ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 665/2517/16-ц Головуючий в І інстанції: Березніков О.В.
Номер провадження: 22-ц/819/223/21 Доповідач: Майданік В.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Бездрабко В.О.,

Орловської Н.В.

секретар Давиденко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Сільськогосподарського приватного акціонерного товариства "Водолій" на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 20 жовтня 2020 року, у складі судді Березнікова О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Сільськогосподарського приватного акціонерного товариства "Водолій" про розірвання договорів оренди земельних ділянок,

В С Т А Н О В И В :

30 грудня 2016 року уповноважені представники вказаних 6 позивачів, а також ще двох інших осіб, провадження за позовом яких у подальшому було відповідно закрито та залишено без розгляду, звернулися до суду із позовними заявами до Сільськогосподарського приватного акціонерного товариства "Водолій" (далі СПрАТ "Водолій") про розірвання договорів оренди земельних ділянок, в яких, з урахуванням заяв від 29.10.2018р та від 01.03.2019р про зміну підстав позову, поданих до суду відповідно 30.10.2018р та 04.03.2019 року адвокатом Ростальною Інною Володимирівною, діючою від імені вказаних позивачів, просили розірвати договори оренди земельних ділянок укладені між:

--- ОСОБА_5 та Сільськогосподарським приватним акціонерним товариством "Водолій" №465 від 20 травня 2013 року з підстав систематичної несплати орендної плати за 2013-2018 роки та з підстав використання земельної ділянки не за призначенням та неналежного використання земельної ділянки;

--- між ОСОБА_3 та Сільськогосподарським приватним акціонерним товариством "Водолій" №446 від 20 травня 2013 року з підстав систематичної несплати орендної плати за 2013-2018 роки та з підстав використання земельної ділянки не за призначенням та неналежного використання земельної ділянки;

--- ОСОБА_6 та Сільськогосподарським приватним акціонерним товариством "Водолій" №107 від 20 травня 2013 року з підстав систематичної несплати орендної плати за 2013-2018 роки та з підстав використання земельної ділянки не за призначенням та неналежного використання земельної ділянки;

--- ОСОБА_2 та Сільськогосподарським приватним акціонерним товариством "Водолій" №269 від 20 травня 2013 року з підстав систематичної несплати орендної плати за 2013-2018 роки та з підстав використання земельної ділянки не за призначенням та неналежного використання земельної ділянки;

--- ОСОБА_2 та Сільськогосподарським приватним акціонерним товариством "Водолій" №270 від 20 травня 2013 року з підстав систематичної несплати орендної плати за 2013-2018 роки та з підстав використання земельної ділянки не за призначенням та неналежного використання земельної ділянки;

--- ОСОБА_1 та Сільськогосподарським приватним акціонерним товариством "Водолій" №237 від 20 травня 2013 року з підстав систематичної несплати орендної плати за 2013-2018 роки та з підстав використання земельної ділянки не за призначенням та неналежного використання земельної ділянки;

--- ОСОБА_4 та Сільськогосподарським приватним акціонерним товариством "Водолій" №407 від 20 травня 2013 року з підстав систематичної несплати орендної плати за 2013-2018 роки та з підстав використання земельної ділянки не за призначенням та неналежного використання земельної ділянки.

Також, у вказаних заявах адвокат ОСОБА_7 , діюча від імені вказаних позивачів, просила відшкодувати позивачам судовий збір за рахунок відповідача.

Вказані позовні заяви обґрунтовані наступним.

Позивачі свої зобов`язання за договорами оренди земельних ділянок виконали належним чином, надавши відповідачу земельні ділянки у користування. Однак, відповідач порушує свої договірні зобов`язання.

Так, відповідачем умови кожного договору не виконуються, а саме не сплачується систематично орендна плата взагалі, не сплачується в повному обсязі за 2013-2017 роки, несплата орендної плати за 2018 рік та не сплачується орендна плата своєчасно, у тому числі не сплачується орендна плата з урахуванням індексу інфляції.

Крім того, з боку відповідача має місто використання земельної ділянки не за призначенням та неналежне використання земельної ділянки. А саме, відповідачем протягом тривалого часу земельні ділянки не оброблялися, посів сільськогосподарських культур не проводився, заходи боротьби з бур`янами не проводились, внаслідок чого земельні ділянки перебувають у занедбаному стані, наслідком чого є зниження якісних характеристик ґрунту. Зазначене є порушенням умов договорів про використання земельної ділянки за цільовим призначенням

На підставі викладеного ставиться питання про задоволення вказаних позовів.

Ухвалою суду першої інстанції від 20 лютого 2017 року цивільні справи за вказаними позовами були об`єднані в одне провадження. Об`єднаній справі присвоєно №665/2517/16-ц (т.2, а.с.214-215).

У своєму відзиві на позов про розірвання договорів оренди, поданому до суду 04.03.2019 року, відповідач просив відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог.

Зокрема, вказав, що в цілому товариство має в користуванні 3456га землі за укладеними договорами оренди землі, земельні ділянки (у тому числі й належні позивачам) товариство використовує за призначенням (вирощування сільськогосподарських культур), а також використовує згідно структури посівних площ і вони знаходяться у доброму стані, що підтверджується Актом про обстеження від 25.11.2016р, Довідками з Відділу статистики у Чаплинському районі від 23.01.2017р та від 22.02.2017р.

Також, зазначив, що нарахування орендної плати за земельні ділянки проводиться відповідно до чинного законодавства та умов кожного договору, зокрема з відрахуванням податків, передбачених законодавством.

Так, за ст.289.2 ПК України: --- Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік; --- у разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115; --- коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

Пунктом 9 договорів оренди передбачено обчислення орендної плати з урахуванням індексів інфляції. Пунктом 12 договорів передбачено, що розмір орендної плати переглядається один раз у 2 роки у разі підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції. Пунктом 32 визначено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Тобто, зміна коефіцієнта інфляції за умовами договору є підставою для перегляду орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договорів оренди його учасниками. Зазначене не тягне автоматичну зміну умов договорів щодо розміру орендної плати, а відтак і відповідного донарахування стороною позивачів орендної плати за 2013-2017 роки.

За умовою договорів орендна плата сплачується не пізніше 31 грудня у розмірі 3% від вартості земельної ділянки в грошовій формі або шляхом надання послуг та отримання с/г продукції; земельний податок сплачує орендар в розмірі та строки, визначені законодавством.

Отже, орендна плата повинна бути сплачена з 20.05.2013 року по 31.12.2013 року, а також за 12 місяців кожного наступного року.

При визначенні розміру орендної плати за відповідний рік застосовувався коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки землі: за 2014р застосовано Кі НГО землі за 2013р у розмірі 1; за 2015р застосовано Кі НГО землі за 2014р у розмірі 1,249; за 2016р застосовано Кі НГО землі за 2015р у розмірі 1,2; за 2017р застосовано Кі НГО землі за 2016р у розмірі 1.

Згідно наданих розрахунків нарахування та виплати орендної плати відповідач щорічно та по теперішній час нараховував та сплачував кожному позивачу орендну плату і не порушує умов відповідного договору оренди в частині виплати орендної плати орендодавцю, а тому в діях відповідача відсутні повністю систематична несплата орендної плати, що тягне за собою безпідставність кожного позову.

Зазначив, що з 2013р по теперішній час від позивачів не надходило жодної скарги щодо невиплати орендної плати з посиланням на заборгованість.

Також вказав, що дійсним підґрунтям виникнення кожного позову є намагання з восени 2016 року іншого підприємства, а саме ТОВ "Украгросолід Інтернешенл", заволодіти земельними ділянками, які перебувають у користуванні відповідача, та підбурювання власників земельних ділянок щодо їхньої начебто необхідності звернення до суду з питанням розірвання договорів оренди землі.

Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 20 жовтня 2020 року позов вказаних позивачів було задоволено. Зокрема, суд вирішив:

--- розірвати договір оренди земельної ділянки укладений між ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , та Сільськогосподарським приватним акціонерним товариством "Водолій" №465 від 20 травня 2013 року;

--- розірвати договір оренди земельної ділянки укладений між ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , та Сільськогосподарським приватним акціонерним товариством "Водолій" №446 від 20 травня 2013 року;

--- розірвати договір оренди земельної ділянки укладений між ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , та Сільськогосподарським приватним акціонерним товариством "Водолій" №107 від 20 травня 2013 року;

--- розірвати договір оренди земельної ділянки укладений між ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , та Сільськогосподарським приватним акціонерним товариством "Водолій" №269 від 20 травня 2013 року;

--- розірвати договір оренди земельної ділянки укладений між ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , та Сільськогосподарським приватним акціонерним товариством "Водолій" №270 від 20 травня 2013 року;

--- розірвати договір оренди земельної ділянки укладений між ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , та Сільськогосподарським приватним акціонерним товариством "Водолій" №237 від 20 травня 2013 року;

--- розірвати договір оренди земельної ділянки укладений між ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , та Сільськогосподарським приватним акціонерним товариством "Водолій" №407 від 20 травня 2013 року.

Крім того, з відповідача на корись кожного позивача було стягнуто понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 551,21грн кожному.

На вказане рішення відповідачем подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про скасування рішення та ухвалення нового рішення відмову у задоволенні позову в повному обсязі. При цьому скаржник послався на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема, вказав, що суд дав неправильну оцінку доказам, деяким з них оцінку не дав, а деякі проігнорував, в основу рішення послав лише позицію позивача, не спростувавши заперечення відповідача.

Також зазначив, що лише із змісту оскаржуваного рішення стало відомо про подання представником позивачів після закриття підготовчого провадження письмових пояснень, які містять посилання на незастосування відповідачем коефіцієнту інфляції до нарахування орендної плати за 2013-2018 роки, та наведено свій розрахунок орендної плати із застосуванням індексів споживчих цін і як наслідок, на думку сторони позивачів, існує систематична недоплата орендної плати.

При цьому вказав, що позовна заява не містить посилання на обставину невірного нарахування орендної плати орендарем, а містить посилання на несвоєчасність розрахунку за земельні ділянки. Тому вважає таку зміну підстави позову порушенням процесуального законодавства.

Також зі змісту оскаржуваного рішення стало відомо про зміну підстав позову, а саме про несвоєчасну сплату орендної плати за 2013-2018 роки, несплату орендної плати за 2018 рік, а також про те, що відповідачем протягом тривалого часу земельні ділянки не оброблялися, посів сільськогосподарських культур не проводився, заходи боротьби з бур`янами не проводились, внаслідок чого земельні ділянки перебувають у занедбаному стані.

Відтак, відповідач не мав можливості надати докази сплати орендної плати за 2017-2018 роки, а тому надає відповідні докази суду апеляційної інстанції.

Зазначив, що кожна позовна заява не містить посилання на обставину невірного нарахування орендної плати, а містить посилання на несвоєчасність розрахунку та вважає такі дії як зміна позовних вимог без дотримання вимог цивільно-процесуального законодавства, про які відповідачу стало відомо вже після отримання оскаржуваного рішення.

Також вказав, що суд не врахував того, що законодавством не затверджено механізму індексації орендної плати за землю, тож підприємство вправі обрати будь-який зручний метод індексації. Тому відповідачем індексація при нарахуванні орендної плати здійснювалась шляхом застосування коефіцієнта індексації до нормативної грошової оцінки (НГО), яка зазначена у договорі оренди, що не суперечить умовам Договорів та Закону України "Про оренду землі". У свою чергу НГО підлягає щорічній індексації (п.289.2 ПК України). Держгеокадастр щороку розраховує величину коефіцієнта індексації НГО земель. Коефіцієнт індексації НГО земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення НГО земель (п.289.2 та 289.3 ПК). Отже, для розрахунку орендної плати слід застосовувати проіндексований на 01 січня поточного року розмір НГО. Таким чином, розмір орендної плати за 2013-2018 роки обрахована з урахуванням індексації НГО і складає: за 2013р: НГО земельної ділянки х 3%; за 2014 рік: НГО земельної ділянки х 1 х 3% (застосовано коефіцієнт індексації НГО земель за 2013 рік 1); за 2015 рік: НГО земельної ділянки х 1 х 1,249 х 3% (застосовано коефіцієнт індексації НГО земель за 2014 рік 1,249); за 2016 рік: НГО земельної ділянки х 1 х 1,249 х 1,2 х 3% (застосовано коефіцієнт індексації НГО земель за 2015 рік 1,2); за 2017 рік: НГО земельної ділянки х 1 х 1,249 х 1,2 х 1 х 3% (застосовано коефіцієнт індексації НГО земель за 2016 рік 1); за 2018 рік: НГО земельної ділянки х 1 х 1,249 х 1,2 х 1 х 1 х 3% (застосовано коефіцієнт індексації НГО земель за 2017 рік 1. Отже, вважає, що індексація НГО земель враховує середньорічний індекс інфляції, а тому додаткове застосування позивачами індексу інфляції до розміру орендної плати є безпідставним.

Також зазначив, що розмір орендної плати розраховано з урахуванням того, що у 2013-2015рр ставка оподаткування складає 15%, у 2016-2018рр 18%, крім того, з 2015 року передбачено сплату військового збору в розмірі 1,5% (підпункти 1.3., 1.4. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК) в порядку, встановленому ст.168 ПК, тобто за тими ж правилами, що й ПДФО.

Також вказав, що суд необґрунтовано послався на Методику розрахунку орендної плати за державне майно, затверджену постановою КМУ №786 від 04.10.1995р при застосуванні індексації орендної плати.

Також зазначив, що суд не врахував і того, що у договорах оренди не було погоджено, що індексація орендної плати повинна здійснюватися щомісячно або у поточному році на коефіцієнт інфляції поточного року. При цьому суд розраховував орендну плату за поточний рік з урахуванням коригування орендної плати за попередній рік на індекс інфляції за поточний рік, не врахувавши, що за поточний рік індекс інфляції публікується до 10 січня наступного року. Тобто, суд невірно застосував до орендної плати поточного року індекси інфляції цього ж року.

Також вказав, що неправильне застосування коефіцієнта інфляції в цілому призвели до невірного нарахування сум орендної плати за земельні ділянки та помилкового висновку про систематичну недоплату відповідачем орендної плати за 2013-2017рр. З наведеного вбачається, що відповідачем умови договорів оренди щодо повноти обчислення орендної плати з урахуванням інфляції та відсутня систематична недоплата відповідачем орендної плати.

Крім того, відповідачем зроблено детальні посилання на виконання ним зобов`язань щодо кожного з позивачів.

Справу вчергове було призначено до апеляційного розгляду на 23.03.2021 року о 09-45 годині, однак усі позивачі, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися. У суді апеляційної інстанції брала участь представник позивача ОСОБА_3 адвокат Ростальна І.В. У зв`язку з цим апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання вказаних осіб неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Відповідно до договорів оренди, укладених окремо між кожним позивачем та відповідачем, та витягів з Державних реєстрів речових прав на нерухоме майно вбачається, що між сторонами укладено Договори оренди земельних ділянок, а саме:

--- №237 від 20.05.2013р (земельна ділянка площею 9,29га, кадастровий номер :05:002:0039, державна реєстрація права оренди земельної ділянки НЕМАЄ) з позивачкою ОСОБА_1 ; нормативна грошова оцінка земельної ділянки (НГО) становить 176846,34грн (з коефіцієнтом); розмір орендної плати (ОП) становить 3% від НГО, а саме 5305,39грн; обчислення ОП здійснюється з урахуванням індексів інфляції; розмір ОП переглядається 1 раз у 2 роки, зокрема, внаслідок інфляції; строк внесення ОП 1 раз на рік, не пізніше 31 грудня (а.с.5-6, т.2);

--- №269 від 20.05.2013р (земельна ділянка площею 2,23 га, кадастровий номер :04:006:0007, державна реєстрація права оренди земельної ділянки 17.04.2014р) з позивачкою ОСОБА_2 ; НГО становить 45980,05грн (з коефіцієнтом); розмір ОП становить 3% від НГО, а саме 1379,40грн; обчислення ОП здійснюється з урахуванням індексів інфляції; розмір ОП переглядається 1 раз у 2 роки, зокрема, внаслідок інфляції; строк внесення ОП 1 раз на рік, не пізніше 31 грудня (а.с.198-199, 202 т.1);

--- №270 від 20.05.2013р (земельна ділянка площею 6,2 га, кадастровий номер :04:007:0015, державна реєстрація права оренди земельної ділянки 31.03.2014р) з позивачкою ОСОБА_2 ; НГО становить 130866,29грн (з коефіцієнтом); розмір ОП становить 3% від НГО, а саме 3925,99грн; обчислення ОП здійснюється з урахуванням індексів інфляції; розмір ОП переглядається 1 раз у 2 роки, зокрема, внаслідок інфляції; строк внесення ОП 1 раз на рік, не пізніше 31 грудня (а.с.241-242, 245 т.1);

--- №446 від 20.05.2013р (земельна ділянка площею 4,6925 га, кадастровий номер :06:002:0027, державна реєстрація права оренди земельної ділянки 27.06.2014р) з позивачем ОСОБА_3 ; НГО становить 176846,34грн (з коефіцієнтом); розмір ОП становить 3% від НГО, а саме 5305,39грн; обчислення ОП здійснюється з урахуванням індексів інфляції; розмір ОП переглядається 1 раз у 2 роки, зокрема, внаслідок інфляції; строк внесення ОП 1 раз на рік, не пізніше 31 грудня (а.с.114-115, 119 т.1);

--- №407 від 20.05.2013р (земельна ділянка площею 4,21га, кадастровий номер :04:014:0008, державна реєстрація права оренди земельної ділянки 16.04.2014р) з позивачкою ОСОБА_4 ; НГО становить 88423,17грн (з коефіцієнтом); розмір ОП становить 3% від НГО, а саме 2652,70грн; обчислення ОП здійснюється з урахуванням індексів інфляції; розмір ОП переглядається 1 раз у 2 роки, зокрема, внаслідок інфляції; строк внесення ОП 1 раз на рік, не пізніше 31 грудня (а.с.93-94, 96 т.2);

--- №465 від 20.05.2013р (земельна ділянка площею 4,2га, кадастровий номер :04:021:0013, державна реєстрація права оренди земельної ділянки 01.07.2014р) з позивачкою ОСОБА_5 ; НГО становить 88210,94грн (з коефіцієнтом); розмір ОП становить 3% від НГО, конкретно суми немає; обчислення ОП здійснюється з урахуванням індексів інфляції; розмір ОП переглядається 1 раз у 2 роки, зокрема, внаслідок інфляції; строк внесення ОП 1 раз на рік, не пізніше 31 грудня (а.с.65-66, 69 т.1);

--- №107 від 20.05.2013р (земельна ділянка площею 4,83га, кадастровий номер :04:010:0024, державна реєстрація права оренди земельної ділянки 08.01.2014р) з позивачкою ОСОБА_6 ; НГО становить 176846,34грн (з коефіцієнтом); розмір ОП становить 3% від НГО, а саме 5305,39грн; обчислення ОП здійснюється з урахуванням індексів інфляції; розмір ОП переглядається 1 раз у 2 роки, зокрема, внаслідок інфляції; строк внесення ОП 1 раз на рік, не пізніше 31 грудня (а.с.154-155, 156 т.1).

Строк дії наведених договорів оренди земельних ділянок становить 10 (десять) років.

У зазначених договорах оренди сторони погодили грошову, натуральну (передача продукції) та відробіткову (надання послуг орендодавцю) форми орендної плати.

Належними доказами сплати коштів за оренду є: видатковий касовий ордер, виписаний орендарем та підписаний орендодавцем; видаткова накладна, підписана сторонами; довідка, видана податковою інспекцією, про наявність сплати коштів із земельного податку та оренди землі; акт надання послуги тощо.

З довідки відповідача за підписом головного бухгалтера та керівника підприємства вбачається, що позивачці ОСОБА_1 товариством нараховано орендну плату (а.с.135 т.6):

за 2013 рік (з 20 травня по 31 грудня; за договором №237 від 20.05.2013р) в розмірі 3 %, що складає 3094,81грн, утримано ПДФО 15 %, до виплати 2630,58грн;

за 2014 рік у розмірі 3 %, що складає 5305,39грн, утримано ПДФО 15 % 795,81грн, до виплати 4509,58грн;

за 2015 рік у розмірі 3 % та із застосуванням коефіцієнту індексації НГО земель за 2014 рік у розмірі 1,249, що складає 6626,43грн, утримано ПДФО 15 % у розмірі 993,96грн та ВЗ в розмірі 99,39грн, до виплати 5533,07грн;

за 2016 рік у розмірі 3 % та із застосуванням коефіцієнту індексації НГО земель за 2015 рік у розмірі 1,2, що складає 7951,72грн, утримано ПДФО 15% у розмірі 1431,31грн та ВЗ в розмірі 119,27грн, до виплати 6401,13грн;

за 2017 рік у розмірі 3 % та із застосуванням коефіцієнту індексації НГО земель за 2016 рік у розмірі 1, що складає 7951,72грн, утримано ПДФО 15% у розмірі 1431,31грн та ВЗ в розмірі 119,27грн, до виплати 6401,13грн.

За період 2013-2017рр позивачці ОСОБА_1 фактично виплачено орендної плати:

за 2013 рік сплачено в якості земельного податку в розмірі 176,84грн та коштами в розмірі 4000,00грн, в загальному розмірі 4176,84грн; переплата в рахунок 2014р становить 1546,26грн;

за 2014 рік сплачено коштами в розмірі 2500,00грн та натуроплатою в розмірі 1300,00грн, в загальному розмірі 3800,00грн; переплата в рахунок 2015р становить 836,68грн.

за 2015 рік сплачено в якості земельного податку в розмірі 220,85грн, коштами в розмірі 2550,00грн та натуроплатою в розмірі 3100,00грн, в загальному розмірі 5870,85грн; переплата в рахунок 2016р становить 1174,46грн;

за 2016 рік сплачено в якості земельного податку в розмірі 265,09грн та коштами в розмірі 5277,00грн, в загальному розмірі 5542,09грн; переплата в рахунок 2017р становить 315,42грн;

за 2017 рік сплачено в якості земельного податку у розмірі 966,59грн; позивачка відмовилася від орендної плати в розмірі 8855,00грн, яка була надіслана двічі поштовим переказом від 04.12.2017р та від 19.01.2018р; станом на 31.12.2017р не отримана орендна плата через відмову у розмірі 5119,12грн (а.с.135, 136-147 т.6, 97-104 т.3).

При цьому матеріалами справи підтверджується факт отримання ОСОБА_1 орендної плати наперед у 2013-2016 роках.

З довідки відповідача за підписом головного бухгалтера та керівника підприємства вбачається, що позивачці ОСОБА_2 товариством нараховано орендну плату (а.с.187 т.6):

за 2013 рік (за 226 днів; за договорами №269 від 20.05.2013р та №270 від 20.05.2013р) в розмірі 3 %, що складає 3094,81грн, утримано ПДФО 15 %, до виплати 2630,58грн;

за 2014 рік у розмірі 3 %, що складає 5305,39грн, утримано ПДФО 15 % 795,81грн, до виплати 4509,58грн;

за 2015 рік у розмірі 3 % та із застосуванням коефіцієнту індексації НГО земель за 2014 рік у розмірі 1,249, що складає 6626,43грн, утримано ПДФО 15 % у розмірі 993,96грн та ВЗ в розмірі 99,39грн, до виплати 5533,07грн;

за 2016 рік у розмірі 3 % та із застосуванням коефіцієнту індексації НГО земель за 2015 рік у розмірі 1,2, що складає 7951,72грн, утримано ПДФО 15% у розмірі 1431,31грн та ВЗ в розмірі 119,27грн, до виплати 6401,13грн;

за 2017 рік у розмірі 3 % та із застосуванням коефіцієнту індексації НГО земель за 2016 рік у розмірі 1, що складає 7951,72грн, утримано ПДФО 15% у розмірі 1431,31грн та ВЗ в розмірі 119,27грн, до виплати 6401,13грн.

За період 2013-2017рр позивачці ОСОБА_2 фактично виплачено орендної плати:

за 2013 рік сплачено в якості земельного податку в розмірі 176,84грн та коштами в розмірі 4240,00грн, в загальному розмірі 4416,84грн; переплата в рахунок 2014р становить 1786,26грн;

за 2014 рік сплачено коштами в розмірі 3100,00грн, в загальному розмірі 3100,00грн; переплата в рахунок 2015р становить 376,68грн.

за 2015 рік сплачено в якості земельного податку в розмірі 220,85грн та коштами в розмірі 5900,00грн, в загальному розмірі 6120,85грн; переплата в рахунок 2016р становить 964,46грн;

за 2016 рік сплачено в якості земельного податку в розмірі 265,09грн та коштами в розмірі 5450,00грн, в загальному розмірі 5715,09грн; переплата в рахунок 2017р становить 278,42грн;

за 2017 рік сплачено в якості земельного податку у розмірі 876,73грн та коштами в розмірі 8861,00грн, в загальному розмірі 9737,73грн; переплата в рахунок 2018р становить 3615,02грн (а.с.187, 188-198 т.6, 77-82 т.3).

При цьому матеріалами справи підтверджується факт отримання ОСОБА_2 орендної плати наперед у 2013-2016 роках.

З довідки відповідача за підписом головного бухгалтера та керівника підприємства вбачається, що позивачу ОСОБА_3 товариством нараховано орендну плату (а.с.161 т.6):

за 2013 рік (з 20 травня по 31 грудня; за договором №446 від 20.05.2013р) в розмірі 3 %, що складає 3094,81грн, утримано ПДФО 15 %, до виплати 2630,58грн;

за 2014 рік у розмірі 3 %, що складає 5305,39грн, утримано ПДФО 15 % 795,81грн, до виплати 4509,58грн;

за 2015 рік у розмірі 3 % та із застосуванням коефіцієнту індексації НГО земель за 2014 рік у розмірі 1,249, що складає 6626,43грн, утримано ПДФО 15 % у розмірі 993,96грн та ВЗ в розмірі 99,39грн, до виплати 5533,07грн;

за 2016 рік у розмірі 3 % та із застосуванням коефіцієнту індексації НГО земель за 2015 рік у розмірі 1,2, що складає 7951,72грн, утримано ПДФО 15% у розмірі 1431,31грн та ВЗ в розмірі 119,27грн, до виплати 6401,13грн;

за 2017 рік у розмірі 3 % та із застосуванням коефіцієнту індексації НГО земель за 2016 рік у розмірі 1, що складає 7951,72грн, утримано ПДФО 15% у розмірі 1431,31грн та ВЗ в розмірі 119,27грн, до виплати 6401,13грн.

За період 2013-2017рр позивачу ОСОБА_3 фактично виплачено орендної плати:

за 2013 рік сплачено в якості земельного податку в розмірі 176,84грн, коштами в розмірі 1000,00грн та натуроплатою в розмірі 2950,00грн, в загальному розмірі 4126,84грн; переплата в рахунок 2014р становить 1496,26грн;

за 2014 рік сплачено натуроплатою в розмірі 3400,00грн, в загальному розмірі 3400,00грн; переплата в рахунок 2015р становить 386,68грн;

за 2015 рік сплачено в якості земельного податку в розмірі 220,85грн, коштами в розмірі 2000,00грн та натуроплатою в розмірі 4098,20грн, в загальному розмірі 6319,05грн; переплата в рахунок 2016р становить 1172,66грн;

за 2016 рік сплачено в якості земельного податку в розмірі 265,09грн, коштами в розмірі 1000,00грн та натуроплатою в розмірі 7770,00грн, в загальному розмірі 9035,09грн; переплата в рахунок 2017р становить 3806,62грн;

за 2017 рік сплачено в якості земельного податку у розмірі 488,49грн; позивач відмовився від орендної плати в розмірі 5357,00грн, яка була надіслана двічі поштовим переказом від 04.12.2017р та від 19.01.2018р (а.с.161, 162-173 т.6, 106-115 т.3).

При цьому матеріалами справи підтверджується факт отримання ОСОБА_3 орендної плати наперед у 2013-2016 роках.

З довідки відповідача за підписом головного бухгалтера та керівника підприємства вбачається, що позивачці ОСОБА_4 товариством нараховано орендну плату (а.с.123 т.6):

за 2013 рік (з 20 травня по 31 грудня; за договором №407 від 20.05.2013р) в розмірі 3 %, що складає 1547,41грн, утримано ПДФО 15 %, до виплати 1315,30грн;

за 2014 рік у розмірі 3 %, що складає 2652,70грн, утримано ПДФО 15 % 397,91грн, до виплати 2254,79грн;

за 2015 рік у розмірі 3 % та із застосуванням коефіцієнту індексації НГО земель за 2014 рік у розмірі 1,249, що складає 3313,21грн, утримано ПДФО 15 % у розмірі 496,98грн та ВЗ в розмірі 49,70грн, до виплати 2766,53грн;

за 2016 рік у розмірі 3 % та із застосуванням коефіцієнту індексації НГО земель за 2015 рік у розмірі 1,2, що складає 3975,86грн, утримано ПДФО 15% у розмірі 715,65грн та ВЗ в розмірі 59,64грн, до виплати 3200,57грн;

за 2017 рік у розмірі 3 % та із застосуванням коефіцієнту індексації НГО земель за 2016 рік у розмірі 1, що складає 3975,86грн, утримано ПДФО 15% у розмірі 715,65грн та ВЗ в розмірі 59,64грн, до виплати 3200,57грн.

За період 2013-2017рр позивачці ОСОБА_4 фактично виплачено орендної плати:

за 2013 рік сплачено в якості земельного податку в розмірі 88,42грн та коштами в розмірі 1900,00грн, в загальному розмірі 1988,42грн; переплата в рахунок 2014р становить 673,12грн;

за 2014 рік сплачено натуроплатою в розмірі 2388,00грн, в загальному розмірі 2388,00грн; переплата в рахунок 2015р становить 806,32грн.

за 2015 рік сплачено в якості земельного податку в розмірі 110,43грн та коштами в розмірі 2430,00грн, в загальному розмірі 2540,43грн; переплата в рахунок 2016р становить 580,22грн;

за 2016 рік сплачено в якості земельного податку в розмірі 132,55грн та коштами в розмірі 2638,00грн, в загальному розмірі 2770,55грн; переплата в рахунок 2017р становить 150,20грн;

за 2017 рік сплачено в якості земельного податку у розмірі 438,41грн; позивачка відмовилася від орендної плати в розмірі 4428,00грн, яка була надіслана двічі поштовим переказом від 04.12.2017р та від 19.01.2018р; станом на 31.12.2017р не отримана орендна плата через відмову (а.с.123, 124-134 т.6, 70-76 т.3).

При цьому матеріалами справи підтверджується факт отримання ОСОБА_4 орендної плати наперед у 2013-2016 роках.

З довідки відповідача за підписом головного бухгалтера та керівника підприємства вбачається, що позивачці ОСОБА_5 товариством нараховано орендну плату (а.с.148 т.6):

за 2013 рік (з 20 травня по 31 грудня; за договором №465 від 20.05.2013р) в розмірі 3 %, що складає 1543,69грн, утримано ПДФО 15 %, до виплати 1312,14грн;

за 2014 рік у розмірі 3 %, що складає 2646,33грн, утримано ПДФО 15 % 396,95грн, до виплати 2249,38грн;

за 2015 рік у розмірі 3 % та із застосуванням коефіцієнту індексації НГО земель за 2014 рік у розмірі 1,249, що складає 3305,26грн, утримано ПДФО 15 % у розмірі 495,78грн та ВЗ в розмірі 49,58грн, до виплати 2759,90грн;

за 2016 рік у розмірі 3 % та із застосуванням коефіцієнту індексації НГО земель за 2015 рік у розмірі 1,2, що складає 3966,32грн, утримано ПДФО 15% у розмірі 713,94грн та ВЗ в розмірі 59,50грн, до виплати 3192,88грн;

за 2017 рік у розмірі 3 % та із застосуванням коефіцієнту індексації НГО земель за 2016 рік у розмірі 1, що складає 3966,32грн, утримано ПДФО 15% у розмірі 713,94грн та ВЗ в розмірі 59,50грн, до виплати 3192,88грн.

За період 2013-2017рр позивачці ОСОБА_5 фактично виплачено орендної плати:

за 2013 рік сплачено в якості земельного податку в розмірі 88,21грн та коштами в розмірі 1983,00грн, в загальному розмірі 2071,21грн; переплата в рахунок 2014р становить 759,07грн;

за 2014 рік сплачено коштами в розмірі 2500,00грн, в загальному розмірі 2500,00грн; переплата в рахунок 2015р становить 1009,69грн;

за 2015 рік сплачено в якості земельного податку в розмірі 110,16грн та коштами в розмірі 2200,00грн, в загальному розмірі 2310,16грн; переплата в рахунок 2016р становить 559,95грн;

за 2016 рік сплачено в якості земельного податку в розмірі 132,23грн та коштами в розмірі 2650,00грн, в загальному розмірі 2782,23грн; переплата в рахунок 2017р становить 149,30грн;

за 2017 рік сплачено в якості земельного податку у розмірі 437,21грн; позивачка відмовилася від орендної плати в розмірі 4421,00грн, яка була надіслана двічі поштовим переказом від 04.12.2017р та від 19.01.2018р; станом на 31.12.2017р не отримана орендна плата через відмову (а.с.148, 149-160 т.6, 62-68 т.3).

При цьому матеріалами справи підтверджується факт отримання ОСОБА_5 орендної плати наперед у 2013-2016 роках.

З довідки відповідача за підписом головного бухгалтера та керівника підприємства вбачається, що позивачці ОСОБА_6 товариством нараховано орендну плату (а.с.174 т.6):

за 2013 рік (з 20 травня по 31 грудня; за договором №107 від 20.05.2013р) в розмірі 3 %, що складає 3094,81грн, утримано ПДФО 15 %, до виплати 2630,58грн;

за 2014 рік у розмірі 3 %, що складає 5305,39грн, утримано ПДФО 15 % 795,81грн, до виплати 4509,58грн;

за 2015 рік у розмірі 3 % та із застосуванням коефіцієнту індексації НГО земель за 2014 рік у розмірі 1,249, що складає 6626,43грн, утримано ПДФО 15 % у розмірі 993,96грн та ВЗ в розмірі 99,39грн, до виплати 5533,07грн;

за 2016 рік у розмірі 3 % та із застосуванням коефіцієнту індексації НГО земель за 2015 рік у розмірі 1,2, що складає 7951,72грн, утримано ПДФО 15% у розмірі 1431,31грн та ВЗ в розмірі 119,27грн, до виплати 6401,13грн;

за 2017 рік у розмірі 3 % та із застосуванням коефіцієнту індексації НГО земель за 2016 рік у розмірі 1, що складає 7951,72грн, утримано ПДФО 15% у розмірі 1431,31грн та ВЗ в розмірі 119,27грн, до виплати 6401,13грн.

За період 2013-2017рр позивачці ОСОБА_6 фактично виплачено орендної плати:

за 2013 рік сплачено в якості земельного податку в розмірі 176,84грн, коштами в розмірі 4000,00грн та натуроплатою в розмірі 448,00грн, в загальному розмірі 4624,84грн; переплата в рахунок 2014р становить 1994,26грн;

за 2014 рік сплачено коштами в розмірі 2500,00грн та натуроплатою в розмірі 1807,00грн, в загальному розмірі 4307,00грн; переплата в рахунок 2015р становить 1791,68грн.

за 2015 рік сплачено в якості земельного податку в розмірі 220,85грн та натуроплатою в розмірі 4433,00грн, в загальному розмірі 4653,85грн; переплата в рахунок 2016р становить 912,46грн;

за 2016 рік сплачено в якості земельного податку в розмірі 265,09грн та коштами в розмірі 5270,00грн, в загальному розмірі 5535,09грн; переплата в рахунок 2017р становить 46,42грн;

за 2017 рік сплачено в якості земельного податку у розмірі 502,61грн; позивачка відмовилася від орендної плати в розмірі 8856,00грн, яка була надіслана двічі поштовим переказом від 04.12.2017р та від 19.01.2018р; станом на 31.12.2017р не отримана орендна плата через відмову у розмірі 5852,10грн (а.с.174, 175-186 т.6, 1177-124 т.3).

При цьому матеріалами справи підтверджується факт отримання ОСОБА_6 орендної плати наперед у 2013-2016 роках.

Суд першої інстанції не встановив використання відповідачем земельних ділянок не за призначенням, прийшов до висновку про недоведеність належними доказами того, що спірні земельні ділянки відповідачем не обробляються та не засіваються, що вони перебувають у занедбаному стані. Також суд першої інстанції не встановив того факту, що відповідач порушував умови укладених з кожним позивачем договорів оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати у встановленому розмірі та строках за 2017 та 2018 роки.

Відтак, згідно ст.367 ЦПК України апеляційний суд не розглядає зазначені підстави вказаних позовів.

При апеляційному розгляді справи представник позивача ОСОБА_3 адвокат Ростальна І.В. зазначила, що уповноважена представляти інтереси лише вказаного позивача.

Від позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_6 засобами поштового зв`язку до апеляційного суду надійшли заяви про відмову від позову та закриття провадження у справі. Через відсутність належного підтвердження вказаних заяв кожному із зазначених осіб апеляційним судом було направлено листа з роз`ясненням права особисто бути присутнім при апеляційному розгляді справи або підтвердити відповідні заяви іншою заявою, завіреною у місцевій раді. У зв`язку з неявкою вказаних осіб в судове засідання апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав прийняти процесуальні рішення за вказаними заявами.

Позиція відповідача у цій справі полягає в тому, що фактично втрати від інфляційних процесів позивачам відшкодовувалися шляхом індексації нормативної грошової оцінки землі кожного року у відповідності до щорічної індексації (п.289.2 ПК України) Держгеокадастром нормативної грошової оцінки земельних ділянок. Крім того, умови кожного договору оренди передбачали, що розмір орендної плати переглядається кожні 2 роки внаслідок інфляції. Тобто, зміни умов договорів в частині розміру орендної плати можливі лише шляхом внесення змін до діючих договорів чи укладання додаткових договорів в межах дії основного договору. Керівник відповідача директор СПрАТ ОСОБА_8 зазначив, що він особисто розмовляв з кожним позивачем й вони вказували, що не наполягають на своїх позовах і бажають мати справу з відповідачем.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у 2013 2016 роках неналежним чином виконував істотні умови укладених між ним та позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 договорів оренди, систематично й несвоєчасно сплачував орендодавцям передбачену договорами та чинним законодавством суму орендної плати, тобто без врахування індексів інфляції.

Апеляційний суд погодитися з таким висновком суду не може, оскільки до нього він дійшов при неповному з`ясуванні обставин справи, порушенні норм процесуального права й неправильному застосуванні норм матеріального права.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За положеннями ст.289.2 ПК України:

--- Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік (абзаци 1-3);

--- у разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115 (абзац 4);

--- коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок (абзац 5).

Так, коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель у 2013-2018рр становлять: 2013р 1,0, 2014р 1,249, 2015р 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) та 1,2 для сільськогосподарських угідь, 2016р 1,06 (крім сільськогосподарських угідь) та 1,0 для сільськогосподарських угідь, 2017р 1,0, 2018р 1,0.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" в редакції, чинній на момент укладання вказаних договорів, передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст.13 вказаної редакції Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.15 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній на момент укладання вказаних договорів, істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з положеннями ст.ст.21, 22 зазначеної редакції Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній на момент укладання вказаних договорів, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до пункту "д" ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність.

Наведене повністю узгоджується з правовими висновками, викладеними Верховним Судом України у постановах від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12 та від 28 вересня 2016 року у справі № 6-977цс16.

Верховним Судом неодноразово висловлювалися правові позиції щодо підстав розірвання договору оренди земельної ділянки.

Так, неналежне виконання умов договору, а саме часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (постанова від 06.03.2019р у справі №183/262/17).

У постанові Верховного Суду від 06.06.2019 року у справі № 388/647/17 зроблено такий висновок: "у своєму висновку суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність ознак систематичності несплати СПС "Степ" орендної плати й відповідно підстав для розірвання договору оренди, оскільки відповідач сплатив, а ОСОБА_2 та у подальшому позивач ОСОБА_1 отримали орендну плату наперед. Доводи касаційної скарги про систематичну несплату відповідачем орендної плати не дають підстав для скасування оскаржуваної постанови апеляційного суду, так як зводяться до переоцінки доказів, такі доводи були предметом розгляду суду апеляційної інстанції і не знайшли свого підтвердження. Суд апеляційної інстанції вірно виходив із того, що матеріалами справи підтверджується факт отримання ОСОБА_2 орендної плати наперед за 2014-2016 роки та отримання ОСОБА_1 орендної плати за 2015-2016 роки".

У цій справі належними доказами підтверджується факт отримання усіма позивачами орендної плати наперед за у період 2013-2017рр, проти цього жодний із позивачів не заперечував. Фактичне отримання позивачами орендної плати є підтвердженням того, що вони дали свою згоду отримати орендну плату наперед.

Встановлено деякі виключення, а саме одинична сплата орендної плати не у повному обсязі протягом спірного періоду 2013-2017рр у конкретний рік, яка, проте, не свідчить про систематичну несплату відповідачем орендної плати позивачам, оскільки у попередній рік орендну плату було сплачено наперед.

Також апеляційний суд звертає увагу й на таке.

Згідно Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" для забезпечення достатнього життєвого рівня населення України передбачено застосування індексу споживчих цін.

У свою чергу відповідно до ст.289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати передбачено використання нормативної оцінки земель та її індексацію у залежності від розміру індексу споживчих цін. Тобто, Держгеокадастр щороку розраховує величину коефіцієнта індексації НГО земель, який застосовується кумулятивно залежно від дати проведення НГО земель (п.289.2 та 289.3 ПК).

Отже, для розрахунку орендної плати слід застосовувати проіндексований на 01 січня поточного року розмір НГО земель.

На підтвердження застосування ним індексації нормативної грошової оцінки орендованих земель, з урахуванням якої в оскаржувані періоди здійснювалися нарахування й виплата орендної плати позивачам, відповідачем надано відповідні розрахунки, які позивачами жодним чином не спростовані.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з доводами відповідача про те, що орендна плата в оспорювані періоди була обрахована й виплачена з урахуванням індексу споживчих цін.

Також, апеляційний суд звертає увагу й на те, що до подання позовів позивачами не було висловлено відповідачу свою позицію щодо зазначеного питання, жодних звернень до нього з приводу збільшення розміру орендної плати з врахуванням коефіцієнту інфляції ними не було.

З огляду на їх помилковість та з урахуванням наведеного, апеляційний суд не може прийняти до уваги розрахунки позивачів, відповідно до яких відповідач недоплатив позивачам орендну плату, зокрема:

--- позивачці ОСОБА_6 за 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 роки недоплачено відповідно 1226,07грн, 3495,89грн, 3321,87грн, 9768,95грн, 10726,31 (у повному обсязі);

--- позивачці ОСОБА_2 за 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 роки недоплачено відповідно 2433,07грн, 2028,89грн, 3141,87грн, 9768,95грн, 10726,31 (у повному обсязі);

--- позивачу ОСОБА_3 за 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 роки недоплачено відповідно 5533,07грн (у повному обсязі), 7928,89грн (у повному обсязі), 8591,87грн (у повному обсязі), 9768,95грн (у повному обсязі), 10726,31 (у повному обсязі);

--- позивачці ОСОБА_9 за 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 роки недоплачено відповідно 378,54грн, 1534,45грн, 4884,48грн (у повному обсязі), 5363,16 (у повному обсязі);

--- позивачці ОСОБА_5 за 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 роки недоплачено відповідно 259,89грн, 1754,92грн, 1635,63грн, 4872,75 (у повному обсязі), 5350,28грн (у повному обсязі);

--- позивачці ОСОБА_1 за 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 роки недоплачено відповідно 1733,07грн, 2278,89грн, 3314,03грн, 9768,95 (у повному обсязі), 10726,31грн (у повному обсязі).

Крім того, суд необґрунтовано застосовував до орендної плати поточного року індекси інфляції цього ж року.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що позивачами не було доведено факту істотного порушення відповідачем умов договорів, законним наслідком якого могло б бути їх розірвання, за умовами договорів обов`язку відповідача в односторонньому порядку змінювати розмір орендної плати не вбачається.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, не врахував відсутність з боку відповідача порушень своїх зобов`язань за договорами оренди земельних ділянок, наслідком яких могло б стати розірвання договорів оренди, а тому прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення усіх позовів, які є предметом апеляційного перегляду.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції відповідно до п.2 ч.1 ст.374, п.п.1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України слід скасувати й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.п.1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського приватного акціонерного товариства "Водолій" задовольнити.

Рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 20 жовтня 2020 року скасувати й ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Сільськогосподарського приватного акціонерного товариства "Водолій" про розірвання договорів оренди земельних ділянок відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 26 березня 2021 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.О. Бездрабко

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська