Номер провадження: 22-з/813/229/21
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

12.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Громіка Р.Д.,

суддів - Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

розглянувши заяву адвоката Сербрій Галини Григорівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Одеській області №5141, Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Одеській області (філія ГСЦ МВС), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: ОСОБА_4 , про визнання договору недійсним та скасування перереєстрації транспортного засобу,

встановив:

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Одеській області №5141, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області ( філія ГСЦ МВС), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_4 , про визнання договору недійсним та скасування перереєстрації транспортного засобу задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу 5141/2019/1388723 від 30.03.2019 року транспортного засобу Hyndai Elantra 2014 року випуску, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , оформлений та підписаний у Регіональному сервісному центрі МВС в Одеській області №5141. Скасовано перереєстрацію транспортного засобу Hyndai Elantra 2014 року випуску, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , здійснену Регіональним сервісним центром МВС в Одеській області № 5141 з власника ОСОБА_5 на ОСОБА_3 . Зобов`язано ОСОБА_3 передати ОСОБА_1 транспортний засіб Hyndai Elantra 2014 року випуску, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 .

В провадженні Одеського апеляційного суду перебуває вищезазначена цивільна справа за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2020 року.

07 липня 2021 року до Одеського апеляційного суду електронною поштою від адвоката Сербрій Г.Г., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить вилучити транспортний засіб Hyndai Elantra 2014 року випуску, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, два комплекти ключів, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та передати на відповідальне зберігання позивачеві ОСОБА_6 та визначити місце зберігання транспортного засобу Hyndai Elantra 2014 року випуску, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 на стоянці за адресою: вул. Люстдорфська дорога, 90-Г у м. Одеса.

Необхідність забезпечення позову обґрунтовано тим, що:

- відповідачі, зловживаючи своїми процесуальними правами, подали апеляційну скаргу лише з єдиною метою: скориставшись досить тривалим розглядом справи, не повертати автомобіль одразу позивачеві, продовжити користуватись майном позивача, експлуатувати його за своїм розсудом та у своїх особистих цілях;

- автомобіль є рухомим майном, існує об`єктивна можливість знищення транспортного засобу в процесі експлуатації та неналежного зберігання, його пошкодження та здійснення по відношенню до нього навмисних дій, а особи, які заволоділи автомобілем позивача, можуть здійснити відчуження автомобіля у розібраному стані (по запчастинах), що взагалі зробить неможливим подальше його використання. Поліс страхування транспортного засобу Hyndai Elantra 2014 року випуску, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 від збитку, розкрадання або знищення (КАСКО) немає;

- право позивача щодо незаконного позбавлення правом володіння та користування автомобілем порушується вже два роки. Весь час поки триває судовий розгляд справи автомобіль позивача втрачає свою оціночну вартість;

- проконтролювати належну експлуатацію відповідачами автомобіля, в якому режимі інтенсивності вони ним користуються, немає жодної можливості. Обізнані, що згодом спірний автомобіль вони все ж таки змушені будуть повернути позивачеві, існує об`єктивна загроза користування ним в нещадному режимі.

До даної заяви додано лише документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подану заяву про забезпечення позову, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до вимог постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України» зазначено, що право на суд є одним з аспектів доступу до правосуддя, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу, забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання та інше.

Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення прав та охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи - позивача. Вжиття заходів до забезпечення позову сприяє запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, а в разі задоволення позову забезпечує можливість відновлення його порушених прав. Натомість невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яким він звернувся або має намір звернутися.

При цьому, заходи про забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позовними вимогами. Співрозмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків забезпечення позову.

Так, по-перше, з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду із позовними вимогами про визнання договору недійсним та скасування перереєстрації транспортного засобу.

Проте позивач у заяві про забезпечення позову не навів та до неї не додав жодного конкретного доказу на підтвердження того, що саме у цій справі, за заявленими позовними вимогами: невжиття таких заходів може створити загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову

Тобто, вищенаведені, викладені у заяві про забезпечення позову обставини-підстави для забезпечення позову, по-перше, не доводять їх фактичне існування або реальні ризики їх настання та побудовані на непідтверджених доказами припущеннях позивача щодо ймовірного, на думку позивача, їх настання, по-друге, не доводять наявність підстав, передбачених ч. 2 ст. 149 ЦПК України, для вжиття судом заходів забезпечення позову.

Апеляційний суд вважає, що заходи забезпечення позову, які заявлені адвокатом Сербрій Г.Г., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , не є співмірними із позовними вимогами.

По-друге, позивач просить застосувати такі заходи забезпечення позову як вилучення транспортного засобу та визначення його місця зберігання, посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Проте, положення п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначають такий вид забезпечення позову як накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Більше того, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2019 року накладено арешт на транспортний засіб - автомобіль Hyndai Elantra, 2014 року випуску, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 . Заборонено Регіональному сервісному центру в Одеській області Міністерства внутрішніх справ України здійснювати будь-які дії щодо реєстрації або перереєстрації, зняттю з обліку транспортний засобу - автомобілю Hyndai Elantra, 2014 року випуску, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 .

В матеріалах справи відсутні докази щодо скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2019 року.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення заяви адвоката Сербрій Г.Г., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Одеській області №5141, Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Одеській області (філія ГСЦ МВС), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: ОСОБА_4 , про визнання договору недійсним та скасування перереєстрації транспортного засобу відсутні.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви адвоката Сербрій Галини Григорівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Одеській області №5141, Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Одеській області (філія ГСЦ МВС), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: ОСОБА_4 , про визнання договору недійсним та скасування перереєстрації транспортного засобу відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік

А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький