Єдиний унікальний номер судової справи: 482/1770/20
Провадження №22-ц/812/612/21 Доповідач суду апеляційної інстанції Самчишина Н.В.
Постанова

Іменем України

22 березня 2021 року м. Миколаїв Справа № 482/1770/20

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Самчишиної Н.В.,

суддів: Лисенка П.П., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

без участі учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана через її представника адвоката Кобзаренка Максима Юрійовича, на ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 15 лютого 2021 року, постановлену під головуванням судді Демінської О.І., в приміщенні суду в м. Нова Одеса, за заявою ОСОБА_1 , яка подана через її представника адвоката Кобзаренка Максима Юрійовича, про ухвалення додаткового рішення у справі за її позовом до приватного нотаріуса Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенко Дениса Вадимовича про зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 16 листопада 2020 року зобов`язано приватного нотаріуса Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенка Д.В. одержати від ОСОБА_1 повідомлення про визнання недійсним договору іпотеки (іпотечного договору №1011 від 20 квітня 2007 року). Також з відповідача в дохід держави стягнуто судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

28 січня 2021 року ОСОБА_1 подала через свого представника ОСОБА_2 заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу).

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 15 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні заяви адвоката Кобзаренка М.Ю.

Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що заявником порушено порядок подачі заяви про стягнення судових витрат, передбачений частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати і ухвалити нове судове рішення про розподіл витрат та стягнути з приватного нотаріуса Філіпенка Д.В. на її користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_1 посилалася на те, що своєчасно у першій заяві по суті спору подала заяву про судові витрати, а також своєчасно подала докази розміру витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 09 вересня 2019 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника ОСОБА_2 , подала до суду позовну заяву про зобов`язання приватного нотаріуса Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенка Д.В. одержати від неї повідомлення про визнання недійсним договору іпотеки (іпотечного договору №1011 від 20 квітня 2007 року).

У зазначеному позові було вказано, що за попереднім (орієнтовним) розрахунком витрати на професійну правничу допомогу будуть становити 12 000 грн.

При цьому зміст позовних вимог не містить заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Доказів понесення таких витрат до позовної заяви не додавалося.

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2019 року на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження у підготовче судове засідання на 05 листопада 2019 року з повідомленням сторін.

16 листопада 2020 року представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Заяви та доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу не зроблено.

16 листопада 2020 року Новоодеський районний суд Миколаївської області ухвалив рішення, яким зобов`язано приватного нотаріуса Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенка Д.В. одержати від ОСОБА_1 повідомлення про визнання недійсним договору іпотеки (іпотечного договору №1011 від 20 квітня 2007 року). Також з відповідача в дохід держави стягнуто судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

21 листопада 2020 року ОСОБА_1 через свого представника подала до суду заяву про приєднання до матеріалів справи доказів понесених нею судових витрат, а саме договору про надання правничої допомоги від 30 жовтня 2018 року, рахунку №482/1770/19_001 від 13 листопада 2019 року на оплату правничої допомоги у сумі 12 000 грн., квитанції: №0.0..1 від 13 листопада 2019 року на суму 1 000 грн., №0.0..1 від 27 травня 2020 року на суму 2 000 грн., №0.0..1 від 20 листопада 2020 року на суму 3 000 грн., №0.0..1 від 20 листопада 2020 року на суму 3 000 грн., №0.0..1 від 20 листопада 2020 року на суму 3 000 грн. та акту про надання правничої допомоги від 20 листопада 2020 року з обсягом таких робіт: первинний аналіз документів , виїзд за межі м. Миколаєва (в тому числі до приватного нотаріуса), збір доказів, ознайомлення з нормативними документами та судовою практикою, підготовка та подання позовної заяви, участь в судових засіданнях, підготовка та подання заяв та клопотань до суду.

28 січня 2021 року ОСОБА_1 через представника подала заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Як встановлено зі змісту позову та матеріалів справи, ні позивач, ні її представник не робили заяву до ухвалення рішення про стягнення судових витрат у порядку, визначеному частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Норми статей 246, 259, 270 ЦПК України передбачають, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення є правильним.

Станом на час ухвалення судом першої інстанції рішення про зобов`язання приватного нотаріуса Філіпенко Д.В. вчинити певні дії у матеріалах справи були відсутні докази на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та заява ОСОБА_1 про намір подати докази на підтвердження витрат на правничу допомогу після ухвалення судового рішення.

Знаючи, що розгляд справи відбудеться 16 листопада 2020 року, позивач не подала до суду заяви, що вона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до ухвалення рішення у справі. З п. 4.8 Договору про надання правничої допомоги від 30 жовтня 2018 року вбачається, що оплата за даним договором здійснюється протягом 3-х днів з моменту вручення клієнту рахунку на оплату. Позивач здійснювала платежі за рахунком на оплату №482/1770/19_001, що датований 13 листопада 2019 року, та свідчить про обізнаність ОСОБА_1 з даним рахунком.

Вже після ухвалення рішення судом і після закінчення п`ятиденного строку, передбаченого частиною восьмою статті 141 ЦПК України, позивач через свого представника подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення відповідно до наданих доказів сплати витрат на професійну правничу допомогу. Таким чином, позивач не дотрималася вимог цивільного процесуального законодавства щодо можливості стягнення судових витрат після ухвалення рішення, які передбачають подання заяви до ухвалення рішення про намір подати докази на підтвердження витрат на правничу допомогу після ухвалення судового рішення та поважність причин неподання доказів сплати судових витрат. Саме по собі зазначення в позові відповідно до положень пункту 9 частини першої статті 175 ЦПК України попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, без подання відповідної заяви згідно частини восьмої статті 141 ЦПК України, на думку колегії суддів, не є достатньою підставою для ухвалення додаткового рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, оскільки вона постановлена з дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства.

Керуючись ст.374,375,382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана через її представника адвоката Кобзаренка Максима Юрійовича, залишити без задоволення, а ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 15 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: П.П. Лисенко

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 22 березня 2021 року.