Справа № 744/546/21
Провадження № 2/744/240/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про задоволення заяви про самовідвід

12 липня 2021 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Гнипа О. І.,

при секретарі Шаповал Ю. В.,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди та шкоди, завданої каліцтвом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , пред`явив позов до відповідача, ОСОБА_2 , в якому просить: 1) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування завданої майнової шкоди 7316 гривень 88 копійок; 2) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, грошові кошти в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати щомісячно, починаючи з 07 травня 2020 року по 31 травня 2022 року включно.

12.07.2021 у підготовчому судовому засіданні у цивільній справі загального позовного провадження за вказаним позовом судом на обговорення учасників справи винесена заява судді Гнипа Олександра Івановича від про самовідвід від 12.07.2021, яка аргументована такими даними. За змістом п. 5 ч. 1 ст. 36, ч. 1 ст. 39 Цивільного процесуального кодексу України суддя зобов`язаний заявити самовідвід у разі, якщо у справі є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Гнипа О. І. може викликати те, що як на підстави своїх позовних вимог позивач посилається на обвинувальний вирок Семенівського районного суду Чернігівської області від 10.03.2021, який набрав законної сили 09.04.2021, щодо визнання винуватим відповідача ОСОБА_2 у вчиненні певного кримінально-караного діяння, про цивільно-правові наслідки якого йде мова у позові. Проте, в судовому засіданні у кримінальному провадженні державне обвинувачення підтримувала прокурор ОСОБА_3 , котра є дружиною судді ОСОБА_4 , тобто виходить так, що дружина судді ОСОБА_4 брала участь у судовому розгляді кримінального провадження, за результатами якого ухвалений вирок, котрий у даній цивільній справі повинен мати певне преюдиційне значення. Зокрема, відповідно до ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, але лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до вимог ст. 9 Конституції, та ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України й ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням XI (чергового) з`їзду суддів України від 22.02.2013, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі. Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року , схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 за № 2006/23, котрі враховані при прийнятті Кодексу суддівської етики, суддя заявляє самовідвід в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не уявляється за можливе винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Приведені вище обставини, на думку судді Гнипа О. І., дають достатнє підґрунтя для висновку про очевидні сумніви у будь-якого стороннього спостерігача в його неупередженості як судді щодо відповідача ОСОБА_2 , адже ситуація, що склалася довкола подій, що мають стати предметом аналізу у даній цивільній справі, внаслідок ухвалення вироку у кримінальному провадженні, в якому державне обвинувачення щодо відповідача ОСОБА_2 підтримувала як прокурор дружина судді Гнипа О. І., не дозволяє судді ухвалити бездоганно законне кінцеве судове рішення щодо відповідача ОСОБА_2 по суті цивільного спору, заснованого на події, що була предметом дослідження в наведеному вище кримінальному провадженні. Через це суддя Гнип О. І. вважає, що в силу закону він не вправі у подальшому розглядати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди та шкоди, завданої каліцтвом.

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибув, подав до суду письмові відомості про вирішення питання про самовідвід судді на розсуд суду за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання через оголошення на веб-сайті Семенівського районного суду Чернігівської області (а. с. 37-38), про причини своєї неявки суд не сповістив.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне заяву судді Гнипа Олександра Івановича про самовідвід задовольнити з наступних підстав.

Положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

За змістом п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року , схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 за № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи викладене, суд убачає, що доводи судді, викладені у поданій ним заяві про самовідвід, мають істотне для цієї справи значення, адже у будь-якого стороннього спостерігача дійсно можуть виникнути сумніви в неупередженості судді Гнипа О. І. у вирішенні цивільної справи № 744/546/21, що для безстороннього правосуддя є неприпустимим. Тому суддя Гнип О. І. не має у подальшому розглядати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди та шкоди, завданої каліцтвом.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 за №2006/23, п. 5 ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву судді Гнипа Олександра Івановича про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Семенівського районного суду Чернігівської області Гнипа Олександра Івановича від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди та шкоди, завданої каліцтвом.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди та шкоди, завданої каліцтвом передати працівникам апарату Семенівського районного суду Чернігівської області для визначення іншого у справі судді в порядку, встановленому ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення й окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: О. І. Гнип