Справа № 153/182/21
Провадження № 22-ц/801/1447/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Швець Р. В.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 рокуСправа № 153/182/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинський В.П.,

суддів Войтка Ю.Б., Голоти Л.О.,

розглянувши в письмовому провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 квітня 2021 року, у цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця « ОСОБА_2 » до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу,

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року ФОП « ОСОБА_2 » звернувся з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу, мотивуючи позовні вимоги тим, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_1 24.01.2019 укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №150631592, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.р.н. НОМЕР_1 . 29.10.2019 о 19 годині 20 хвилин в м. Києві по проспекту Академіка Глушкова, 12 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Passat», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Mitsubishi Outlander», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . В результаті вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Mitsubishi Outlander», д.р.н. НОМЕР_2 , та транспортний засіб «FORD FUSION», д.р.н. НОМЕР_3 . Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 28.01.2020, справа №752/25794/19, відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. 31.10.2019 до ПрАТ «ВУСО» звернулася потерпіла особа водій транспортного засобу «FORD FUSION», д.р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_4 з заявою про виплату страхового відшкодування. 17.01.2020 ПрАТ «СК «Універсальна» звернулася до ПрАТ СК «ВУСО» з заявою про виплату страхового відшкодування (в порядку (суброгації) за вчинення шкоди, завданої автомобілем «Volkswagen Passat», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , з вимогою сплатити 183 535 гривень 36 копійок. Також до доданої заяви додано заяву на ім`я ПрАТ «СК «Універсальна» Ткач Д.О. (потерпілої особи), яка погодилася з конструктивною загибеллю транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», д.р.н. НОМЕР_2 . Факт ДТП від 29.10.2019 був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховими актами №15736-24 від 11.12.2019, та №1118098-1 від 10.02.2020. ПрАТ СК «ВУСО» було зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілих осіб у загальній сумі 142 016 гривень 06 копійок, а саме: на підставі страхового акту №15736-24 від 11.12.2019 водію транспортного засобу «FORD FUSION», д.р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_4 в розмірі 44 016 гривень 06 копійок; на підставі страхового акту №1118098-1 від 10.02.2020 в порядку суброгації ПрАТ «СК «Універсальна» - в розмірі 98 000 гривень, яка в свою чергу сплатила водію транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», д.р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 . Загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав 142 016 гривень 16 копійок.

17.11.2020 між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП « ОСОБА_2 » укладено Договір №17/11/2020 про відступлення права вимоги від 07.09.2020, відповідно до якого ПрАТ «СК «ВУСО» відступило, а ФОП « ОСОБА_2 » отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків, завданих ПрАТ «СК «ВУСО» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №150631592 від 24.01.2019. З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу від 15.12.2020, однак вказана вимога залишилася поза увагою. Вважаючи свої права порушеними позивач просить стягнути з відповідача на його користь в порядку регресу завдані збитки в розмірі 142 016 (сто сорок дві тисячі шістнадцять) гривень 06 копійок та судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1420 (одна тисяча чотириста двадцять) гривень 16 копійок та витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 22 848 (двадцять дві тисячі вісімсот сорок вісім) гривень 80 копійок.

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 квітня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 , на користь ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_5 , завдані збитки в порядку регресу в розмірі 142 016 (сто сорок дві тисячі шістнадцять) гривень 06 копійок.

Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 , на користь ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , витрати по сплаті судового збору 1420 (одна тисяча чотириста двадцять) гривень 16 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 , на користь ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 22 848 (двадцять дві тисячі вісімсот сорок вісім) гривень 80 копійок.

Не погоджуючись з такими судовими рішеннями, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 вважає вимоги апеляційної скарги безпідставними, у зв`язку з чим у її задоволенні слід відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що згідно полісу № 150631592 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ОСОБА_1 застрахував автомобіль марки «Volkswagen Passat», д.р.н. НОМЕР_1 ,строк з 00:00 25.01.2019 до 24.01.2020 (а.с.7).

Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 28.01.2020 та додатків до неї, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення згідно ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік (а.с. 8-16).

Згідно заяви на виплату страхового відшкодування від 31.10.2019 ОСОБА_4 31.10.2019 звернувся до ПрАТ «ВУСО» з заявою на виплату страхового відшкодування (а.с.17).

З заяви про узгодження розміру страхового відшкодування від 09.12.2019 вбачається, що ОСОБА_4 звернувся з заявою до ПрАТ «СК «ВУСО» з проханням провести виплату суми страхового відшкодування в узгодженому розмірі 44016 гривень 06 копійок (а.с.18).

З копії огляду колісного транспортного засобу встановлено, що в акті зазначено найменування деталей та характер їх пошкодження (вид і місце) автомобіля «FORD FUSION», д.р.н. НОМЕР_3 (а.с.19).

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування сума страхового відшкодування складає 44 016 гривень 06 копійок (а.с. 20).

Згідно полісу №АМ/9488049 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ОСОБА_4 застрахував автомобіль марки «FORD FUSION», д.р.н. НОМЕР_3 строком з 00:00 08.12.2018 до 07.12.2019 (а.с.24).

З копії посвідчення водія НОМЕР_6 вбачається, що ОСОБА_4 має право керування транспортними засобами категорії В (а.с.25.

Відповідно до заяви про виплату страхового відшкодування (в порядку суброгації) від 17.01.2020 ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» звернулося до ПрАТ СК «ВУСО» з заявою про перерахування на поточний рахунок ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» страхове відшкодування (в порядку суброгації) (а.с.27).

Із копії аварійного сертифікату встановлено, що вартість страхового відшкодування, завданого власнику «Mitsubishi Outlander», д.р.н. НОМЕР_2 , становить 183 535 гривень 36 копійок (а.с. 28).

Відповідно до звіту №29/11/19 про оцінку вартості відновлюваного ремонту пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) вартість відновлювального ремонту КТЗ, з врахуванням допусків в межах яких відбулась оцінка, складає 356 102 гривні 14 копійок (а.с. 29-32).

З протоколів технічного огляду колісного транспортного засобу №1 від 07.11.2019 та №2 від 07.11.2019 вбачається, що під час огляду суб`єктом оціночної діяльності автомобіля «Mitsubishi Outlander», д.р.н. НОМЕР_2 , у нього виявлено ряд пошкоджень, утворених внаслідок ДТП (а.с. 33, 34).

З копії ремонтної калькуляції від 29.11.2019, копії рахунку №М_СчТ57401 від 08.11.2019 та фотокарток встановлено, які саме пошкодження отримав автомобіль та які ремонтні роботи мали бути проведені в автомобілі «Mitsubishi Outlander», д.р.н. НОМЕР_2 , їх вартість (а.с. 35-42).

Відповідно до копії зобов`язуючої пропозиції ТОВ «Аудатекс Україна» вартість пошкодженого об`єкта НОМЕР_7 марки Mitsubishi Outlander, реєстрація НОМЕР_8 , складає 216 890 UAH (а.с. 43).

З копії посвідчення водія НОМЕР_9 вбачається, що ОСОБА_3 має право керування транспортними засобами категорії В (а.с.44).

Із копії заяви на виплату страхового відшкодування від 30.10.2019 вбачається, що ОСОБА_3 30.10.2019 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» з заявою на виплату страхового відшкодування (а.с.47).

Згідно договору №3014/261/001659 добровільного страхування наземного транспорту 29.11.2018 ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» та ОСОБА_3 уклали договір страхування транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», д.р.н. НОМЕР_2 (а.с.24).

Відповідно до платіжного доручення №182785 від 25.11.2019 ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» здійснило оплату у сумі 183 535 (сто вісімдесят три тисячі п`ятсот тридцять п`ять) гривень 36 копійок ОСОБА_3 , призначення платежу страхова виплата за ТЗ «Mitsubishi Outlander», д.р.н. НОМЕР_2 (а.с.49).

Із страхового акту №15736-24 за Полюсом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №150631592 від 25.01.2019 вбачається, що сума страхового відшкодування складає 44 016 гривень 06 копійок, одержувач страхового відшкодування ОСОБА_4 (а.с.50).

Із копії страхового акту №1118098-1 за Полюсом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №150631592 від 24.01.2019 вбачається, що сума страхового відшкодування складає 98 000 гривень 00 копійок, одержувач страхового відшкодування ПрАТ «СК «Універсальна» (а.с.51).

Згідно копії платіжного доручення №3901 від 10.02.2020 ПрАТ «СК «ВУСО» в порядку суброгації здійснило виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «Універсальна» у розмірі 98 000 (дев`яносто вісім тисяч) (а.с.55).

Із копії повідомлення ПрАТ «СК «ВУСО» вбачається, що ОСОБА_3 повідомлено про те, що ПрАТ «СК «ВУСО» за Полісом ОСЦПВВНТЗ №150631592, укладеного 24.01.2019, в порядку суброгації здійснило виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «Універсальна», яка 25.11.2019 за Договором добровільного страхування транспортного засобу №3014/261/001659 від 29.11.2018 здійснила виплату страхового відшкодування та 17.01.2020 звернулася до ПрАТ «СК «ВУСО» із відповідною вимогою. Виплату в розмірі страхової суми за вирахуванням франшизи проведено ПрАТ «СК «ВУСО». Підстав для визнання майнових вимог за його заявою від 12.02.2020 та виплати страхового відшкодування немає (а.с.56).

Відповідно до заяви про страхове відшкодування встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» з заявою про страхове відшкодування в порядку ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.57).

Згідно договору №17/11/2020 про відступлення права вимоги від 17.11.2020, Додатку №1 до нього та копій квитанцій №Р936-ВМ6К-0ХМТ-32ММ від 30.11.2020, №КХ31-8ММ2-0480-93КМ від 27.11.2020, між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП ОСОБА_2 17.11.2020 укладено Договір «17/11/2020 про відступлення права вимоги від 07.09.2020, відповідно до якого ПрАТ «СК «ВУСО» відступив, а ФОП ОСОБА_2 отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих ПрАТ «СК «ВУСО», зокрема, за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №150631592 від 24.01.2019 (а.с.64-66).

Із копії повідомлення про відступлення права вимоги, вих.№1118098-1 від 27.11.2020 та копії акту (вимоги) №1118098-1 про відшкодування збитків в порядку регресу, вих. №1118098-1 від 27.11.2020, вбачається, що ОСОБА_1 на адресу його проживання та реєстрації надіслано повідомлення про відступлення прав вимоги відшкодування у порядку регресу, збитків завданих за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №150631592 від 24.01.2019 суб`єкту підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 . ФОП ОСОБА_2 є єдиним власником прав вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих потерпілому за Договором №17/11/2020 про відступлення права вимоги від 17.11.2020 (а.с.69, 70).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ПрАТ «СК «ВУСО» виплатив страхове відшкодування, а за договором відступлення прав вимоги ФОП ОСОБА_2 набув право на стягнення виплачених коштів із винної особи, тому позовні вимоги позивача про відшкодування збитків в порядку регресу підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За правилами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

При цьому, Велика Палата Верховного Суду по справі № 465/646/11 (постанова від 31.10.2018 року) зазначила, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч.1 ст. 984 ЦК України страховиком є юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

Вимоги, яким повинні відповідати страховики, порядок ліцензування їх діяльності та здійснення державного нагляду за страховою діяльністю встановлюються законом.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Так, відповідно до ст.1 вищезазначеного Закону страховики - це страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про страхування";

Відповідно до ст.38 вказаного Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він, зокрема, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та/або не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

З наведених норм права вбачається, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом мати статус страховика та надавати страхові послуги, оскільки такі надаються лише юридичними особами, які спеціально створені для здійснення страхової діяльності та одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

Як вбачається з встановлених судом обставин, з укладенням договору про відступлення права вимоги за договором, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, який є юридичною особою, спеціально створеною для здійснення страхової діяльності та такою, що одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності - ПрАТ «СК «ВУСО», на фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 , який в силу Закону не є страховиком і не може надавати страхові послуги згідно з наведеними нормами права.

Отже, відступлення права вимоги за договором страхування на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 979 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі договору страхування, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, страховик - юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

Аналогічна позиція вже висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11 вересня 2018 року в кредитних правовідносинах щодо кредитодавця, яким може бути банк або інша фінансова установа, до яких в силу закону не відноситься фізична особа (справа № 909/968/16).

Таким чином, висновки суду першої інстанції, що ФОП ОСОБА_2 на підставі договору відступлення права вимоги набув права кредитора і має право на відшкодування страхової виплати з ОСОБА_1 в порядку регресу не ґрунтуються на законодавстві.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право подати до нього регресний позов.

Проте, ФОП ОСОБА_2 не є юридичною особою яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на страхові послуги (страхова організація) і не може мати статус страховика.

Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенції) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

Інші доводи апеляційної скарги носять формальний характер та зводяться до переоцінки доказів зроблених судом першої інстанції.

Враховуючи викладене, рішення першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно ч.2 п.2 ст.141 ЦПК України у разі відмови у позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

У зв`язку з тим, що даним рішення позивачу відмовлено у позові, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3405,00 грн, сплачений ним при поданні апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 квітня 2021 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця « ОСОБА_2 » до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця « ОСОБА_2 » на користь ОСОБА_1 , сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3405,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Ю.Б. Войтко

Л.О. Голота