Справа № 309/1189/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 липня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Бисаги Т.Ю., Фазикош Г.В.

з участю секретаря - Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хустського районного суду від 25 березня 2021 року (головуюча суддя Лук`янової О.В., повний текст виготовлено 29.03.2021) про призначення судової земельно-технічної експертизи у справі за позовом Хустської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , Головне Управління Держгеокадастру у Закарпатській області - про звільнення земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан за цільовим призначенням

в с т а н о в и в :

У квітні 2019 року Хустська міська рада звернулася з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , де третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 , Головне Управління Держгеокадастру у Закарпатській області, про звільнення земельної ділянки, зазначаючи, що така зайнята без правових підстав та належить до комунальної власності м.Хуст. Площа ділянки 0,0181 га, що зображена у «Плані меж земельної ділянки, складеному за результатами кадастрової зйомки, виконаної ТОВ «Хуст-Земля Карпат» 2019 рік» та проходить вздовж межі земельної ділянки кадастровий номер :01:060:0002 по АДРЕСА_1 - з одного боку та вздовж каналу - з другого боку в напрямку АДРЕСА_2 . Позивач просить відновити земельну ділянку до стану придатного до використання, шляхом знесення металевих воріт та огорожі, загальною шириною 6,34 м., демонтажу бетонного фундаменту вздовж каналу та знесення всіх господарських споруд, які знаходяться на спірній земельній ділянці, видалення зелених насаджень - дерев 20 штук та вивезення всіх залишків господарської діяльності.

В підготовчому судовому засіданні в суді першої інстанції представник позивача - Хустської міської ради - звернулася до суду з клопотанням про призначення по справі судової земельно-технічної експертизи для визначення відповідності площі, лінійних промірів, конфігурації, місця розташування самовільно захопленої відповідачами земельної ділянки державному акту ІV-ЗК №014223, виданому ОСОБА_2 .

Ухвалою Хустського районного суду від 25 березня 2021 року вказане клопотання задоволено. Призначено по справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої ухвалено доручити експертам Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, який знаходиться за адресою: 88000, м.Ужгород Закарпатської області, вулиця Слов`янська набережна, 25.

Ухвалено поставити перед експертом такі питання:

1)Чи відповідають конфігурація, проміри, площа земельної ділянки, що знаходиться у фактичному користуванні відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 правовстановлюючому документу - державному акту на право приватної власності ІV-ЗК №014223, виданому ОСОБА_2 ? В разі невідповідності, вказати її площу, місце розташування, конфігурацію та проміри.

2)Чи входить спірна земельна ділянка, площею 0,0181га, яка межує із земельною ділянкою, кадастровий номер :01:006:0002, що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності і каналом в напрямку АДРЕСА_2, в площу самовільно захоплених відповідачами земель та які її проміри та конфігурація?

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, відповідачка ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку; вважає, що така прийнята з порушенням норм процесуального права, грубим порушенням норм матеріального права - статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтей 6, 13 цієї Конвенції та підлягає скасуванню.

Вважає, що суд першої інстанції навів мотиви призначення експертизи поставивши формулювання питання, яке виходить за межі позовних вимог і не входить до предмета доказування, оскільки позивач не ставив питання оскарження правомірності виданого ОСОБА_2 державного акту на право приватної власності на землю IV-ЗК №014223 і рішення, на підставі якого було видано цей акт. Стверджує, що судом не наведено відповідних мотивів і достатнього обгрунтування прийнятого рішення про призначення експертизи, що є порушенням ст.260 ЦПК. На думку апелянта суд передчасно призначив експертизу, не виконав вимоги Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 26.12.2012 №1950/5. Заперечує формулювання судом питання під номером 2, оскільки суд навів помилкові вихідні дані - «канал в напрямку АДРЕСА_2», оскільки наявність водного об`єкту не підтверджена жодним доказом у справі.

Апелянт просить скасувати ухвалу Хустського районного суду від 25.03.2021 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На вказану апеляційну скаргу Хустська міська рада подала відзив. Вважає скаргу необгрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає. Вказує, що поставлені питання експерту відносяться до предмета спору в даній справі, до позовної заяви міською радою було додано належним чином завірену копію державного акту на право приватної власності відповідача ОСОБА_2 в АДРЕСА_3 . У акті вказано межі земельної ділянки, її площу та опис меж, що і є предметом доказування в справі. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому підтримує апеляційну скаргу відповідачки в повному образі та просить таку задовольнити. Викладені у відзиві доводи відповідають доводам апеляційної скарги відповідачки.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 також подала відзив на апеляційну скаргу, оскільки вважає таку необґрунтованою, а ухвалу суду законною та такою, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи відзиву зводяться до обґрунтованості позовної заяви Хустської міської ради. Стверджує, що матеріали в справі підтверджують розбіжність в конфігурації, промірах, розмірах земельної ділянки, що знаходиться у фактичному користуванні відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , однак для з?ясування всіх обставин справи потрібні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, тому призначення експертизи вважає необхідним.

Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу місцевого суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з?явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, поданих відзивів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції задовольнив клопотання представника позивача, оскільки вважав таке законним і обґрунтованим, а запропоновані експерту питання такими, що стосуються заявлених позовних вимог та предмета спору.

Проте у повній мірі з такими висновками місцевого суду погодитись не можна.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що у квітні 2019 року Хустська міська рада звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що ОСОБА_2 самовільно зайняв земельну ділянку площею 0,0181 га із земель комунальної власності шляхом зведення металевої огорожі, розмістив на ній вольєр, металевий гараж, посадив дерева, що підтверджується перевіркою, проведеною старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель Управління Держгеокадастру у Закарпатській області. Дане твердження підтверджується копією акту. За результатом перевірки було видано припис від 18.01.2019 про зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку до 18.02.2019. Вказує, що зазначений припис ОСОБА_2 не було виконано.

Також позивач зазначив, що 30.01.2019 щодо ОСОБА_2 було винесено постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст.53-1 КУпАП та встановлено розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки (а.с.18-19).

Хустська міська рада у позові зазначила, що факт самовільного захоплення земельної ділянки сім?єю ОСОБА_1 за межами власного дворогосподарства, самовільно встановлених металевих опорних стійок для огорожі на вулиці загального користування було підтверджено також актом виїзної комісії виконавчого комітету Хустської міської ради (а.с.35-36).

На підставі наведених обставин позивач стверджує, що дії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 порушують права Хустської міської ради як власника земельної ділянки на самостійне володіння, користування, розпорядження нею, та порушують права ОСОБА_3 , як власника сусідньої земельної ділянки.

Відповідно до вимог частин першої та другої статі 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом заявленого позову є земельна ділянка, що, за твердженням позивача, належить до земель комунальної власності та самовільно зайнята відповідачами.

При цьому, ОСОБА_2 не заперечує, що така земельна ділянка не входить до земельної ділянки, яка належить йому відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю ІV-ЗК №014223, проте саме через цю земельні ділянку він може потрапити до належної йому земельної ділянки. Не заперечуючи необхідність проведення у справі судової земельно-технічної експертизи, представник апелянта та відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду вказали не необхідність поставити перед експертом також питання щодо наявності проходу до належної ОСОБА_2 земельної ділянки.

Відтак доводи апелянта, про те, що питання «Чи відповідають конфігурація, проміри, площа земельної ділянки, що знаходиться у фактичному користуванні відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 правовстановлюючому документу - державному акту на право приватної власності ІV-ЗК №014223, виданому ОСОБА_2 ?» є необґрунтованими, оскільки зазначене питання відповідає основним завданням земельно-технічної експертизи, відповідно до п.6.1 глави 6 розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки.

В той же час, апелянт вказує на формулювання другого питання для проведення експертизи із завідомо помилковими вихідними даними, такими як «канал в напрямку АДРЕСА_2».

Згідно з документів, що містяться в матеріалах справи, вбачається, що до акту обстеження земельної ділянки додано план-схему земельної ділянки, з якої вбачається розміщення на території м.Хуст «каналу» (а.с. 13).

Разом з тим питання під номером два: «Чи входить спірна земельна ділянка, площею 0,0181га, яка межує із земельною ділянкою, кадастровий номер :01:006:0002, що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності і каналом в напрямку АДРЕСА_2, в площу самовільно захоплених відповідачами земель та які її проміри та конфігурація?» містить не коректні формулювання, оскільки не містить взаємозв`язку з тими обставинами, які мають бути встановлені в ході земельно-технічної експертизи, та, до вирішення справи по суті, земельна ділянка визнається судом самовільно захопленою відповідачами.

За таких умов, з метою дотримання завдань цивільного судочинства та ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, враховуючи предмет доказування та позицію сторін у даній справі, завдання судової земельно-технічної експертизи, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції перелік питань, які необхідно поставити на вирішення судової земельно-технічної експертизи слід змінити.

Зважаючи на викладене, ухвалу місцевого суду, через порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, слід змінити з підстав, передбачених п.п.3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 374, п.п.3, 4 ч. 1 ст. 376 ст. ст. 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хустського районного суду від 25 березня 2021 року - задовольнити частково.

Ухвалу Хустського районного суду від 25 березня 2021 року - змінити в частині формулювання поставлених на вирішення експерту питань.

Поставити перед експертом такі питання:

1.Якими є точне розташування, площа, конфігурація, межі земельної ділянки, що знаходиться у фактичному користуванні відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .?

2.Чи відповідає фактичне землекористування правовстановлюючому документу - державному акту на право приватної власності на землю ІV-ЗК №014223, виданому ОСОБА_2 ?

3.Якщо ні, то в якій площі та конфігурації?

4.Чи наявний прохід (проїзд) до земельної ділянки, належної ОСОБА_2 на підставі державному акту на право приватної власності на землю ІV-ЗК №014223, та яке його розташування?

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 02 серпня 2021 року.

Головуюча:

Судді: