ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4745/21 Справа № 185/671/19 Суддя у 1-й інстанції - Головін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, третя особа Приватне акціонерне товариство ДТЕК Павлоградвугілля про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, третя особа ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог, які уточнювалися в ході судового розгляду справи, ОСОБА_1 посилався на те, що він працював прохідником на ВСП Шахтоуправління Дніпровське ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля. 19 липня 2018 року о 06 год. 07 хв. він отримав виробничу травму, що підтверджується Актом за формою Н-5 проведення спеціального розслідування нещасного випадку на виробництві від 03 серпня 2018 року та Актом №23 за формою Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 03 серпня 2018 року. В п.9 Акту №23 за формою Н-1 зазначено діагноз встановлений КЗ Павлоградською міською лікарнею №4 ДОР №1645 від 20 липня 2018 року: Політравма. Важка поєднана травма. Травма грудної клітини: переломи 9,10,11, ребер справа, 10 ребра зліва. Травматичний правобічний пневмоторакс, мінімальний лівобічний гідроторакс. Забій передньої черевної стінки. Травматична асфіксія. Травматичний шок 2-3 ст. Діагноз, зазначений в Акті №23 за формою Н-1 від 03 серпня 2018 року є неповним. Під час виконання своїх посадових обов`язків о 06 год. 07 хв. 19 липня 2018 року раптово відбувся розрив з`єднувальної провушини та з`єднувального болта монорейки, внаслідок чого стався її обрив в результаті чого каретка з розвантажувальною секцією впала на позивача, оскільки він знаходився під нею з монтажної сторони виробки. Позивач зазанчав, що 19 липня 2018 року після травмування він втратив свідомість, коли прийшов до тями у нього боліло все тіло, в тому числі і голова, було так боляче, що навіть не міг говорити, йому було боляче дивитися на світло. У виписному епікризі від 15 серпня 2018 року зазначено: Даних про ЧМТ на момент огляду немає. Разом з тим, в цьому ж епікризі зазначається, що коли позивача привезли до лікарні у нього було багрово-синюшне обличчя, підшкірні крововиливи обличчя, склер, помірна набряклість повік. Також невропатологом зазначено: Посттравматична деформація наружного носу. Діагноз заключний клінічний: політравма: важка поєднана травма. Закрита травма грудної клітини. Переломи 9,10,11 ребра справа, 8, 12 ребра зліва. Травматичний правосторонній пневмоторакс, мінімальний лівосторонній гідроторакс. Забій передньої черевної стінки. Травматична асфіксія. Розрив правогокрестцово-подвоздошного суглоба і часткове пошкодження лонного симфізу. Забій м`яких тканин тазу. Забій, гематома м`яких тканин лівої верхньої кінцівки. Субкон`юнктивіальні крововиливи обох очей. (Епікриз виписний від 15 серпня 2018 року). 17 жовтня 2018 року позивач звернувся до лікаря за консультацією до обласної лікарні ім. Мечнікова де його оглянула лікар-невропатолог ОСОБА_2 , що підтверджується записом в моїй медичній картці хворого. Також, у виписному епікризі від 07 листопада 2018 року в графі діагноз (мова оригіналу): ДЕ 1-2 ст. сложного генеза (МРТ от 10 жовтня 2018 року) с явлениями соматической вегенативной дисфункции. Крім того, в Консультативному висновку спеціаліста, з приміткою Для МСЕК КЗ Дніпропетровської обласної клінічної лікарні імені І.І. Мечникова від 17 жовтня 2018 року в п.7 зазначено діагноз. 13 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до нейрохірурга ОСОБА_3 , який поставив йому діагноз як наслідки виробничої травми отриманої 19 липня 2018 року: Дисциркуляторна енцефолопатія. Черепно-мозкова травма та розрив правого крижово-клубового сочленія є наслідками отриманої травми 19 липня 2018 року, але цих діагнозів немає в п.9 Акту №23 від 03 серпня 2018 року. Крім того, в Акті Н-1 вказано, що у нього перелом 10 ребра зліва, тоді як в Епікризі від 15 серпня 2018 року вказано, зліва зламане 8 та 12 ребра. Позивач зазначив, що під час розслідування відповідачем прийнято до уваги лише первісний медичний висновок, відповідно до якого і внесені відомості до акту про нещасний випадок за формою Н-1. На його заяву про проведення повторного розслідування та внесення повного діагнозу відповідачем відмовлено. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд визнати неправомірними дії ГУ Держпраці у Дніпропетровській області щодо відмови в проведенні повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом який стався з ОСОБА_1 19 липня 2018 року; зобов`язати ГУ Держпраці у Дніпропетровській області провести повторне (додаткове) розслідування нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом який стався з ОСОБА_1 19 липня 2018 року, за результатами повторного (додаткового) розслідування скласти новий акт за формою Н-1 та зазначити: - в пункті 3 четвертий розряд, замість п`ятого; - викласти пункт 9 в наступній редакції: політравма: тяжка сумісна травма, закрита травма грудної клітини, переломи 9,10,11 ребра справа, 8, 12 ребра зліва по паховим лініям, травматичний правосторонній пневмоторакс з ателектазом правої легені, приблизно, на 1/3 об`єму легені незначний гідроторакс (гемоторакс) в обох плевральних порожнинах; закрита травма тазу з розривом правого хрестцьово-клубового суглобу справа з розходженням кісток по лінії суглобу до 6 мм, неповний розрив лонного зчленування з розходженням лонних кісток по ширині до 14 мм та в сагітальному напрямку на 4 мм., післятравматичний набряк передньої стінки сечового міхура. Травматична асфіксія, як наслідок тривалого стиснення грудної та черевної порожнини: субкон`юктивальні крововиливи обох очей, багрово-синюшний колір обличчя та верхньої половини грудної клітини, підшкірні крововиливи в області обличчя, склер, набряк повік, акроціаноз, вогнища гліозу в білій речовині мозку, як наслідок асфіктичних кроволививів в білу речовину мозку. Закрита травма носу, яка призвела до післятравматичної деформації зовнішнього носу. Забій, гематома м`яких тканин лівої верхньої кінцівки. Післятравматична торакалгія з помірним обмеженням рухливості грудної клітини під час акту дихання, легенева недостатність 0-1 ступеня; післятравматичний правобічний коксартроз II ступеня зі стійким больовим компонентом та комбінованою контрактурою. Порушення функції опори та ходи помірного ступеня. Дисциркуляторна енцефалопатія І ступеня, як наслідок травматичної асфіксії.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2021 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнано неправомірними дії ГУ Держпраці у Дніпропетровській області щодо відмови в проведенні повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом який стався з ОСОБА_1 19 липня 2018 року. Зобов`язано ГУ Держпраці у Дніпропетровській області провести повторне (додаткове) розслідування нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом який стався з ОСОБА_1 19 липня 2018 року, за результатами повторного (додаткового) розслідування скласти новий акт за формою Н-1 та зазначити: - в пункті 3 четвертий розряд, замість п`ятого; - викласти пункт 9 в наступній редакції: політравма: тяжка сумісна травма, закрита травма грудної клітини, переломи 9,10,11 ребра справа, 8, 12 ребра зліва по паховим лініям, травматичний правосторонній пневмоторакс з ателектазом правої легені, приблизно, на 1/3 об`єму легені незначний гідроторакс (гемоторакс) в обох плевральних порожнинах; закрита травма тазу з розривом правого хрестцьово-клубового суглобу справа з розходженням кісток по лінії суглобу до 6 мм, неповний розрив лонного зчленування з розходженням лонних кісток по ширині до 14 мм та в сагітальному напрямку на 4 мм., післятравматичний набряк передньої стінки сечового міхура. Травматична асфіксія, як наслідок тривалого стиснення грудної та черевної порожнини: субкон`юктивальні крововиливи обох очей, багрово-синюшний колір обличчя та верхньої половини грудної клітини, підшкірні крововиливи в області обличчя, склер, набряк повік, акроціаноз, вогнища гліозу в білій речовині мозку, як наслідок асфіктичних кроволививів в білу речовину мозку. Закрита травма носу, яка призвела до післятравматичної деформації зовнішнього носу. Забій, гематома м`яких тканин лівої верхньої кінцівки. Післятравматична торакалгія з помірним обмеженням рухливості грудної клітини під час акту дихання, легенева недостатність 0-1 ступеня; післятравматичний правобічний коксартроз II ступеня зі стійким больовим компонентом та комбінованою контрактурою. Порушення функції опори та ходи помірного ступеня. Дисциркуляторна енцефалопатія І ступеня, як наслідок травматичної асфіксії. Стягнуто з ГУ Держпраці у Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати в сумі 19028 грн. 28 коп.

В апеляційній скарзі Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області просить рішення суду від 09 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області залишити без задоволення, рішення суду від 09 лютого 2021 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 працював прохідником на ВСП Шахтоуправління Дніпровське ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля (т.1 а.с.115-119).

19 липня 2018 року о 06 год. 07 хв. він отримав виробничу травму, що підтверджується Актом за формою Н-5 проведення спеціального розслідування нещасного випадку на виробництві від 03 серпня 2018 року та Актом №23 за формою Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 03 серпня 2018 року (т.1 а.с.8-17, 18-24).

В п.9 Акту №23 за формою Н-1 від 03 серпня 2018 року зазначено діагноз встановлений КЗ Павлоградською міською лікарнею №4 ДОР №1645 від 20 липня 2018 року: Політравма. Важка поєднана травма. Травма грудної клітини: переломи 9,10,11, ребер справа, 10 ребра зліва. Травматичний правобічний пневмоторакс, мінімальний лівобічний гідроторакс. Забій передньої черевної стінки. Травматична асфіксія. Травматичний шок 2-3 ст. Діагноз, зазначений в Акті №23 за формою Н-1 від 03 серпня 2018 року є неповним.

Під час виконання своїх посадових обов`язків о 06 год. 07 хв. 19 липня 2018 року раптово відбувся розрив з`єднувальної провушини та з`єднувального болта монорейки, внаслідок чого стався її обрив в результаті чого каретка з розвантажувальною секцією впала на позивача, оскільки він знаходився під нею з монтажної сторони виробки. 19 липня 2018 року після травмування позивач втратив свідомість, коли прийшов до тями у нього боліло все тіло, в тому числі і голова. ОСОБА_1 було так боляче, що навіть не міг говорити, йому було боляче дивитися на світло.

У виписному епікризі позивача від 15 серпня 2018 року зазначено: Даних про ЧМТ на момент огляду немає (т.1 а.с.34, 35).

В цьому ж епікризі зазначається, що коли позивача привезли до лікарні у нього було багрово-синюшне обличчя, підшкірні крововиливи обличчя, склер, помірна набряклість повік. Також невропатологом зазначено: Посттравматична деформація наружного носу. Діагноз заключний клінічний: політравма: важка поєднана травма. Закрита травма грудної клітини. Переломи 9,10,11 ребра справа, 8, 12 ребра зліва. Травматичний правосторонній пневмоторакс, мінімальний лівосторонній гідроторакс. Забій передньої черевної стінки. Травматична асфіксія. Розрив правогокрестцово-подвоздошного суглоба і часткове пошкодження лонного симфізу. Забій м`яких тканин тазу. Забій, гематома м`яких тканин лівої верхньої кінцівки. Субкон`юнктивіальні крововиливи обох очей. (Епікриз виписний від 15 серпня 2018 року).

17 жовтня 2018 року позивач звернувся до лікаря за консультацією до обласної лікарні ім.Мечнікова де його оглянула лікар-невропатолог ОСОБА_2 , що підтверджується записом в медичній картці хворого (т.1 а.с.39, 40).

Також, у виписному епікризі від 07 листопада 2018 року в графі діагноз зазначено: ДЕ 1-2 ст. важкого генеза (МРТ от 10 жовтня 2018 року) з ознаками соматичної вегенативної дисфункції (т.1 а.с.38).

У Консультативному висновку спеціаліста, з приміткою Для МСЕК КЗ Дніпропетровської обласної клінічної лікарні імені І.І. Мечникова від 17 жовтня 2018 року в п.7 зазначено діагноз позивача (т.1 а.с.37).

05 грудня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся з заявою до відповідача про проведення повторного (додаткового) розслідування (т.1 а.с.48, 49).

04 січня 2019 року позивач отримав від відповідача відмову, мотивовану тим, що проведення повторного розслідування є не обов`язком, а є правом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (т.1 а.с.50).

Висновком експерта КЗ Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи ДОР №164 від 05 жовтня 2020 року на підставі доставлених матеріалів, медичних документів надано відповіді стосовно наслідків травмування ОСОБА_1 , а саме встановлено наявність післятравматична торакалгія з помірним обмеженням рухливості грудної клітини під час акту дихання, легенева недостатність 0-1 ступеня; післятравматичний правобічний коксартроз ІІ ступеня зі стійким больовим компонентом та комбінованою контрактурою. Порушення функції опори та ходи помірного ступеня. Дисциркуляторна енцефалопатія І ступеня, як наслідок травматичної асфіксії. травматичний правосторонній пневмоторакс з ателектазом правої легені, приблизно, на 1/3 об`єму легені незначний гідроторакс (гемоторакс) в обох плевральних порожнинах; закрита травма тазу з розривом правого хрестцьово-клубового суглобу справа з розходженням кісток по лінії суглобу до 6 мм, неповний розрив лонного зчленування з розходженням лонних кісток по ширині до 14 мм та в сагітальному напрямку на 4 мм., післятравматичний набряк передньої стінки сечового міхура. Травматична асфіксія, як наслідок тривалого стиснення грудної та черевної порожнини: субкон`юктивальні крововиливи обох очей, багрово-синюшний колір обличчя та верхньої половини грудної клітини, підшкірні крововиливи в області обличчя, склер, набряк повік, акроціаноз, вогнища гліозу в білій речовині мозку, як наслідок асфіктичних кроволививів в білу речовину мозку. Закрита травма носу, яка призвела до післятравматичної деформації зовнішнього носу. Забій, гематома м`ягких тканин лівої верхньої кінцівки (т.2 а.с.40-50).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на їх доведеність та обґрунтованість, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного засування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Положеннями статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладено на власника або на уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 Закону України Про охорону праці роботодавець повинен організувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнським об`єднанням профспілок.

За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця.

Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Нещасний випадок це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть (пункт 5 частини першої статті 1 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV).

Власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України (стаття 171 КЗпП України).

Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, визначається Порядком № 1232.

Ураховуючи викладене, роботодавець повинен організувати розслідування нещасного випадку, для чого зобов`язаний негайно своїм наказом утворити комісію з розслідування нещасного випадку.

Згідно із пунктом 7 Порядку № 1232 розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків.

Спеціальне розслідування нещасного випадку (крім випадків, передбачених пунктом 39 цього Порядку) проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку, утвореною територіальним органом Держпраці за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку. Зазначена комісія зобов`язана з`ясувати обставини і причини нещасного випадку, визначити, чи пов`язаний цей випадок з виробництвом, та скласти акт розслідування за відповідною формою (пункти 38, 14 Порядку № 1232).

Контроль за своєчасністю та об`єктивністю проведення розслідування нещасних випадків, підготовкою матеріалів розслідування, веденням обліку нещасних випадків, вжиттям заходів до усунення причин нещасних випадків, згідно із пунктом 33 Порядку №1232, здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції.

Громадський контроль здійснюють профспілки через свої виборні органи і представників, а також уповноважені найманими працівниками особи з питань охорони праці у разі відсутності на підприємстві профспілки.

Зазначені органи та особи мають право вимагати відповідно до компетенції від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акту за формою Н-5 або Н-1, визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, і складення акта за формою Н-1 у разі, коли виявлено порушення вимог цього Порядку.

Посадова особа органу Держпраці в разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1 чи незгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, із змістом зазначеного акта, надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку чи приховування факту настання нещасного випадку має право видавати обов`язкові для виконання роботодавцем приписи за формою Н-9 згідно з додатком 10 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, складання акта за формою Н-5 або Н-1.

Рішення посадової особи органу Держпраці може бути оскаржено у судовому порядку. На час розгляду справи у суді дія припису за формою Н-9 зупиняється (пункт 34 Порядку).

Вимоги про визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, відноситься до компетенції комісії по розслідуванню нещасного випадку, а обов`язок призначення повторного (додаткового) розслідування та складання акта за формою Н-1 входить до компетенції відповідного органу Держпраці та роботодавця.

Спеціальна комісія встановлює факт пов`язаності чи не пов`язаності нещасного випадку з виробництвом, тобто спеціальна комісія є спеціальним суб`єктом щодо встановлення вказаного факту, а зобов`язання складання акта форми Н-1 входить до компетенції органів Держпраці.

У випадку незгоди з висновками спеціальної комісії за результатами повторного спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з ним, позивач має право оскаржити відповідне рішення спеціальної комісії до суду, що буде відповідати належному способу захисту його прав, передбаченому чинним законодавством України.

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, позивач ОСОБА_1 зазначив, що він 13 лютого 2019 року звернувся до нейрохірурга ОСОБА_3 , який поставив йому діагноз як наслідки виробничої травми отриманої 19 липня 2018 року: Дисциркуляторна енцефолопатія. Черепно-мозкова травма та розрив правого крижово-клубового сочленія є наслідками отриманої травми 19 липня 2018 року, але цих діагнозів немає в п.9 Акту №23 від 03 серпня 2018 року. В Акті Н-1 вказано, що у нього перелом 10 ребра зліва, тоді як в Епікризі від 15 серпня 2018 року вказано, зліва зламане 8 та 12 ребра. Позивач зазначив, що під час розслідування відповідачем прийнято до уваги лише первісний медичний висновок, відповідно до якого і внесені відомості до акту про нещасний випадок за формою Н-1. На його заяву про проведення повторного розслідування та внесення повного діагнозу відповідачем відмовлено.

Слід зазначити, Порядок № 1232 не передбачає процедури дорозслідування нещасного випадку і чинним законодавством України, яке регулює спірне питання, визначено, що органи та посадові особи Держпраці наділені саме правом, а не обов`язком вимагати від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування.

Таким чином, Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області не призначає і не здійснює повторне розслідування нещасного випадку, а лише має право вимагати такого проведення від роботодавця.

Отже, право вимагати від роботодавця проведення повторного розслідування нещасного випадку шляхом видачі відповідного припису є дискреційними повноваженнями Держпраці, тобто повноваженнями, які надають адміністративного органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятим, і суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб`єкта владних повноважень.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області слід задовольнити, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, третя особа Приватне акціонерне товариство ДТЕК Павлоградвугілля про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, третя особа Приватне акціонерне товариство ДТЕК Павлоградвугілля про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1152 грн. 60 коп., сплату якого було відстрочено ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 травня 2021 року до ухвалення апеляційним судом судового рішення у справі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова