Справа № 316/1456/20
Провадження № 2/316/105/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2021 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі головуючого судді Куценка М.О.

за участю секретаря судового засідання Нестерової Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Енергодара Запорізької області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу №316/1456/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до державного реєстратора Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц Світлани Олександрівни, Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, запису про право власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з первинною позовною заявою до відповідача: державного реєстратора Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц С.О. та відповідача: АТ «Альфа-Банк», в якій просить суд: визнати протиправним і скасувати запис про право власності №36463921 від 06.05.2020 на нерухоме майно квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за АТ «Альфа-Банк» (а.с.2-8).

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 15.08.2008 р. між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0709/0808/45-059, відповідно до якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 38000,00 доларів США. Одночасно між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 , в забезпечення виконання останнім основного зобов`язання перед ВАТ «Сведбанк» за кредитним договором №0709/0808/45-059, було укладено іпотечний договір №0709/0808/45-059-Z-1 (на купівлю житлової нерухомості), який посвідчено приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області Сірою І.Є. за №5392 та ОСОБА_1 передав в іпотеку ВАТ «Сведбанк» належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 . В той же день приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області Сірою І.Є. за №5393 накладена заборона відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , до припинення договору іпотеки.

У подальшому, 25.05.2012 р. між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, а 15.06.2012 р. між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В., відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» продав (відступив) права вимоги, а ПАТ «Альфа-Банк» набув права вимоги до боржників по кредитних договорах.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 28.07.2017 р. у справі №316/1051/16-ц було задоволено позов ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Постановою апеляційного суду Запорізької області від 18.01.2018 р. зазначене рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 28.07.2017 р. змінено в частині загальної суми заборгованості, в рахунок якої звертається стягнення на предмет іпотеки з «47418,91 доларів США» на «41418,91 доларів США».

Верховним Судом ухвалою від 26.03.2020 р. зупинено виконання рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 28.07.2017 р. в частині, яка не змінена апеляційним судом, та постанови апеляційного суду Запорізької області від 18.01.2018 р. до закінчення перегляду даної справи в касаційному порядку.

Крім того, рішенням Енергодарського міського суду від 23.10.2018 р. по справі №316/2098/15-ц було відмовлено в задоволенні позовних вимог ПАТ «Альфа-Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором №0709/0808/45-059 від 15.08.2008 року. Постановою Запорізького апеляційного суду від 13.02.2019 р. рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 23.10.2018 р. в частині відмови у задоволенні позову Банку про стягнення заборгованості за кредитним договором - скасовано, однак ухвалою Верховного Суду від 25.03.2019 р. зупинене виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 13.02.2019 р. до закінчення касаційного розгляду справи.

Тобто, двома ухвалами Верховного Суду зупинено виконання судових рішень по стягненню як основної заборгованості за кредитним договором, так і звернення стягнення на предмет іпотеки до закінчення перегляду вказаних справ у касаційному порядку.

Не зважаючи на зазначене, 06.05.2020 р. державний реєстратор Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц С.О. здійснила державну реєстрація права власності АТ «Альфа-Банк» на квартиру АДРЕСА_1 , запис про право власності №36463921, що позивачу стало відомо 14.05.2020 р. з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №208967259. Підставою внесення зазначеного запису стало рішення державного реєстратора Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц С.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №52201155 від 12.05.2020, підставою виникнення права власності - рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 776, виданий 30.09.2019, видавник «Укрпошта»; повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, серія та номер: ІВ/АБ 10, виданий 04.10.2019 АТ «Альфа-Банк»; іпотечний договір №0709/0808/45-059-Z-1, серія та номер: 5392, виданий 15.08.2008, видавник: приватний нотаріус Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області Сіра І.Є. Тобто рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (12.05.2020) державний реєстратор Міюц С.О. прийняла пізніше, ніж провела державну реєстрацію (06.05.2020).

Крім того, позивач посилається на незаконність дії державного реєстратора щодо перереєстрації права власності та внесення відповідного запису до Державного реєстру і в силу вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки квартира є єдиним місцем проживання позивача, придбана за кредитні кошти в іноземній валюті, площа квартири становить менше 140 кв.м. та становить 38,0 кв.м., іншого майна крім квартири АДРЕСА_1 у позивача немає, а отже квартира не може бути відчужена.

Також вказує, що протягом дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яким є нерухоме житлове майно загальною площею в межах визначених зазначеним Законом, що виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, також подається заява, що підтверджує згоду іпотекодавця - громадянина України на набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, справжність підпису на якій засвідчується відповідно до Закону України «Про нотаріат», крім випадків встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованого права власності іпотекодавця на інше нерухоме житлове майно (його частину) у Державному реєстрі прав чи в його невід`ємній архівній складовій частині або надання державному реєстратору документів, якими підтверджується, що відповідне нерухоме житлове майно не є місцем постійного проживання іпотекодавця.

При цьому, 15.10.2019 р., за підписом представника по довіреності АТ «Альфа-банк» Василюк І.С., ним було отримано «Повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням» від 30.09.2019 б/н (далі - Повідомлення), в якому, зокрема, йшлося про намір АТ «Альфа-банк» звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку передбаченому ст.37 Закону України «Про іпотеку», на яке ним було направлено відповідь на адресу АТ «Альфа-Банк» 16.10.2020 р., рекомендованим листом, в якій зазначено на положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» щодо неможливості примусового стягнення (відчуження) без згоди власника нерухомого житлового майна, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті та відповідає визначеним Законом умовам. А також зауважено про перебування на розгляді Верховного Суду України цивільної справи за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання договору поруки припиненим та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання недійсними з моменту укладання кредитного та іпотечного договорів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 по якій ухвалою суду від 25.03.2019 р. зупинено виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 13.02.2019 р. до закінчення касаційного розгляду справи у Верховному Суді України, а отже будь-які дії по стягненню заборгованості за кредитним договором №0709/0808/45-059 від 15.08.2008, у тому числі будь-які дії з іпотечним майном, яким вказаний договір забезпечується, до закінчення касаційного розгляду справи у Верховному Суді України будуть мати ознаки злочину передбаченого ст.382 КК України.

Отже, ним письмової згоди на відчуження квартири не надавалось та за її відсутності, у державного реєстратора Міюц С.О. були наявні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на вказану квартиру за АТ «Альфа-Банк».

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 18.05.2020 р. у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.26-26зворот).

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 18.05.2020 р. у даній справі було задоволено заяву позивача про забезпечення позову на накладено арешт на нерухоме майно вказану квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, в тому числі нотаріусам, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо об`єкту нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 125, право власності на яке зареєстровано за АТ «Альфа-Банк» (код СДРПОУ 23494714) на підставі запису про право власності №36463921 від 06.05.2020, внесеного державним реєстратором Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц С.О. (а.с.28-29), яку залишено без змін постановою Апеляційного суду Запорізької області.

22.06.2020 р. відповідачем АТ «Альфа-Банк», в особі представника Ременюк Т.О. за письмовою довіреністю (а.с.57-58), надано відзив на позовну заяву, у змісті якого заперечують проти позовних вимог, зазначаючи у тому числі на те, що п.12 Іпотечного договору передбачено порядок звернення стягнення на предмет іпотеки та п.12.3 договору Іпотеки визначена можливість передачі Іпотекодержателю права власності на предмет Іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку встановленому ст.37 ЗУ «Про іпотеку», що іпотечним договором погоджено з позивачем. Крім того, положеннями Закону України «Про іпотеку» та умовами договору про іпотеку передбачено право звернення стягнення на предмет іпотеки і у іншій спосіб в рахунок виконання основного зобов`язання, і шляхом позасудового порядку, який і було реалізовано Банком. При цьому, відповідно до п.11 договору іпотеки, іпотекодавцю було направлено повідомлення про застосування такого способу та отримано позивачем, про що ним самим зазначено у позові. Посилання позивача на неможливість проведення реєстратором дій в силу положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» вважає безпідставним, у зв`язку з тим, що в даному випадку мова йде про звернення стягнення в добровільному порядку, а положення Закону застосовуються в разі примусового способу звернення стягнення. Вважають, що державний реєстратор діяв в межах та у спосіб визначений законодавством, а отже реєстрація права власності на квартиру, яка є предметом іпотеки за АТ «Альфа-Банк» є законною. Позовні вимоги вважає безпідставними, просить відмовити в їх задоволенні (а.с.39-56).

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 30.06.2020 р. підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.86-86зворот).

24.03.2021 р. на електронну адресу суду АТ «Альфа-Банк» в особі представника Ременюк Т.О. надані письмові додаткові пояснення, в який зазначено на неналежний спосіб захисту своїх прав обраний позивачем щодо заявлених вимог позову, відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про праведну державну реєстрацію права закон не передбачає (а.с.93-94).

17.06.2021 р. до Енергодарського міського суду Запорізької області позивачем надано уточнену позовну заяву, в якій з підстав необхідності обрання способу захисту прав або інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, уточнив вимоги позову (а.с.101-108) та просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц С.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 52201155 від 12.05.2020 та запис про право власності за номером 36463921 внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц С.О., про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за АТ «Альфа-Банк» , країна реєстрації: Україна;

- припинити право власності АТ «Альфа-Банк» (), країна реєстрації: Україна на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 22.06.2021 р. уточнену позовну заяву прийнято до розгляду (а.с.115-115зворот).

Позивач ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити, про що надав письмову заяву (а.с.121).

Представник відповідача АТ «Альфа-Банк» - адвокат Ременюк Т.О. просить суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі з підстав викладених у відзові на позов та додаткових поясненнях, про що надала письмову заяву (а.с.122).

В судове засідання відповідач: державний реєстратор Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц С.О. та/або її представник, не з`явились. Відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень з суду через відділення поштового зв`язку «Укрпошта», даним відповідачем були отримані судова повістка, цивільний позов з додатками, ухвала суду (а.с.34, 37), таким чином про розгляд даної справи судом відповідач була повідомлена. Відзву на позовну заяву чи заперечень проти позову, письмових пояснень, зустрічного позову до суду відповідачем надано не було, клопотань про відкладення слухання справи не надходило.

06.07.2021 р. на адресу суду надійшло клопотання Василівської районної державної адміністрації Запорізької області №01-40/0623 від 01.07.2021 р., в якому зазначено, що державний реєстратор ОСОБА_3 звільнена з посади наказом від 05.10.2020 р. №47-4, просять проводити розгляд справи 13.07.2021 р. без участі представника Василівської районної державної адміністрації Запорізької області (а.с.118). Відозву на позов чи заперечень проти позову, будь-яких інших заяв або клопотань, письмових пояснень, надано не було.

Враховуючи відсутність підстав для відкладення слухання справи визначених ч.2 ст.233 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи, на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положення пунктів 1, 2, 4 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до положень ч.4 ст.10 ЦПК України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справи, суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (далі ЄСПЛ).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З відомостей Державного реєстру речових прав на нерухове майно (а.с.15-15зворот) встановлено, що за зверненням АТ «Альфа-Банк» до державного реєстратора Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц С.О. (далі державний реєстратор), державним реєстратором, 12.05.2020 індексний номер: 52201155 прийнято Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) (далі оспорюване Рішення), на підставі якого 06.05.2020 внесено запис про право власності: 36463921 за АТ «Альфа-Банк» (), форма власності: приватна, розмір частки: 1/1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (далі оспорюваний Запис), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 125, опис об`єкта: однокімнатна квартира, загальна площа (кв.м.): 38, житлова площа (кв.м.): 19,8. Підставою для державної реєстрації права власності зазначено: протокол позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-банк» серія та номер: 4/2019, виданий 15.10.2019, видавник: АТ «Альфа-Банк»; рішення, серія та номер: 4/2019, виданий 11.10.2019, видавник АТ «Укрсоцбанк»; повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та авалювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, серія та номер: ІВ/АБ07, виданий 18.04.2019, видавник: АТ «Альфа-Банк»; повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та авалювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, серія та номер: ІВ/АБ10, виданий 04.10.2019, видавник: АТ «Альфа-Банк»; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: 776, виданий 30.09.2019, видавник: Укрпошта; довідка, серія та номер -, виданий 30.04.2020, видавник: АТ «Альфа-Банк»; звіт про незалежну оцінку майна, серія та номер: - видний 04.05.2020, видавник: ТОВ «Незалежна експертна компанія»; іпотечний договір №0709/0808/45-059-Z-1, серія та номер: 5392, виданий 15.08.2008, видавник: приватний нотаріус Енергодарського міського нотаріального округу Сіра І.Є.; рішення, серія та номер: 5 виданий 15.10.2019, видавник: АТ «Укрсоцбанк».

Згідно з п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст.11, ч.13 ст.18, ч.1, 2 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав (ст.11). Датою і часом реєстрації прав вважається дата і час реєстрації відповідної заяви за результатами розгляду якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію (ст.18). Реєстраційні дії здійснюються в день реєстрації відповідної заяви в Державному реєстрі прав, крім випадків, передбачених цією статтею. Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться у строк, що не перевищує п`яти робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви в Державному реєстрі прав, крім випадку, передбаченого статтею 31-2 цього Закону (ст.19)

Як встановлено з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухове майно (а.с.15-15зворот), на що звертає увагу і позивач, державним реєстратором запис про право власності: 36463921 за АТ «Альфа-Банк» () на квартиру, внесено 06.05.2020 р., проте підставою вказано Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 52201155 від 12.05.2020, що не відповідає положенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Встановлено та не заперечується сторонами, що 15.08.2008 р. між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0709/0808/45-059 на суму 38000,00 доларів США (далі Кредитний договір), одночасно з яким, 15.08.2008 р. між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 , в забезпечення виконання останнім основного зобов`язання за Кредитним договором, було укладено Іпотечний договір №0709/0808/45-059-Z-1 (на купівлю житлової нерухомості) посвідченого приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області Сірою І.Є. за №5392 (далі Іпотечний договір) (а.с.59-64) та ОСОБА_1 передав в іпотеку ВАТ «Сведбанк» належне йому на праві власності за договором купівлі-продажу посвідченого Сірою І.Є. приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області 15.08.2008 р. за реєстровим номером 5387, нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 (на дату внесення оспорюваних Рішення та Запису і розгляду справи судом АДРЕСА_3 (п.2 Іпотечного договору) (а.с.59-60), на яку 15.08.2008 р. приватним нотаріусом Сірою І.Є. накладено заборону відчуження зазначеної у договорі квартири, до припинення дії договору, реєстраційний номер: 5393 (а.с.64). В подальшому, прав вимоги за Кредитним договором та Іпотечним договором за ПАТ «Сведбанк» набув ПАТ «Дельта Банк», після якого прав вимоги набув ПАТ «Альфа-Банк».

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, передбачених статтею 12 вказаного Закону.

Статтею 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов`язків встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

За змістом ч.1 ст.12, ч.1 ст.33, ст.35 Закону України «Про іпотеку», реалізації права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки передує реалізація ним права вимагати дострокового виконання основного зобов`язання. І лише тоді, якщо останнє невиконане чи неналежно виконане, іпотекодержатель, якщо інше не передбачено законом, може звертати стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку», яка відповідає редакції ч.4 даної статті в на дату розгляду справи, визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Проте, частиною 1 статті 36 Закону України «Про іпотеку» в редакції від 25.12.2008 р. яка не зазнала змін і на дату розгляду справи судом, визначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором але в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Способи захисту цивільного права чи інтересу можуть бути судові (ЦК України) та позасудові (статті 17-19 ЦК України).

Отже, підставами звернення стягнення на предмет іпотеки є: рішення суду, виконавчий напис нотаріуса або договір про задоволення вимог іпотекодержателя. Способами звернення стягнення на предмет іпотеки Закон визначає: судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя).

Відповідно до положень п.п.10.3 п.10 Іпотечного договору, Іпотекодержатель має право обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.62). При цьому, положеннями п.12 Іпотечного договору, докази внесення змін до якого суду не надано, за вибором Іпотекодержателя застосовується один з наведених нижче способів звернення стягнення на Предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя (а.с.62). Тобто, вказаною умовою Іпотечного договору визначено: «лише один з наведених нижче способів», а не декілька способів. При цьому з умов п.п.12.3 п.12 Іпотечного договору встановлено, що воно містить застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя викладене в п.п.12.3.1. та 12.3.2. цього пункту Іпотечного договору, якими визначена можливість задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом передачі права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку» або продажу Іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку встановленого ст.38 Закону України «Про іпотеку», на що також зазначає і відповідач АТ «Альфа-Банк» (а.с.62-63). Разом з цим, АТ «Альфа-Банк» залишено поза увагою зазначені вище приписи п.12 Іпотечного договору щодо права обрання лише одного із способів з наведених нижче, якими, крім вказаних в п.12.3 Іпотечного договору, є також і спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки як: за рішенням суду визначеного в п.12.1 Іпотечного договору (а.с.62).

Досліджуючи посилання позивача щодо наявності на розгляді Верховного Суду цивільних справ №316/1051/16-ц та №316/2098/15-ц за касаційними скаргами, що не заперечується представником відповідача, з загальнодоступної бази даних Єдиного державного реєстру судових рішень офіційного веб-порталу судової влади України в мережі Інтернет, у сукупності з даними ухвали Верховного Суду від 26.03.2020 р. у справі №316/1051/16-ц (а.с.13-14) та ухвали Верховного Суду від 25.03.2019 р. у справі №316/2098/15-ц (а.с.10-12), встановлено наступне.

В липні 2016 року ПАТ «Альфа-Банк» звернувся з позовом до Енергодарського міського суду Запорізької області до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0709/0808/45-059 від 15.08.2008 р. (про який судом зазначено вище) (справа №316/1051/16-ц). Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 28.07.2017 р. вимоги позову задоволено та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0709/0808/45-059 від 15.08.2008 р. звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій (https://reyestr.court.gov.ua/Review/68162817), яке постановою апеляційного суду Запорізької області від 18.01.2018 р. змінено лише в частині загальної суми заборгованості, в рахунок якої звертається стягнення на предмет іпотеки у цій справі (https://reyestr.court.gov.ua/Review/71769683).

Слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Тобто постанова апеляційного суду Запорізької області у справі №316/1051/16-ц набрала законної сили 18.01.2018 р..

Разом з цим, зазначені судові рішення у справі №316/1051/16-ц оскаржено ОСОБА_1 в касаційному порядку та ухвалою Верховного Суду від 26.03.2020 р. (провадження №61-14688св18) - зупинені виконанням до закінчення перегляду даної справи в касаційному порядку (а.с.13-14). Зазначена ухвала суду касаційної інстанції 26.03.2020 р. набрала законної сили і міститься у базі даних Єдиного державного реєстру судових рішень: https://reyestr.court.gov.ua/Review/88570462.

Тобто, на дату внесення державним реєстратором оспорюваного Запису та Рішення, дія постанови апеляційного суду Запорізької області від 18.01.2018 р. та рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 28.07.2017 р. у справі №316/1051/16-ц були зупинені.

Крім того, в провадженні Енергодарського міського суду Запорізької області з вересня 2015 року перебувала цивільна справа №316/2098/15-ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Альфа-Банк», третя особа: ОСОБА_1 про визнання припиненим договору поруки №0709/0808/45-059-Р-1 та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа-Банк», треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Енергодарського міського нотаріального округу Сіра І.Є. про визнання недійсним з моменту укладання кредитного договору №0709/0808/45-059 та іпотечного договору №0709/0808/45-059-Z-1 по якій 23.10.2018 р. Енергодарським міським судом Запорізької області ухвалено рішення (https://reyestr.court.gov.ua/Review/77633777). Зазначене рішення змінено постановою Запорізького апеляційного суду від 13.02.2019 р. та позов ПАТ «Альфа Банк» задоволено частково, стягнуто на користь ПАТ «Альфа Банк» заборгованість за кредитним договором від 15.08.2008 №0709/0808/45-059, зустрічний позов щодо припинення договору поруки №0709/0808/45-059-Р-1 укладеного 15.08.2008 задоволено, залишено без змін рішення Енергодарського міського суду в частині щодо відмови в задоволенні зустрічного позову про визнання кредитного договору недійсним (https://reyestr.court.gov.ua/Review/79859714), яке відповідно до ст.384 ЦПК України 13.02.2019 р. набрало законної сили.

Разом з цим, зазначена постанова Запорізького апеляційного суду від 13.02.2019 р. у справі №316/2098/15-ц оскаржена Бондаренко В.С. в касаційному порядку та ухвалою Верховного Суду від 26.03.2019 р. (провадження №61-5050ск19) її виконання зупинено до закінчення перегляду даної справи в касаційному порядку (а.с.11-12). Зазначена ухвала суду касаційної інстанції 13.02.2019 р. набрала законної сили і міститься у базі даних Єдиного державного реєстру судових рішень: https://reyestr.court.gov.ua/Review/80950727.

Тобто на дату внесення державним реєстратором оспорюваного Запису та Рішення, дія постанови апеляційного суду Запорізької області від 13.02.2019 р. у справі №316/2098/15-ц була зупинена.

З зазначеного вище вбачається, що АТ «Альфа-Банк» використав право звернення стягнення на предмет іпотеки саме на підставі рішення суду, що визначено п.п.12.1 Іпотечного договору, а отже підстави звернення, як зазначає представник відповідача АТ «Альфа-Банк», в позасудовому порядку, на дату внесення оспорюваного Запису та оспорюваного Рішення були відсутні.

Положеннями ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено наступне: державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, на наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації (п.1); перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення (п.2); під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи (п.4); здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом (п.10).

При цьому, слід зазначити, що відповідно до частини 8 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено підстави для відмови у державній реєстрації, до яких, зокрема відносять: 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

На час проведення державним реєстратором дій з реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 (далі квартира) за АТ «Альфа-Банк» діяв Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

У пункті 1 статті 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» зазначено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Таким чином, державний реєстратор зобов`язаний був перевірити відповідність даних щодо квартири, вимогам визначеним у пункті 1 статті 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та в разі, якщо квартира яке є предметом іпотеки підпадає під критерії визначені у пункті 1 статті 1 зазначеного Закону та на неї не може бути примусово звернуто стягнення, у тому числі і шляхом реєстрації права власності за іпотекодержателем у порядку статті 37 Закону України «Про іпотеку», що є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на зазначену квартиру за іпотекодержателем (Правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 р. у справі № 644/3116/18-ц, провадження №14-45цс20).

Проте, в супереч Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» державний реєстратор не перевірив на відповідність вимог АТ «Альфа-Банк» зазначеному Закону та зареєстрував право власності на предмет іпотеки - квартиру, яка, як зазначено позивачем та не спростовано відповідачами, використовується позивачем як постійне місце проживання, є єдиною власністю позивача та має площу 38 кв.м., що вбачається і з Інформаційного повідомлення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.15-16зворот), а отже відповідає критеріям визначеним п.1 ч.1 вказаного Закону, крім того, кредит було взято в іноземній валюті.

З огляду на наведене, у державного реєстратора були відсутні підстави для здійснення 06.05.2020 р. державної реєстрації права власності на зазначену квартиру за АТ «Альфа-Банк».

Суд також враховує, що на дату розгляду справи, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», що набрав законної сили 23.04.2021 р., спрямований на захист та відновлення платоспроможності позичальників (фізичних осіб), які отримали споживчі кредити в іноземній валюті, шляхом їх реструктуризації №1381-IX, з 23.04.2021 р. поновлено дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» до 23.09.2021 р.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на дату розгляду справи), відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Звертаючись до суду з позовними вимогами, позивач визначив у справі співвідповідачем і державного реєстратора Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц С.О., разом з тим, слід зазначити наступне.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 р. у справі №523/9076/16-ц (пункт 41), від 20.06.2018 р. у справі №308/3162/15-ц (пункт 49), від 21.11.2018 р. у справі №127/93/17-ц (пункт 50), від 12.12.2018 р. у справі №372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12.12.2018 р. у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30.01.2019 р. у справі №552/6381/17 (пункт 38), від 13.03.2019 р. у справі №757/39920/15-ц (пункт 31), від 27.03.2019 р. у справі №520/17304/15-ц (пункт 63)).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що у подібних, з цією, справах за позовом іпотекодавця до державного реєстратора спірні правовідносини виникають здебільшого саме між позивачем та іпотекодержателем через невиконання договірних зобов`язань і реалізацію прав іпотекодержателя щодо предмета іпотеки - нерухомого майна позивача, оскільки державна реєстрація прав проводиться державним реєстратором не з власної ініціативи, а на підставі відповідної заяви, поданої зацікавленою особою (постанови від 17.04.2018 р. у справі №815/6956/15, від 24.04.2018 р. у справі №825/478/17, від 29.05.2018 р. у справі №826/19487/14, від 30.05.2018 р. у справі №826/9417/16, від 06.06.2018 р. у справі №804/3509/17, від 16.10.2018 р. у справі №804/14296/15, від 14.11.2018 р. у справі № 826/1656/18, від 12.12.2018 р. у справі № 372/51/16-ц).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 р. у справі №823/2042/16 ( провадження №11-377апп18, зроблено висновок, що «Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано».

Таким чином, належним відповідачем у даній справі є саме АТ «Альфа-Банк».

Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача, суд відмовляє у позові до такого відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 р. у справі №523/9076/16-ц (пункт 40), від 21.11.2018 р. у справі №127/93/17-ц (пункт 50), від 12.12.2018 р. у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 12.12.2018 р. у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30.01.2019 р. у справі №552/6381/17 (пункт 39)).

Разом з тим, враховуючи, що позивачем уточнені вимоги заявлено не до кожного з відповідачів окремо, суд, враховуючи зазначене вище, дійшов висновку про вирішення питання стосовно заявлених вимог лише відносно відповідача АТ «Альфа-Банк», які за встановлених вище підстав підлягають задоволенню.

Згідно приписів п.6 ч.1 ст.264, п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, про що зазначає у резолютивній частині рішення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до квитанції від 15.05.2020 р. (а.с.1), позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Враховуючи висновок суду про задоволення вимог позову відносно відповідача АТ «Альфа-Банк», на користь позивача з АТ «Альфа-Банк» підлягає стягненню зазначена сума сплаченого судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76-82, 83, 89, 95, 128, 133, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Вимоги позову ОСОБА_1 до державного реєстратора Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц Світлани Олександрівни, Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, запису про право власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц Світлани Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 52201155 від 12.05.2020 та запис про право власності за номером 36463921 внесений 06.05.2020 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Василівської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц Світланою Олександрівною, про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за Акціонерним товариством «АЛЬФА-БАНК», , країна реєстрації: Україна.

Припинити право власності Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» , країна реєстрації: Україна на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) - витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду (з урахуванням положень п.п.15.5 п.15 Прикінцевих положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 р. із змінами).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 23.07.2021 року.

Суддя: М. О. Куценко