Справа № 1806/2-329/11
Провадження № 4-с/592/4/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Фоменко І.М., за участю секретаря судового засідання Щербань Г.Г., скаржника ОСОБА_1 , державного виконавця Малікова А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Малікова Антона Анатолійовича та скасування постанови про арешт коштів боржника, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною скаргою та вимоги мотивує тим, що на початку липня 2020 року на свою електронну адресу вона отримала постанову державного виконавця Зарічного ВДВС у м. Суми ПН-СХ МРУМЮ (м. Суми) Малікова А.А. від 01.07.2020 року про арешт коштів боржника в рамках виконавчого провадження №56744341, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках ОСОБА_1 , а також на кошти на рахунках боржника, які будуть відкриті після винесення вказаної постанови.

14.09.2020 року скаржник направила на адресу державного виконавця клопотання про скасування арешту рахунків, оскільки стягувачем на погашення заборгованості за виконавчим документом №1806/2-329/11 було одержано грошові кошти в сумі 208000 грн., отримані внаслідок реалізації іпотечного майна квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Листом Зарічного ВДВС у м. Суми ПН-СХ МРУМЮ (м. Суми) від 29.09.2020 року ОСОБА_1 повідомлено, що дійсно державним виконавцем, в порядку ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», було винесено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено до фінансових установ для виконання; станом на день надання відповіді, підстави для зняття арешту з коштів, передбачені ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», відсутні.

Таким чином, державним виконавцем накладено арешт на зарплатні рахунки ОСОБА_1 , у зв`язку з чим остання позбавлена можливості отримувати та використовувати винагороду за працю. Тому скаржник просить суд визнати незаконними дії державного виконавця Зарічного ВДВС у м. Суми ПН-СХ МРУМЮ (м. Суми) Малікова А.А., який не перевірив наявність підстав фактичне виконання зобов`язання згідно з виконавчим документом та той факт, що сплинув трирічний термін пред`явлення виконавчого документа №1806/2-329/11 до виконання; скасувати постанову державного виконавця Зарічного ВДВС у м. Суми ПН-СХ МРУМЮ (м. Суми) Малікова А.А. від 01.07.2020 року про арешт коштів боржника, винесену в рамках виконавчого провадження №56744341, як незаконну, а провадження у справі закрити; виключити з Єдиного державного реєстру боржників відомості щодо ОСОБА_1 , 1981 р.н., шляхом внесення до АСВП інформації про відсутність заборгованості.

Ухвалою суду від 25.11.2020 року відкрито провадження з розгляду даної скарги та призначено по справі судове засідання з участю сторін.

Скаржник ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала частково, просила скасувати як незаконну постанову державного виконавця Зарічного ВДВС у м. Суми ПН-СХ МРУМЮ (м. Суми) Малікова А.А. про арешт коштів боржника від 01.07.2020 року, а решту вимог залишити без розгляду.

Державний виконавець Маліков А.А. в судовому засіданні зазначив, що на виконанні у ВДВС СМУЮ перебувало виконавче провадження №32957723 з примусового виконання виконавчого листа №1806/2-329/11, виданого 12.08.2011 року Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» боргу в сумі 265657,37 грн. Під час перенесення виконавчого провадження №32957723 до АСВП виникла технічна неможливість вчинення такої дії, а тому було прийнято відповідну постанову про відкриття виконавчого провадження з присвоєнням нового номеру №56744341. Наразі, заборгованість за виконавчим документом не погашена, будь-які підтверджуючі документи сплати боргу відсутні. 01.07.2020 року державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на кошти боржника ОСОБА_1 , яку направлено сторонам та банківським установам до відома. До Відділу не надходили документи щодо наявності у боржника відкритого рахунку, який має статус спеціального або такого, на який звернення стягнення заборонено Законом. Не заперечував проти залишення частини заявлених вимог без розгляду та скасування арешту грошових коштів, котрі знаходяться на зарплатному рахунку боржника.

Суд, заслухавши думку учасників провадження та вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у Зарічному відділі ДВС у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження №56744341 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми по справі №1806/2-329/11 від 12.08.2011 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості в розмірі 265657,35 грн. (а.с.24-28).

Постановою державного виконавця Зарічного відділу ДВС у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Малікова А.А. від 01.07.2020 року, в рамках виконавчого провадження №56744341, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках ОСОБА_1 , а також на кошти на рахунках боржника, які будуть відкриті після винесення вказаної постанови, крім тим, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. (а.с.5).

14.09.2020 року ОСОБА_1 звернулася до державного виконавця Малікова А.А. з клопотанням, в якому просила скасувати постанову про арешт коштів боржника від 01.07.2020 року та закрити виконавче провадження (а.с.34-35).

Листом Зарічного ВДВС у м. Суми ПН-СХ МРУМЮ (м. Суми) від 29.09.2020 року ОСОБА_1 було повідомлено, що дійсно державним виконавцем, в порядку ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», було винесено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено до фінансових установ для виконання; станом на день надання відповіді, підстави для зняття арешту з коштів, передбачені ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», відсутні (а.с.6).

Тобто, арешт грошових коштів скасовано не було.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження», примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів , зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Частиною 1 статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно положень ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний, крім іншого: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі (ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника визначені ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження».

За правилом ч. 3 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Пунктом 1 частини 4 статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Верховний Суд, у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, в постанові від 17.01.2020 року по справі №340/1018/19 (адміністративне провадження № К/9901/22118/19) зазначає, що приписами ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 року №95, ратифікованої Україною 04.08.1961 року, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в ст.ст. 3, 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях ст. 97 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 15, 22, 24 Закону України «Про працю».

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 року по справі № 916/73/19, від 10.10.2019 року по справі № 916/1572/19.

З наданих скаржником доказів вбачається, що ОСОБА_1 працює на посаді доцента кафедри української мови Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка.

Згідно Довідок АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 має відкриті зарплатні рахунки: IBAN № НОМЕР_1 , на який надходили зарплатні виплати по зарплатному проекту КЗ СОР «Обласний центр дошкільної освіти», та № НОМЕР_2 , на який надходили зарплатні виплати від СумДПУ ім. А.С. Макаренка.

Таким чином, враховуючи викладене, зважаючи на встановлені обставини справи, доводи та аргументи, надані сторонами на обґрунтування своїх позицій, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення скарги, скасувавши постанову державного виконавця Зарічного відділу ДВС у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Малікова А.А. від 01.07.2020 року, винесену в рамках виконавчого провадження №56744341, відносно зарплатних рахунків IBAN № НОМЕР_1 (на який надходили зарплатні виплати по зарплатному проекту КЗ СОР «Обласний центр дошкільної освіти») та № UA0562478 (на який надходили зарплатні виплати від СумДПУ ім. А.С. Макаренка), відкритих в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Згідно ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Пунктом 5 частини 1 статті 257 ЦПК України передбачено можливість залишення позовної заяви без розгляду у випадку, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просила залишити без розгляду заявлені вимоги в частині визнання незаконними дій державного виконавця Зарічного ВДВС у м. Суми ПН-СХ МРУМЮ (м. Суми) Малікова А.А., який не перевірив наявність підстав фактичне виконання зобов`язання згідно з виконавчим документом та той факт, що сплинув трирічний термін пред`явлення виконавчого документа №1806/2-329/11 до виконання, закриття виконавчого провадження та виключення з Єдиного державного реєстру боржників відомостей щодо ОСОБА_1 , 1981 р.н., шляхом внесення до АСВП інформації про відсутність заборгованості. Тобто, на стадії розгляду скарги ОСОБА_1 фактично відмовилася від частини заявлених вимог.

З урахуванням заявленого клопотання, суд вважає необхідним закрити провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця в частині вимог щодо визнання незаконними дій державного виконавця Зарічного ВДВС у м. Суми ПН-СХ МРУМЮ (м. Суми) Малікова А.А., який не перевірив наявність підстав фактичне виконання зобов`язання згідно з виконавчим документом та той факт, що сплинув трирічний термін пред`явлення виконавчого документа №1806/2-329/11 до виконання, закриття виконавчого провадження та виключення з Єдиного державного реєстру боржників відомостей щодо ОСОБА_1 , 1981 р.н., шляхом внесення до АСВП інформації про відсутність заборгованості, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, так як закриття провадження у справі не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Керуючись, ст.ст. 1, 3, 18, 48, 52, 56, 59 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 255, 260, 447, 450, 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Малікова Антона Анатолійовича та скасування постанови про арешт коштів боржника задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Малікова Антона Анатолійовича від 01.07.2020 року, винесену в рамках виконавчого провадження №56744341, відносно зарплатних рахунків IBAN № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкритих в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Провадження у справі за скаргою в частині вимог щодо визнання незаконними дій державного виконавця Зарічного ВДВС у м. Суми ПН-СХ МРУМЮ (м. Суми) Малікова Антона Анатолійовича, який не перевірив наявність підстав фактичне виконання зобов`язання згідно з виконавчим документом та той факт, що сплинув трирічний термін пред`явлення виконавчого документа №1806/2-329/11 до виконання, закриття виконавчого провадження та виключення з Єдиного державного реєстру боржників відомостей щодо ОСОБА_1 , 1981 р.н., шляхом внесення до Автоматизованої системи виконавчого провадження інформації про відсутність заборгованості закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя І.М. Фоменко