони з нею вирішили почати мешкати разом, щоб підтримувати один одного та допомагати друг другу. Крім цього, у ОСОБА_3 був син - ОСОБА_5 . ОСОБА_5 був інвалідом дитинства, перебував на групі та у зв`язку з цим потребував сторонньої допомоги, вона разом з ОСОБА_3 здійснювали догляд за ним, періодично лікували його за призначенням лікарів. ОСОБА_3 дуже хвилювалася за свого сина, в неї була важка хвороба і тому вона дуже просила позивача піклуватися про її сина, крім цього, вона була його хрещеною. Вони разом проживали з 2002 року, вели спільне господарство, мали спільний побут, бюджет й тому стали друг для друга вже рідними людьми. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла. Організацією похорон ОСОБА_3 займалася позивач. З листопада 2013 року позивач та ОСОБА_5 почали проживати разом однією родиною як тітка та племінник в її квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач піклувалася про ОСОБА_5 , займалася його періодичним лікуванням, оформлювала/переоформлювала його пенсії, групу та все необхідне.

В грудні 2014 року позивач оформила на ім`я ОСОБА_5 кімнату у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач займалася оформленням документів та виступала у цій угоді як представник ОСОБА_5 . Весь цей час саме вона займалася утриманням даної кімнати, сплачувала за неї комунальні платежі, доглядала за нею. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер. Організацією похорон ОСОБА_5 займалася ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_5 залишилася спадщина, а саме: кімната у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 .

03.02.2021 позивач звернулася до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малахова Сергія Олексійовича із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 03.02.2021 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малаховим С.О. було надано роз`яснення про те, що згідно зі ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяви про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ст. 1272 ЦК України). На момент звернення ОСОБА_1 до нотаріуса спадщина спадкоємцем не була прийнята, так як порушений строк для її прийняття, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України, крім того відсутні докази підтвердження родинних зв`язків ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_5 . Отже, рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до суду з позовом про поновлення строку прийняття спадщини, встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем.

Позивач просить встановити юридичний факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в період з листопада 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 (день смерті ОСОБА_5 ) проживали однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнати за ОСОБА_1 як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 право власності на спадкове майно, а саме на 18/100 часток житлового приміщення у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Додатково пояснила, що кімнату у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , купувала вона, оформила на ОСОБА_5 . Вони проживали як одна родина, ОСОБА_5 потребував стороннього догляду, оскільки був інвалідом дитинства.

Представник відповідача Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області Шарнікова І.І. в судове засідання не з`явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала письмову заяву про проведення судового засідання за її відсутності та зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує.

На підставі клопотання позивача, яке було задоволено судом, до початку підготовчого засідання було витребувано у Приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малахова С.О. копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На підставі клопотання позивача, яке було задоволено судом, у судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що позивач товаришувала з ОСОБА_3 , вони проживали разом, а потім ОСОБА_3 померла. Спочатку ОСОБА_8 проживала у ОСОБА_9 . В листопаді 2013 року ОСОБА_3 померла, тому позивач разом з сином ОСОБА_3 - ОСОБА_5 переїхали до неї за адресою: АДРЕСА_1 . Свідок спілкувалася з ОСОБА_8 , була у неї дома. ОСОБА_10 проживав з позивачем як член сім`ї. У ОСОБА_8 двоє своїх дітей, вони обурювались тим, що ОСОБА_10 жив у їх матері. Вона та ОСОБА_3 разом купували ОСОБА_10 їжу, одяг, отримували його пенсію. Він потребував стороннього догляду, у нього були психічні розлади. Також приходив до ОСОБА_8 на роботу. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 жили разом до його смерті.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона є сусідкою позивачки. Вони час від часу, рази два-три на тиждень ходять в гості, бачаться у під`їзді на сходовій клітці. Саме тому їй відомо, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , спочатку мешкали разом позивачка, ОСОБА_3 та її син ОСОБА_11 . У 2013 році померла ОСОБА_12 , її поховала позивачка і з 2013 року позивачка і ОСОБА_11 стали мешкати одні в її квартирі. ОСОБА_10 у зв`язку з тим, що був інвалідом з дитинства потребував сторонньої уваги та допомоги, яку його надавала саме позивачка. Вони разом мешкали, мали спільний бюджет, спільний побут, допомагали один одному по господарству, вони були як тітка та племінник. ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_10 помер і його похованням займалася також позивачка. Саме тому свідок підтверджує, що з 2013 року по літо 2020 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , мешкали ОСОБА_1 та ОСОБА_5 та вели спільне господарство.

Вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

У судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 29.12.1995 Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженка села Лубянка Білокуракінського району Луганської області, зареєстрована з 08.11.2002 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 20.07.1979 Новоівановською сільською радою Чорноморського району Кримської області, ОСОБА_5 (російською) народився ІНФОРМАЦІЯ_9 у м. Сєвєродонецьку Ворошиловградської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 21. Батьком записаний ОСОБА_14 (російською), матір`ю - ОСОБА_3 (російською).

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 03.04.2000 Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_10 у місті Сєвєродонецьк Луганської області, Україна, про що зроблено відповідний актовий запис № 437, у віці 51 рік.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 14.01.2002 Відділом реєстрації актів громадянського стану міського управління юстиції, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_11 у місті Сєвєродонецьк Луганської області, Україна, про що зроблено відповідний актовий запис № 91, у віці 53 роки.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 06.11.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_12 у місті Сєвєродонецьк Луганської області, Україна, про що складено відповідний актовий запис № 1334, у віці 65 років.

З копії договору-замовлення № 250 на організацію та проведення поховання, укладеного між Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке підприємство благоустрою та ритуальної служби» та ОСОБА_1 , копією свідоцтва (довідкою) про поховання № 250, виданого 05.11.2013 Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке підприємство благоустрою та ритуальної служби» вбачається, що ОСОБА_1 а займалася похованням ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сплатила надання відповідних ритуальних послуг.

Згідно з копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 775250, виданою 01.04.2019 Спеціалізованою психіатричною МСЕК Луганського комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Луганської обласної ради, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , має третю групу інвалідності по загальному захворюванню з 01.05.2019.

Відповідно до копії договору дарування 18/100 часток житлового приміщення у гуртожитку серії НАК № 095517, посвідченого 18.12.2014 державним нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Ахметхановим М.Р., зареєстрованого в реєстрі № 866, та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 31238237, виданого 18.12.2014 державним нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Ахметхановим М.Р., ОСОБА_5 належить право власності на 18/100 часток житлового приміщення у гуртожитку, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з копією технічного паспорта кімната у гуртожитку, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 112,1 кв.м., житловою площею 70,5 кв.м.

З копій дублікатів квитанцій, наданих АБ КБ «Приватбанк», вбачається, що ОСОБА_1 сплачувала надання комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 11.06.2020 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , уродженець міста Сєвєродонецьк Луганської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Сєвєродонецьк Луганської області, Україна, про що складено відповідний актовий запис № 745, у віці 40 років.

Відповідно до копії договору-замовлення № 9576 на організацію та проведення поховання, укладеного між Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке підприємство благоустрою та ритуальної служби» та ОСОБА_1 , копією свідоцтва (довідкою) про поховання № 9576, виданого 11.06.2020 Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке підприємство благоустрою та ритуальної служби», копії фіскального чеку від 11.06.2020, копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 7, наданого 11.06.2020 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_1 а займалася похованням ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , сплатила надання відповідних ритуальних послуг та отримала допомогу на поховання.

З копії листа приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малахова С.О. № 71/01-16 від 03.02.2021 вбачається, що згідно з ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяви про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ст. 1272 ЦК України). На момент звернення ОСОБА_1 до нотаріуса спадщина спадкоємцем не була прийнята, так як порушений строк для її прийняття, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України, крім того відсутні докази підтвердження родинних зв`язків ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_5 . Отже, рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до суду з позовом про поновлення строку прийняття спадщини, встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем.

Згідно з листом приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малахова С.О. № 174/01-16 від 26.03.2021, до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малахова С.О. щодо померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 ніхто зі спадкоємців за спадщиною не звертався, спадкову справу ним не заведено.

Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу встановлення факту проживання спадкоємця зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Водночас, згідно з наведеною Постановою Пленуму Верховного Суду України при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лиже жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані з ним спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно проживають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але і інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач, відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, є спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_5 , так як проживала з померлим більше п`яти років однією сім`єю до часу відкриття спадщини, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважає, що прийняла спадщину, тому що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з листопада 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Доказами, які свідчать про фактичне прийняття спадщини позивачем ОСОБА_1 , тобто про проживання спадкодавця ОСОБА_5 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини зі спадкоємцем ОСОБА_1 , а саме з листопада 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , є письмові докази досліджені у судовому засіданні та показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які допитані у судовому засіданні. Показання цих свідків суд вважає належними та допустимими доказами, оскільки вони стосуються предмету доказування та отримані безпосередньо судом. При цьому підстав, за яких суд повинен вважати показання свідків недостовірними, не вбачається, а тому суд вважає ці показання достатніми доказами на підтвердження факту, який просить встановити позивач.

Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Водночас, позивач отримала від нотаріуса відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.02.2021, а саме відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, не оформила у встановленому законом порядку своїх спадкових прав та позбавлена можливості захистити своє право власності у позасудовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець померлого ОСОБА_5 , має право на спадкування за законом спадкового майна, яке залишилось після смерті останнього, оскільки позивач не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини проживала зі спадкодавцем однією сім`єю.

За таких обставин суд вважає, що право власності позивача дійсно порушене і підлягає судовому захисту шляхом визнання за нею права власності на кімнату у гуртожитку в порядку спадкування за законом.

При ухваленні рішення суд також враховує визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Ураховуючи викладене вище, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивача, яким судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в даному випадку буде несправедливим.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживала зі спадкодавцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Сєвєродонецьку Луганської області, не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з листопада 2013 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , право власності в порядку спадкування за законом на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Сєвєродонецьку Луганської області, а саме на 18/100 часток житлового приміщення у гуртожитку, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 112,1 кв.м., житловою площею 70,5 кв.м.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ;

- відповідач: Сєвєродонецька міська військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, бульв. Дружби Народів, буд. 32, .

Суддя І. С. Посохов