Справа № 464/4519/20 Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 22-ц/811/991/21 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

за участі секретаря: Савчук Г.В.,

з участю ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.

Позовні вимоги мотивував тим, що на підставі рішення виконкому Львівської міської ради від 17 грудня 1999 року йому було видано охоронне свідоцтво №71 від 18 грудня 1999 року і ордер на вселення в квартиру АДРЕСА_1 .

Дану квартиру йому одноособово було повернуто державою, як постраждалому першої категорії від аварії на ЧАЕС і переселеному згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зони гарантованого відселення, оскільки ним була здана державі квартира на забрудненій території.

У зазначеній квартирі він зареєстрований разом з відповідачкою ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 у спірній квартирі не проживає з 2013 року.

З серпня 2013 року по жовтень 2015 року ОСОБА_2 проживала з цивільним чоловіком за адресою: АДРЕСА_2 , де їй на праві спільної сумісної власності належить ј частка у квартирі.

З 2015 року ОСОБА_2 проживає в Сполучених Штатах Америки, у квартиру за адресою: АДРЕСА_3 не навідується не цікавиться нею, не сплачує комунальних послуг, в результаті чого утворилася заборгованість, яку він самостійно погашати не може.

Факт не проживання ОСОБА_2 у квартирі неодноразово підтверджувалося відповідними актами та свідченням сусідів.

З урахуванням зазначених обставин ОСОБА_1 , на підставі ст.71-73 ЖК України, просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 02 лютого 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на те, що відповідачка відсутня постійно, оскільки за останніх сім років до квартири АДРЕСА_1 не навідувалась, а з жовтня 2015 року перебуває у США на постійній основі.

Стверджує, що судом не зазначено відповідно до яких положень чинного законодавства, працевлаштування особи за кордоном є поважною причиною не проживання в житловому приміщенні понад встановлені терміни.

Зазначає, що відповідачка роками не сплачує комунальні послуги, незважаючи на наявність відкритих виконавчих проваджень та арешту майна.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 лютого 2021 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення по справі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачка ОСОБА_2 не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 з поважних причин, пов`язаних із працевлаштуванням за кордоном.

З таким висновком суду погодитися не можна із наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 71 Житлового кодексу при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

Згідно з ст. 72 Житлового кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Аналіз статей 71, 72 Житлового кодексу дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 18 грудня 1999 виконавчим комітетом Львівської міської ради ОСОБА_1 видано охоронне свідоцтво № НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з трьох кімнат, житловою площею 36,0 кв.м (а.с. 4).

Згідно з довідкою з місця проживання про склад сім`ї №19 від 20 листопада 2019р., виданою ЛКП «Під Зуброю», у квартирі АДРЕСА_1 , окрім позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована колишня дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Квартира складається з трьох кімнат, загальною площею 64,50 кв.м, житловою площею 36,0 кв.м, основний квартиронаймач якої ОСОБА_1 на підставі ордера №001571 від 29 грудня 1999року. Вищевказана квартира неприватизована та належить Львівській міській раді (а.с. 8).

Відповідно до актів ЛКП «Під Зуброю» від 23 грудня 2014р., 21 травня 2019р., 26 листопада 2019р., 02 червня 2020р., відповідачка ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 не проживає протягом тривалого часу. ОСОБА_2 на момент перевірки паспортного режиму була відсутня за адресою: АДРЕСА_3 , і за свідченнями мешканців будинку в квартирі не проживає. (а.с. 10-13).

Згідно рішення Сихівського районного суду м. Львова від 27 лютого 2015 року шлюб між сторонами розірваний.

Як видно з відповіді Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 31 травня 2017р. №2501-1912 інформація щодо бронювання житлової площі в квартирі АДРЕСА_4 ОСОБА_2 і ОСОБА_4 та видачі їм охоронного свідоцтва відсутня (а.с. 17).

Також встановлено, що у 2015 році в провадженні Сихівського районного суду м. Львова знаходилася справа №464/3982/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про зобов`язання не чинити перешкод користуватися квартирою.

Згідно рішення Сихівського районного суду м. Львова 15 липня 2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням задоволено частково.

Визнано ОСОБА_5 (син ОСОБА_2 від попереднього шлюбу) таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Знято з реєстраційного обліку у Відділі громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Сихівського району м.Львова ОСОБА_5 як такого, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 .

У задоволенні вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про зобов`язання не чинити перешкод користуватися квартирою задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 користуватися квартирою за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с.75-79).

Як встановлено судом, ОСОБА_5 професійно займаючись спортом, проживав у різних місцях, пов`язаних з зайняттям спортом, в тому числі за кордоном, забрав особисті речі з даної квартири, і туди не повертається (а.с.76).

У 2016 році ОСОБА_1 звернувся з позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_4 (спільний син сторін) про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням: квартирою АДРЕСА_1 .

Згідно рішення Сихівського районного суду м. Львова від 19 лютого 2018 року (справа №464/7923/16-ц) залишеного без змін постановою Львівського апеляційного суду та постановою Верховного Суду від 18 березня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано ОСОБА_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

В задоволенні вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовлено.

Як встановлено судами, ОСОБА_4 не проживає у спірній квартирі понад встановлений строк збереження права користування квартирою, поважних причин не проживання чи перешкод у користуванні житлом не надано. Крім того, ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення позову щодо нього.

У той же час, відповідачка ОСОБА_2 з поважних причин не проживає у спірній квартирі, оскільки така офіційно працевлаштована за кордоном та її відсутність є тимчасовою (а.с.82-83).

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, відповідачка ОСОБА_2 після рішення Сихівського районного суду м. Львова від 15 липня 2015 року (справа №464/3982/15-ц) та рішення Сихівського районного суду м. Львова від 19 лютого 2018 року (справа №464/7923/16-ц) в квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (за місцем реєстрації) не з`являлася, особистих речей у квартирі не має, квартирою не цікавиться, комунальних послуг не сплачує.

Згідно постанови державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м. Львова ГТУЮ у Львівській області від 07 серпня 2017 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №644/8202/15-ц виданого Сихівським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь Львівтеплоенерго боргу в сумі 1125,16 гривень, іншою постановою від 16 серпня 2017 року накладено арешт на майно ОСОБА_2 (а.с.31).

ОСОБА_2 викликалася повістками у Сихівськкий ВДВС м. Львова як боржник по виконавчому провадженню 31 серпня 2017 року та 13 грудня 2017 року (а.с.32;33).

Згідно постанови державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м. Львова ГТУЮ у Львівській області від 18 вересня 2018 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №644/8247/17-ц виданого 17 травня 2018 року Сихівським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь Львівтеплоенерго боргу в сумі 4804,08 гривень, іншою постановою від 25 версня 2018 року накладено арешт на майно ОСОБА_2 (а.с.28-29).

Згідно постанови державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львів західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 09 квітня 2020 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №644/8202/15-ц виданого 15 лютого 2017 року Сихівським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь Львівтеплоенерго боргу в сумі 1125,16 гривень (а.с.27).

Крім того, ОСОБА_2 викликалася до державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львів західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на 22 березня 20121 року з приводу виконання виконавчого листа виданого 15 лютого 2017 року Сихівським районним судом м. Львова про стягнення з неї на користь Львівтеплоенерго боргу в сумі 1125,16 гривень, а на ім`я ОСОБА_1 поступають попередження ЛКП «Під Зуброю» про наявність заборгованості за житлово - комунальні послуги в сумі 9606,92 гривень.

Також встановлено, що з 2015 року ОСОБА_2 постійно перебуває за кордоном в Сполучених Штатах Америки, працює в компанії «Україна Експрес», займає посаду менеджера з експорту та імпорту, з позивачем не підтримує жодних контактів, у спірну квартиру не навідується, жодних перешкод у користуванні квартирою її не чиняться.

Очевидно у відповідачки за кордоном склався усталений спосіб життя, побуту та соціального забезпечення, що видно із наявних в матеріалах справи її фотографій (а.с.19).

На даний час не відомо коли планує повернутися в Україну ОСОБА_2 , про що повідомила в суді апеляційної інстанції її представник ОСОБА_3 .

За таких обставин, не можна вважати тимчасовою відсутність ОСОБА_2 за місцем реєстрації АДРЕСА_3 . Тимчасова відсутність не може тривати п`ять чи більше років.

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_6 дав показання про те, що у 2013 році між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почались непорозуміння та в подальшому відбулось розлучення.

Свідку відомо, що ОСОБА_2 проживала за адресою: АДРЕСА_2 з липня-серпня 2013 року протягом двох років У вищевказаній квартирі мешкала з чоловіком на ім`я ОСОБА_7 , а також своїм рідним братом, його дружиною та дітьми.

Після конфлікту з братом, ОСОБА_2 та її цивільний чоловік припинили проживати за вищевказаною адресою і де на даний час проживає ОСОБА_2 йому не відомо.

Системнаий аналіз зазначених доказів в їх сукупності свідчить про те, що після припинення шлюбних відносин із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 разом із своїми дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_4 добровільно залишила квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , не цікавиться квартирою, а в зв`язку з виїздом до Сполучених Штатів Америки втратила інтерес до неї.

Вказані обставини дають підстави визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування квартирою за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_2 від 16 березня 2001, виданого 16 березня 2001 Личаківською районною адміністрацією Львівської міської ради, ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_5 (а.с.15).

Тому визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування квартирою за адресою: АДРЕСА_3 , не зробить її безхатченком в Україні.

Зазначених обставин не врахував суд першої інстанції та дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

З урахуванням вищезазначеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 лютого 2021 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст., 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 28 липня 2021 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.