ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року

м. Черкаси

Справа № 710/695/20
Провадження № 22-ц/821/346/21
категорія: 302090000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Єльцова В.О.

суддів: Бородійчук В.Г., Нерушак Л.В.

секретаря: Анкудінова О.І.

учасники справи:

позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом): Приватне сільськогосподарське підприємство «Яблуневий сад»

відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом): Товариство з обмеженою відповідальності «Лебединська аграрна компанія»

відповідач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом): ОСОБА_1

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лебединська аграрна компанія» на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 09 грудня 2020 року у справі за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Яблуневий сад» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лебединська аграрна компанія» та ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі недійсним та припинення права оренди та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лебединська аграрна компанія» до Приватного сільськогосподарського підприємства «Яблуневий сад» та ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

02.07.2020 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить визнати недійсним договір оренди землі, серія та номер: 4 укладений 09.12.2015 між сторонами: ТОВ «Лебединська аграрна компанія» та ОСОБА_1 щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0348, площею 5,6345 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою: Черкаська область, Шполянський район, Матусівська сільська рада; припинити за Товариством з обмеженою відповідальністю «Лебединська Аграрна Компанія», право оренди земельною ділянкою з кадастровим номером :04:001:0348.

Позов мотивований тим, що внаслідок укладеного вищевказаного договору оренди землі під час дії договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 і ПСП «Яблуневий сад» відносно цієї ж самої земельної ділянки, ТОВ «Лебединська Аграрна Компанія» отримало право оренди земельною ділянкою, що спричинило порушення прав позивача на це нерухоме майно, оскільки ПСП «Яблуневий сад» в зв`язку з уже зареєстрованим правом оренди на земельну ділянку за відповідачем 1, автоматично втрачає першочергове право на поновлення чинного договору оренди землі після закінчення строку на який його було укладено, в зв`язку з неможливістю на підставі поновленого правочину проведення державної реєстрації права оренди.

13.08.2020 від ТОВ «Лебединська аграрна компанія» надійшов зустрічний позов, в якому позивач просив прийняти дану зустрічну позовну заяву до розгляду та об`єднати її з позовною заявою ПСП «Яблуневий сад» у справу №710/695/20. Визнати недійсним договір оренди землі №83 від 10.10.2006, укладеного між ПСП «Яблуневий сад» та ОСОБА_1 .

Позивач за зустрічним позовом вважає, що оскільки позивач ПСП «Яблуневий сад» стверджує, що наявні підстави для скасування реєстрації договору оренди землі, серія та номер 4, виданого 09.12.2015 орендарем - ТОВ «Лебединська аграрна компанія» та орендодавцем ОСОБА_1 , посилаючись на те, що право оренди, яке виникло на підставі спірного договору оренди зареєстровано в період дії договору оренди землі № 83 від 10.10.2006, укладеного між ОСОБА_1 та ПСП «Яблуневий сад». Проте, на думку ТОВ «Лебединська аграрна компанія», реєстрація права оренди по договору оренди землі від 10.10.2006, укладеному між ОСОБА_1 та ПСП «Яблуневий сад», була проведена із порушенням вимог законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України в редакції, що діяла на момент укладення Договору оренди від 10.10.2006 право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Відповідно, якщо державна реєстрація договору проведена із порушенням вимог законодавства, то право на оренду земельної ділянки із кадастровим номером: :04:001:0348, площею 5,6345 га у позивача не виникло. Тому позивач за зустрічним позовом просить визнати недійсним договір оренди землі № 83 від 10.10.2006, укладеного між ПСП «Яблуневий сад» та ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 09.12.2020 року первісний позов задоволено повністю.

Визнано недійсним договір оренди землі, серія та номер: 4 укладений 09.12.2015 між сторонами: ТОВ «Лебединська аграрна компанія» та ОСОБА_1 щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0348, площею 5,6345 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою: Черкаська область, Звенигородський район, Матусівська сільська рада.

Припинено за Товариством з обмеженою відповідальністю «Лебединська Аграрна Компанія» право оренди земельною ділянкою з кадастровим номером :04:001:0348.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лебединська аграрна компанія», юридична адреса: вул. Нахімова, 63-А, м. Шпола, Черкаська обл., ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 38009235, інші дані про особу суду невідомі, та ОСОБА_1 , зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області 19.06.2001, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , інші дані про особу суду невідомі, на користь Приватного сільськогосподарського підприємства «Яблуневий сад», юридична адреса: вул. Колгоспна, 1, с. Яблунів, Канівського району, Черкаської обл., ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 32342775, інші дані про особу суду невідомі, судовий збір в розмірі 4204,00 грн. (чотири тисячі двісті чотири гривні).

В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У січні 2021 року ТОВ «Лебединська аграрна компанія» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення 1 інстанції та ухвалити нове рішення, яким зустрічний позов задовольнити та стягнути судовий збір.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ТОВ «Лебединська аграрна компанія» мотивована тим, що судом 1 інстанції при розгляді зустрічного позову невірно зроблено висновок стосовно законності реєстрації договору, укладеного між ПСП «Яблуневий сад» та ОСОБА_1 .

Зазначає, що не заперечує того, що в Книзі записів державної реєстрації є запис про реєстрацію Договору оренди землі від 10.10.2006, проте порядок реєстрації, який встановлений чинним на 2006 рік, законодавством було порушено, а тому відповідно поземельна книга на ділянку не відкривалась та відомості про право оренди до неї не вносились.

Вказує, що оскільки позивач за первісним позовом ПСП «Яблуневий сад» стверджує, що наявні підстави для скасування реєстрації договору оренди землі, серія та номер 4, виданого 09.12.2015 орендарем - ТОВ «Лебединська аграрна компанія» та орендодавцем ОСОБА_1 , посилаючись на те, що право оренди, яке виникло на підставі спірного договору оренди зареєстровано в період дії договору оренди землі № 83 від 10.10.2006, укладеного між ОСОБА_1 та ПСП «Яблуневий сад». Проте, на думку ТОВ «Лебединська аграрна компанія», реєстрація права оренди по договору оренди землі від 10.10.2006, укладеному між ОСОБА_1 та ПСП «Яблуневий сад», була проведена із порушенням вимог законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України в редакції, що діяла на момент укладення Договору оренди від 10.10.2006 право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Відповідно, якщо державна реєстрація договору проведена із порушенням вимог законодавства, то право на оренду земельної ділянки із кадастровим номером: :04:001:0348, площею 5,6345 га у позивача не виникло. Тому позивач за зустрічним позовом просить визнати недійсним договір оренди землі № 83 від 10.10.2006, укладеного між ПСП «Яблуневий сад» та ОСОБА_1 .

Доводи особи, яка подала відзив

В лютому 2021 року ПСП «Яблуневий сад» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на те, що судом 1 інстанції при розгляді справи досліджено та надано правову оцінку всім аргументам, які подані учасниками справи, про що зазначив в своєму рішенні, яке ухвалене із застосуванням верховенства права та у відповідності до Конституції України, законів України із обов`язковим врахуванням висновків Верховного Суду прийнятих під час вирішення спорів з аналогічними відносинами, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 09 грудня 2020 року у справі №710/695/20 залишити без змін.

Стверджує, що реєстрація договору оренди землі від 10.10.2006 року було проведено з дотриманням процедури, визначеної діючим на той час Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 за №174).

Отже, в матеріалах справи знаходиться письмовий доказ, що був врахований судом першої інстанції, який свідчить про проведену реєстрацію Договору оренди у відповідності до діючого законодавства.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

19 січня 2021 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Лебединська аграрна компанія» на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 09 грудня 2020 року у справі за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Яблуневий сад» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лебединська аграрна компанія» та ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі недійсним та припинення права оренди та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лебединська аграрна компанія» до Приватного сільськогосподарського підприємства «Яблуневий сад» та ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 січня 2021 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Єльцов В.О., судді Бородійчук В.Г., Карпенко О.В.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 21 січня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року відкрито апеляційне провадження.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 лютого 2021 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Єльцов В.О., судді Бородійчук В.Г., Нерушак Л.В.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про її розгляд.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

В суді встановлено, що 10.10.2006 між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ПСП «Яблуневий сад» було укладено договір оренди № 83 строком на 15 років, який був зареєстрований у Шполянському районному відділі ЧРФ ДП «Центр ДЗК» 11.10.2006 за № 36, за яким в оренду передається земельна ділянка загальною площею 5,63 га, у тому числі рілля 5,63 га (а.с. 18-21).

Згідно з інформаційною довідкою № 27-23-0.360-350/114-19, наданою Відділом у Шполянському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, за наявною у Відділі інформацією щодо зареєстрованих прав оренди до 2013 року на земельну ділянку площею 5,63 га, яка розташована на території Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області, що належить ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на ділянку серії НОМЕР_3, зареєстровано договір оренди землі за номером 36 від 11.10.2006, який укладено з ПСП «Яблуневий сад» строком на 15 років (а.с. 22).

Відповідно до видаткових касових ордерів від 03.11.2017, 24.12.2018, 17.12.2019 за Формою № КО-2 ПСП «Яблуневий сад» було сплачено ОСОБА_1 кошти в рахунок орендної плати відповідно до договору оренди землі від 11.10.2006 (а.с. 23-25).

За даними податкового розрахунку за формою №1ДФ за звітний період 4 квартал 2018 року (а.с. 26-29) та за звітний період 4 квартал 2017 року (а.с. 31-33) підтверджується сплати ПСП «Яблуневий сад» орендної плати.

Відповідно до довідки Відділу у Шполянському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, у зв`язку із зміною нумерації кадастрових зон та кварталів під час внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку, яка належить ОСОБА_1 на підставі державного акта серії НОМЕР_3, цьому нерухомому майну було присвоєно новий кадастровий номер - :04:001:0348 (а.с. 36).

Згідно з Витягом з державного земельного кадастру № НВ -019 про земельну ділянку орендарем земельної ділянки з кадастровим номером:04:001:0348 є ТОВ «Лебединська аграрна компанія», починаючи з дня внесення запису про державну реєстрацію речового права - 05.04.2016 приватним нотаріусом Харківського міського округу Свіргуновою В.А., зі строком дії речового права до 09.12. 2030 (а.с. 37-38).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у формі інформаційної довідки № 194517576, за змістом розділу «Актуальна інформація про державну реєстрацію іншого речового права», 05.04.2016 вчинено запис № 14079255 про державну реєстрацію за ТОВ «Лебединська аграрна компанія» права оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі серія та номер: 4 виданого 09.12.2015 року орендарем: ТОВ «Лебединська аграрна компанія» та орендодавцем ОСОБА_1 , зі строком дії речового права до 09.12.2030 (а.с. 42-44).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, у формі інформаційної довідки № 56963102, за змістом розділу «Актуальна інформація про державну реєстрацію іншого речового права», 05.04.2016 вчинено запис № 14079255 про державну реєстрацію за ТОВ «Лебединська аграрна компанія» права оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі серія та номер: 4 виданого 09.12.2015 року орендарем: ТОВ «Лебединська аграрна компанія» та орендодавцем ОСОБА_1 , зі строком дії речового права до 09.12.2030 (а.с. 94-95).

09.12.2015 між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ТОВ «Лебединська аграрна компанія» було укладено договір оренди № 4 строком на 15 років, за яким в оренду передано землю загальною площею 5,6345 га з кадастровим номером №:04:001:0348 (а.с. 98-99).

Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки, додатку до договору оренди землі №4 від 09.12.2015, в оренду між орендодавцем ОСОБА_1 та ТОВ «Лебединська аграрна компанія» було укладено цей акт про те, що орендодавець передає на підставі договору оренди землі № 4 у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення. Земельна характеристика по якісним характеристикам відповідає вимогам вирощування сільськогосподарських культур відповідно регіону (а.с. 100).

Відділ у Шполянському районі Головного управління Держгеокаастру у Черкаській області листом від 27.08.2020 №27-23-0.360-475/114-20 повідомив директору ТОВ «ЛАК» про те, що відповідно до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі (розділ 4 Записи державної реєстрації договорів оренди землі) зареєстровані договори оренди землі за номером 36 від 11.10.2006, який укладено між ОСОБА_1 та ПСП «Яблуневий сад» строком на 15 років на земельну ділянку площею 5,63 га, яка розташована на території Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області, що належить ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на ділянку серії НОМЕР_3 (а.с.165).

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ТОВ «Лебединська аграрна компанія» не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду 1 інстанції відповідає.

Згідно зі ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Вимогами ст.182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно з ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про оренду землі» (в редакції станом на 01.01.2006, яка була чинною на дату реєстрації договору оренди від 10.10.2006) орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату ; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11,17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов`язань сторін, порядок страхування об`єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об`єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо. Невід`ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об`єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом. У разі якщо договором оренди землі передбачається здійснити заходи, спрямовані на охорону та поліпшення об`єкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування орендарю витрат на такі заходи.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до п.п. а) ч.1 ст. 90 Земельного кодексу України (в редакції станом на 01.01.2006, яка була чинною на дату реєстрації договору оренди від 10.10.2006) власники земельних ділянок мають право продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину.

Згідно з ч.4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно зі ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч.1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 1 інстанції, 10.10.2006 між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ПСП «Яблуневий сад» було укладено договір оренди № 83 строком на 15 років, який був зареєстрований у Шполянському районному відділі ЧРФ ДП «Центр ДЗК» 11.10.2006 за № 36, за яким в оренду передається земельна ділянка загальною площею 5,63 га, у тому числі рілля 5,63 га.

Відповідно до довідки Відділу у Шполянському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, у зв`язку із зміною нумерації кадастрових зон та кварталів під час внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку, яка належить ОСОБА_1 на підставі державного акта серії НОМЕР_3, цьому нерухомому майну було присвоєно новий кадастровий номер - :04:001:0348.

Згідно з інформаційною довідкою № 27-23-0.360-350/114-19, наданою Відділом у Шполянському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, за наявною у Відділі інформацією щодо зареєстрованих прав оренди до 2013 року на земельну ділянку площею 5,63 га, яка розташована на території Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області, що належить ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на ділянку серії НОМЕР_3, зареєстровано договір оренди землі за номером 36 від 11.10.2006, який укладено з ПСП «Яблуневий сад» строком на 15 років.

Інформація щодо достроково розірвання договору оренди землі до 10.10.2006 відсутня.

Водночас відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у формі інформаційної довідки № 194517576, за змістом розділу «Актуальна інформація про державну реєстрацію іншого речового права», 05.04.2016 вчинено запис № 14079255 про державну реєстрацію за ТОВ «Лебединська аграрна компанія» права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0348 на підставі договору оренди землі серія та номер: 4, виданого 09.12.2015 орендарем: ТОВ «Лебединська аграрна компанія» та орендодавцем ОСОБА_1 , зі строком дії речового права до 09.12.2030.

Таким чином, судом 1 інстанції встановлено, що на момент звернення позивача до суду було укладено договір оренди землі №4 від 09.12.2015 між ТОВ «Лебединська аграрна компанія» та ОСОБА_1 , тобто під час дії іншого договору оренди №83 від 10.10.2006, який укладений між фізичною особою ОСОБА_1 та ПСП «Яблуневий сад», та був належним чином зареєстрований у Шполянському районному відділенні Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомезмі України.

Даний договір не розірваний, не визнаний у встановленому законом порядку недійсним.

На час укладення договору оренди від 10.10.2006 діяв Порядок державної реєстрації договорів оренди землі, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 2073 від 25.12.1998, відповідно до пунктів 2, 3, 4, 12, 13, 14 якого державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок. Державна реєстрація договорів оренди проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної та міської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за місцем розташування земельної ділянки. Факт державної реєстрації засвідчується у 10-денний термін гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради, Київської, Севастопольської міської державної адміністрації або уповноваженої ними посадової особи. Печатка та підпис ставляться на всіх примірниках договору оренди (суборенди). Після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів за формою згідно з додатком. Датою реєстрації договору оренди у Книзі записів є дата засвідчення факту державної реєстрації.

Зазначений Порядок № 2073 від 25.12.1998 втратив чинність 05.08.2011 на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі» № 1021 від 09.09.2009 .

Також був чинний Тимчасовий порядок ведення державного реєстру земель, затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 за № 174 (втратив чинність 20.08.2012), за яким така реєстрація здійснювалася структурними підрозділами центру державного земельного кадастру при Держкомземі України (п.1.2.), яким і була проведена державна реєстрація договору оренди від 10.10.2006.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції, встановлюючи обставини по справі, взяв до уваги вищезазначені факти та, в сукупності з наданими сторонами доказами, оцінив їх під час постановлення своїх висновків.

Таким чином, суд 1 інстанції вірно дійшов висновку, що на момент звернення позивача до суду було укладено договір оренди землі №4 від 09.12.2015 між ТОВ «Лебединська аграрна компанія» та ОСОБА_1 , тобто під час дії іншого договору оренди №83 від 10.10.2006, який укладений між фізичною особою ОСОБА_1 та ПСП «Яблуневий сад», та був належним чином зареєстрований у Шполянському районному відділенні Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомезмі України. Даний договір не розірваний, не визнаний у встановленому законом порядку недійсним. Таким чином, під час реєстрації права оренди 05.04.2016 державний реєстратор мав обов`язок перевірити, зокрема, інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав, у тому числі, з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Отже, право позивача на користування земельною ділянкою було порушено.

Одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну земельну ділянку суперечить засадам офіційного визнання і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно, є порушенням чинного законодавства та інтересів позивача, за яким право оренди земельної ділянки зареєстровано первинно та не припинялося. Такий висновок міститься в Постановах Великої Палати Верховного Суду № 823/378/16 від 12.06.2018, № 587/2331/16-ц від 02.10.2019. Аналогічний висновок міститься і у Постанові Верховного Суду у справі № 378/146/18 від11.12.2019.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові у справі № 587/2135/16 від 10.04.2019 дійшла такого висновку: «Внаслідок укладення оскарженого договору ФГ «Натон» отримало право оренди земельною ділянкою, що стало перешкодою для позивача у реалізації аналогічного права щодо тієї самої земельної ділянки.

З огляду на це Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками судів першої й апеляційної інстанцій про порушення права позивача на оренду земельної ділянки та наявність підстав для визнання оскарженого договору недійсним.».

Посилання позивача за зустрічним позовом на невідповідність укладеного договору оренди земельної ділянки від 10.10.2006 Постанові Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 за № 2073, якою затверджено Порядок державної реєстрації договорів оренди землі, як на підставу визнання договору від 10.10.2006 недійсним, є безпідставними, оскільки під час укладення вказаного договору оренди земельної ділянки сторонами було дотримано вимоги зазначеного Порядку.

Згідно з ч.3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

З аналізу оскаржуваного договору оренди земельних ділянок вбачається, що на момент його укладення в ньому наявні усі істотні умови, а саме: зазначено об`єкт оренди; строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Спірний договір був укладений та підписаний сторонами, і виконувався сторонами. На момент укладення вказаного договору не було допущено порушень правових норм, які б свідчили про недійсність правочину.

Крім того, договір оренди землі №83 був зареєстрований у Шполянському районному відділі ЧРФ ДП «Центр ДЗК» 11.10.2006 за № 36, матеріали справи не містять доказів оскарження позивачем державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок.

Такі висновки суду 1 інстанції ґрунтуються на матеріалах справи і відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом 1 інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Крім того, наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться лише до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом 1 інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд першої інстанції правильно визначився з правовідносинами, що виникли в даному випадку та застосував закон, що їх регулює. За наслідком апеляційного перегляду порушень матеріального чи процесуального закону судом першої інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки їх доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лебединська аграрна компанія» залишити без задоволення.

Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 09 грудня 2020 року у справі за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Яблуневий сад» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лебединська аграрна компанія» та ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі недійсним та припинення права оренди та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лебединська аграрна компанія» до Приватного сільськогосподарського підприємства «Яблуневий сад» та ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий: В.О. Єльцов

Судді : В.Г. Бородійчук

Л.В. Нерушак