ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/974/21
Провадження №2/477/684/21
12 липня 2021 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої у справі судді Полішко В.В., з секретарем - Заїченко О.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві в заочному порядку за правилами спрощеного провадженняцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
27 травня 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своїх вимог вказала, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 червня 1996 року № 2-848, посвідченого державним нотаріусом Другої Миколаївської нотаріальної контори Сидоренко Л.Н., належить житловий будинок АДРЕСА_1 .
Окрім неї в будинку зареєстрований з 03 жовтня 2000 року її син - ОСОБА_2 , однак він у вказаному житловому будинку не проживає з серпня 2015 року, спірним житлом не цікавиться, позивач сплачує надмірні комунальні послуги, в свою чергу відповідач матеріально утримувати будинок не допомагає, комунальні послуги не сплачує, в зв`язку з цим вона змушена нести додаткові витрати. Будь-яких перешкод у користування житловим будинком ОСОБА_2 вона не чинить. На сьогодні місце проживання відповідача їй не відомо, будь-яких контактів з ним не підтримує. Оскільки він відмовляється знятися з реєстрації в добровільному порядку, вона змушена звернутися до суду з позовом про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням та просить його задовольнити.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в судове засідання викликався в порядку частини 11 статті 128 ЦПК України, а тому вважається належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи. Відзив відповідачем не подано.
На підставі ухвали суду від 12 липня 2020 року справа розглядається в порядку заочного провадженняза правилами спрощеного позовного провадження.
В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне.
Житловий будинок АДРЕСА_1 належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 червня 1996 року № 2-848, посвідченого державним нотаріусом Другої Миколаївської нотаріальної контори Сидоренко Л.Н. (а.с. 6).
Право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано у Миколаївському обласному бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_1 10 жовтня 1996 року за №403, що підтверджується реєстраційним посвідченням до документу про право власності (а.с. 7).
Тобто, вищезазначений житловий будинок є особистою приватною власністю позивачки.
Відповідно до довідки виконавчого комітету Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 25 травня 2021 року № 764, у вказаному житловому будинку зареєстрований ОСОБА_2 з 03 жовтня 2000 року по теперішній час (а.с. 9).
Вказане також підтверджується довідкою Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 02 червня 2021 року №829/06-04 (а.с. 14), але не проживає за місцем реєстрації.
Згідно з актом про непроживання ОСОБА_2 не проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 з серпня 2015 року (а.с. 8).
Норми ЦК України регулюють правовідносини щодо проживання та втрати права на користування житлом, що є власністю громадян відносно членів сім`ї власника.
Так, відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
До членів сім`ї власника належать особи, зазначені в частині 2 статті 64 ЖК України (дружина (чоловік), їх діти і батьки). Членами сім`ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Права власника житлового будинку (квартири) визначені статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Главою 6 ЖК України не передбачено законодавчого врегулювання порядку втрати права користування житловим приміщенням, що є у власності громадянина.
Водночас, відповідно до статей 71,72 ЖК України, наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані в судовому порядку втратившими право на житлове приміщення, якщо вони без поважних причин не проживали більше 6 місяців в житловому приміщенні.
Відповідно до вимог статей 319, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статей 41, 47 Конституції України, статті 391 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь - яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Враховуючи вищевикладене, на підставі статті 405 ЦК України, статей 71, 72 ЖК України, суд визнає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню, так як у справі встановлений факт непроживання відповідача за вказаною адресою більш ніж 1 рік, будь-яких домовленостей між сторонами про інші умови припинення права користування житлом не встановлено, що підтверджується відповідним змістом письмових доказів у справі, а також наявність у позивачки законних підстав на вимогу про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Керуючись статями 258, 259, 263, 265, 282, 354-355, ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений та підписаний 15 липня 2021 року.

Суддя В.В. Полішко