Справа №442/5029/21
Провадження №2/442/1117/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючого - судді Крамара О.В.,

з участю секретаря - Малик О.Я.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Росвен Інвест Україна», Приватного виконавця округу м.Києва Табінського О.В., третя особа Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

02.07.2021, ОСОБА_1 звернуласья в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати виконавчий напис вчинений 01.02.2021 Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. про стягнення з неї заборгованості за договором споживчого кредиту від 10.05.2011 №006-13525-100511, укладеного між нею та ТзОВ «Ростен Інвест Україна» таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги мотивує тим, що 10.05.2011 між нею та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір №006-13525-100511 про споживчий кредит. Згідно зданим договором вона отримала картку з кредитним лімітом в сумі 3700,00 грн.

01.02.2021 з невідомих причин Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. вчинено виконавчий напис у місті Житомирі за поданням ТзОВ «Росвен Інвест Україна», місцезнаходження якого м.Київ, при чому вказано невідому для позивача адресу її проживання - АДРЕСА_1 .

Крім цього, за даним виконавчим написом сума заборгованості становить 20044,29 грн.

Також позивач стверджує, що на момент звернення із заявою про вчинення виконавчого напису сума заборгованості не була безспірна. Невідомо також про зміст договору відступлення права вимоги. Відсутнє повідомлення-вимога від ПАТ «Дельта Банк» чи ТзОВ «Росвен Інвест Україна» про наявність заборгованості. Необґрунтованою є сума відсотків в розмірі 6845,90 грн, а адреса місцезнаходження стягувача, яка зазначена у виконавчому написі, не відповідає їх фактичному адресу.

Враховуючи вказане, позивач просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою від 02.07.2021 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 22.07.2021 року, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Дана ухвала надсилалась сторонам по справі.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача відзив на позовну заяву не подав.

Третя особа пояснень щодо позовної заяви суду не надала.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно правил ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Верховний Суд у справі №200/3452/17 від 12.11.2020 вказав, що справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається на особу, яка зверталася за виконавчим написом.

Враховуючи наведене, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Позов ОСОБА_1 подано до ТзОВ «Росвен Інвест Україна» та Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського О.В.

Враховуючи вказане, суд вважає, що приватний виконавець є неналежним відповідачем у даній категорій справ, а тому в задоволенні позову до нього слід відмовити та прийняти рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача, а саме ТзОВ «Росвен Інвест Україна».

Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Аналогічні положення містяться у ст.ст. 15, 16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 01.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис № 17833 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість в сумі 20044,29 грн згідно кредитного договору від 10.05.2011, укладеного з ПАТ «Дельта Банк».

Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Зокрема, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Згідно із частиною першою статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Кабінетом Міністрів України 29 червня 1999 року прийнято постанову №1172, якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

26 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №662, якою внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, пунктом 2 наведеної постанови КМУ доповнено Перелік №1172 після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2.Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості

та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 65037659) визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме, в тому числі й п.2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості

та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Вказана постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, а ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у даній справі відмовлено у перегляді цієї ухвали Вищого адміністративного суду України.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року №23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24.11.2017 року №92.

Тобто, на момент вчинення (01.02.2021 року) приватним нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису, кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не входили до Переліку №1172, адже постанова КМУ про доповнення вказаного Переліку цим розділом, була визнана незаконною та нечинною судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому з врахування приписів ст.87 Закону України «Про нотаріат», нотаріус не мав законних підстав для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, а відтак, виконавчий напис не може бути підставою для відкриття виконавчого провадження, адже нечинні акти цивільного законодавства не породжують права та обов`язки.

Слід зазначити, що пункт 1 Переліку №1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів. Кредитний договір №006-13525-100511 від 10.05.2011, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 у простій письмовій формі. Отже, оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушеннями вимог законодавства, а саме: нотаріус вчинив виконавчий напис про стягненням заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин - кредитних договорів, але не перевірив, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.

Тому суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, а тому, як наслідок, неправомірним є провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору за подачу позову в сумі 908 грн.

Крім того, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача понесені останньою витрати на правову допомогу в сумі 4100 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 280, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ТзОВ «Росвен Інвест Україна», Приватного виконавця округу м.Києва Табінського О.В., третя особа Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити частково.

Визнати виконавчий напис №17833 виданий 01.02.2021 року Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором споживчого кредиту від 10.05.2011 №006-13525-100511- таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ТзОВ «Росвен Інвест Україна» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 адреса проживання: АДРЕСА_2 , судові витрати у виді судового збору в сумі 908 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 4100 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 22.07.2021року

Суддя О.В. Крамар