Дата документу 17.03.2021 Справа № 321/1919/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 321/1919/19 Головуючий у 1-й інстанції: Кіяшко В.О.
Провадження №22-ц/807/564/21 Суддя-доповідач Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Путій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Державного підприємства «Сетам» Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Вільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Державного підприємства «Сетам» Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про захист прав споживачів.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона придбала металеві ворота на електронних торгах проведених Державним підприємством СЕТАМ 18 лютого 2019 року по лоту №331897 (протокол №392309), що підтверджується актом про проведені електронні торги від 29 березня 2019 року.

Згідно Протоколу № 392309 12 березня 2019 року проведених електронних торгів - продавцем майна є Вільнянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 та Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів від 23.12.2015, 26 березня 2019 року ОСОБА_1 перевела кошти за придбане майно на рахунок Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, що зазначено в акті про проведені електронні торги.

На підставі виконавчого провадження АСВП №6964219 з примусового виконання по реалізації арештованого майна на користь стягувача: ПАТ Запоріжжяобленерго та протоколу Державного підприємства СЕТАМ №392309, 15 квітня 2019 року старшим державним виконавцем Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Діденко-Грецькою Катериною Володимирівною надіслано Акт про проведення електронних торгів №16.15-38/7858 від 29.03.2019, який згідно з Законом України Про виконавче провадження є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно.

19 квітня 2019 року чоловік ОСОБА_1 прибув за адресою знаходження майна ( АДРЕСА_1 ) для ознайомлення з умовами демонтажу та транспортування металевих воріт, але по прибуттю було виявлено відсутність придбаного майна, про що було проінформовано державного виконавця - Діденко- ОСОБА_2 .

Після чого чоловік ОСОБА_1 дочекався прибуття державного виконавця з поліцією, які оглянули місце події та опитали свідків.

ОСОБА_1 зазначає, що вона як добросовісний набувач товару, оплатила придбане майно в повному обсязі, але так і не отримала його від продавця, внаслідок чого вважає, що їй завдано матеріальні збитки в розмірі 2825,00 грн, що складаються з наступного: вартість реалізованого майна - 1285 грн; витрати на бензин для ознайомлення з майном -540 грн; моральні страждання та витрати робочого часу пов`язані з питаннями по даному майну - 1000 грн.

Із урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 просила суд:

Розірвати договір купівлі-продажу на придбання металевих воріт, що укладений за результатами електронних торгів проведених Державним підприємством СЕТАМ 18.02.2019 по лоту №331897 (протокол №392309, акт про проведені електронні торги від 29.03.2019).

Зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити безспірне списання коштів з Державного Бюджету України на користь ОСОБА_1 у розмірі 2825,00 грн.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 жовтня 2020 року позов задоволено частково.

Розірвано договір купівлі-продажу на придбання металевих воріт, що укладений між ОСОБА_1 та Вільнянським районним відділом Державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за результатами електронних торгів проведених Державним підприємством СЕТАМ 18.02.2019 по лоту №331897 (протокол №392309, акт про проведені електронні торги від 29.03.2019).

Відшкодовано витрати понесені ОСОБА_1 на придбання майна за результатами електронних торгів проведених Державним підприємством СЕТАМ 18.02.2019 по лоту №331897 (протокол №392309, акт про проведені електронні торги від 29.03.2019) в розмірі 1220,75 грн шляхом зобов`язання Державної казначейської служби України здійснити безспірне списання таких коштів з Державного Бюджету України на користь ОСОБА_1 .

Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 грн з Державного підприємства СЕТАМ .

Стягнуто на користь держави з Вільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) судовий збір у розмірі 716,2 грн шляхом його списання з єдиного казначейського рахунку Державною казначейською службою України та зарахування зазначеної суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України за реквізитами стягувача: Державна судова адміністрація України, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету «22030106».

В решті позовних вимог, відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в частині задоволення позовних вимог Державна казначейська служба України, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 жовтня 2020 року в частині відшкодування витрат у розмірі 1220.75 грн, понесених на придбання майна за результатами електронних торгів, шляхом їх списання з Державного бюджету України та стягнення на користь держави з Вільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) судового збору у розмірі 716.20 шляхом їх списання Державною казначейською службою України з Єдиного казначейського рахунку та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 1220,75 грн з Вільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), а також стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 716,20 грн з Вільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не взяв до уваги, що відповідно до квитанції від 15.03.2019 №0.0..1, отримувачем коштів у розмірі 1220,75 грн є Вільнянський районний відділ Державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Тобто, саме Вільнянський районний відділ Державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), а не Державний бюджет України, безпідставно володіє грошовими коштами в розмірі 1220,75 грн та оскільки Деражвна казначейська служба України не порушувала прав ОСОБА_1 , відсутні докази безпідставного набуття її майна саме Державним бюджетом України, відсутні підстави для відшкодування грошових коштів в розмірі 1220,75 грн з Державного бюджету України. Стосовно вимог про стягнення судового збору, то єдиний казначейський рахунок не є рахунком Вільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), на якому обліковуються власні кошти виконавчої служби. При Південно-Східному Міжрегіональному управлінні юстиції (м. Дніпро), створено централізовану бухгалтерію, яка здійснює обслуговування, зокрема Вільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), то ж і стягнення коштів з Вільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), не здійснюється з єдиного казначейського рахунку.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу Вільннянський районний відділ державної виконавчої служби зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між сторонами, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частні або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам в повній мірі не відповідає.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з істотним порушенням стороною договору умови щодо передачі майна реалізованого за результатами торгів, наявні підстави для розірвання договору купівлі-продажу металевих ворітта відшкодування витрат понесених позивачем безпосередньо на придбання майна в розмірі 1220,75 грн, які були нею сплачені. Враховуючи, що належним відповідачем у справі про відшкдування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин, а держава, в особі відповідного відділу державної виконавчої служби та ДП «СЕТАМ» безпосередньо порушили права ОСОБА_1 , тому суд прийшов до висновку про відшкодування понесених витрат шляхом зобов`язання Державної казначейської служби України здійснити безспірне списання таких коштів з Державного Бюджету України на користь ОСОБА_1 .

З висновками суду першої інстанції колегія суддів не може повністю погодитись, оскільки до таких висновків суд прийшов з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу № 392309 про проведення електронних торгів від 12 березня 2019 року відбулися торги по реалізації арештованого майна, а саме: металевих воріт. Переможець торгів є ОСОБА_1 .. Ціна продажу1285.00 грн, сума сплаченого гарантійного внеску 0,05 грн ( а.с. 8).

На виконання протоколу № 392309 про проведення електронних торгів, ОСОБА_1 необхідно перерахувати на рахунок продавця 1220.75 грн. Отримувачем зазначеної суми коштів є Вільнянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ( ас. 8 зворот).

Згідно дублікату квитанції № 0.0..1 від 15 березня 2019 року, ОСОБА_1 сплатила на рахунок Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, Банк одержувача: Державна казначейська служба України, призначення платежу: Кошти за придбання на СЕТАМ прот.№392309 від 12.03.2019, лот №331897, ЄДРВП № 56964219, переможець: ОСОБА_1 . (а.с. 20).

19 квітня 2019 року чоловік ОСОБА_1 прибув за адресою знаходження майна ( АДРЕСА_1 ) для ознайомлення з умовами демонтажу та транспортування металевих воріт, але по прибуттю було виявлено відсутність придбаного майна, про що було проінформовано державного виконавця - Діденко- ОСОБА_2 .

Після чого чоловік ОСОБА_1 дочекався прибуття державного виконавця з поліцією, які оглянули місце події та опитали свідків.

Отже, позивачці металеві ворота передані не були.

Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 ЦК України).

Частиною четвертою статті 656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

З аналізу змісту частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Iстотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Практичне застосування статті 651 ЦК України висвітлено у постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-75цс13, в якій зазначено, зокрема, що суд оцінює істотність порушення договору, використовуючи термін "значна міра", яка проявляється у позбавленні сторони бажаного результату, який вона мала отримати при укладенні договору. При цьому вина сторони, яка істотно порушила договір, не має будь-якого значення ні для оцінки порушення як істотного, ні для виникнення права у другої сторони вимагати розірвання договору. Важливим критерієм істотності порушення договору також є розмір завданої шкоди, спричиненої таким порушенням, і який позбавляє потерпілу сторону отримати бажане при укладенні договору. Мова йде не лише про завдання шкоди у грошовій формі, що є прямими збитками, а також і про становище такої сторони, коли вона позбавляється можливості використовувати отримані результати договору.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених цим змістом зобов`язання.

Згідно частини другої статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняється.

Відповідно до статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Судом першої інстанції було встановлено, що у відомостях про майно при проведенні електронних торгів по лоту № 331897 було зазначено: «металеві ворота», разом з тим, коли позивач придбав вказане рухоме майно собі у власність та вніс за нього грошові кошти на рахунок відповідного ВДВС, то лише потім він дізнався, що зазначене майно відсутнє взагалі, про що свідчить, зокрема, подання старшого державного виконавця Діденко Грецької К.В. від 19.04.2019 № 18492 та акт виїзду за адресою АДРЕСА_1 в яких зазначено про те, що 19.04.2019 року державним виконавцем у присутності понятих було виявлено відсутність майна, а саме металевих воріт, які придбав переможець торгів.

Отже, суд першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів дійшов висновку, що порушення умови передачі майна реалізованого за результатами торгів є істотним порушенням умов оспорюваного ОСОБА_1 договору, оскільки якби позивач знав про відсутність вказаного майна, то він би не приймав участь у прилюдних торгах щодо реалізації такого майна.

Таким чином, суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, нормами матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого дійшов правильного висновку щодо часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги Державної казначейської служби України, що не має законних підстав для відшкодування грошових коштів у розмірі 1220.75 грн з Державнго бюджету України.

Згідно частини другої статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняється.

За змістом статті 655 ЦК України сторонами договору купівлі-продажу є продавець та покупець.

Відповідно до статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Слід зазначити, що організатор електронних торгів, за змістом пункту 1 Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5 (чинний на час проведення торгів), лише забезпечує здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення Системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у Системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Таким чином, цим положенням не визначено повноваження організатора приймати грошові кошти за майно, що реалізується, та передати це майно після реалізації переможцю торгів, тобто покупцю.

З матеріалів справи встановлено, що до позову додано копію квитанції від 15 березня 2019 року №0.0..1, відповідно до якої отримувачем коштів у розмірі 1220,75 грн зазначено Головне територіальне управління юстиції в Запорізькій області. Водночас, у вказаній квитанції зазначено код ЄДРПОУ одержувача - 35045946, який згідно з інформацією наявною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, належить Вільнянському районному відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Отже, платником при заповненні реквізитів квитанції, невірно зазначено одержувача коштів, оскільки згідно Протоколу № 392309 12 березня 2019 року проведених електронних торгів - продавцем майна є Вільнянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та який є отримувачем коштів, які повинен перерахувати покупець на рахунок продавця.

Тобто, продавцем металевих воріт є Вільнянський районний відділ Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) та яка отримала кошти за проданний товар у розмірі 1220.75 грн, що не заперечувалося представником Вільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) в суді апеляційної інстанції.

З огляду на зазначене та враховуючи, що продавцем металевих воріт є Вільнянський районний відділ Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), який отримав та володіє грошовими коштами ОСОБА_1 за проданий товар в розмірі 1220,75 грн, проте проданий товар передений покупцю не був, тому відповідно до положень ст. 655 ЦК України саме на виконавчу службу як продавця слід покласти обов`язок зі сплати коштів за договором купівлі-продажу спірних металевих воріт.

До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 442/7169/17 провадження № 61-11346 св19.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що обов`язок зі сплати коштів за договором купівлі-продажу спірного майна повинен бути покладений на виконавчу службу, як продавця металевих воріт.

На вказане суд першої інстанції належної уваги не звернув, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про відшкодування витрат понесених ОСОБА_1 на придбання майна за результатами електронних торгів проведених Державним підприємством СЕТАМ 18.02.2019 по лоту №331897 (протокол №392309, акт про проведені електронні торги від 29.03.2019р) в розмірі 1220,75 грн шляхом зобов`язання Державної казначейської служби України здійснити безспірне списання таких коштів з Державного Бюджету України на користь ОСОБА_3 .

За змістом пункту четвертого частини першої статті 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 , однак неправильно застосував норми матеріального права, тому апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, та скасування рішення в частині зобов`язання Державної казначейської служби України здійснити безспірне списання таких коштів з Державного Бюджету України на користь ОСОБА_3 та ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з Вільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 сплачені кошти на рахунок Вільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) на СЕТАМ прот. № 392309 від 12 березня 2019 року, лот № 331897, ЄДРВП № 56964219, у розмірі 1220.75 грн.

Аргументи апеляційної скарги є виправданими.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Судом першої інстанції присуджено до стягнення судовий збір у розмірі 716,20 грн з Вільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), шляхом їх списання Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку.

Відповідно до Положення про єдиний казначейський рахунок, затвердженого наказом Державного казначейства України від 26.06.2002 № 122, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.07.2002 за № 594/6882, єдиний казначейський рахунок (далі по тексту - ЄКР) - це консолідований рахунок, відкритий Державній казначейській службі України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України. ЄКР консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державної казначейської служби України та регламентується законодавством.

Єдиний казначейський рахунок не є рахунком Вільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), на якому обліковуються власні кошти виконавчої служби.

До повноважень органів Державної казначейської служби України належить виконання судових рішень про стягнення коштів боржників, що обслуговуються в таких органах відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (далі по тексту - Порядок № 845).

Пунктом 24 Порядку № 845 передбачено, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника у випадку, якщо боржник обслуговується централізованою бухгалтерією, подають документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Державної казначейської служби України, в якому відкрито рахунки відповідної бюджетної установи, при якій створена така централізована бухгалтерія.

Відповідно до Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 23.06.2011 № 1707/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.06.2011 за № 759/19497, централізований бухгалтерський облік витрат на утримання відділів здійснюється міжрегіональними управліннями Міністерства юстиції України.

При Південно- Східному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції ( м. Дніпро) створено централізовану бухгалтерію, яка здійснює обслуговування, зокрема, Вільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Дніпро).

Таким чином стягнення коштів з рахунків Вільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не здійснюється з Єдиного казначейського рахунку.

Отже, судові витрати у розмірі 716.20 гривень, які були стягнуті судом першої інстанції на користь держави з Вільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Дніпро) шляхом їх списання з єдиного казначейського рахунку Державною кахначейською службою України підлягають стягненню на користь держави з Вільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) .

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України , апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України задовольнити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 жовтня 2020 року в оскаржуваній частиніпро відшкодування витрат ОСОБА_1 у розмірі 1220.75 грн, понесених на придбання майна за результатами електронних торгів, шляхом їх списання з Державного Бюджету України та стягнення на користь держави з Вільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) судового збору у розмірі 716.20 грн шляхом його списання з єдиного казначейського рахунку Державною казнечейською службою України, скасувати. Прийняти в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з Вільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 сплачені кошти на рахунок Вільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) на СЕТАМ прот. № 392309 від 12 березня 2019 року, лот № 331897, ЄДРВП № 56964219, у розмірі 1220.75 грн.

Стягнути з Вільнянського районного відділу Державної виконавчої служби Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) на користь держави судовий збір у розмірі 716.20 грн.

В іншій частині рішення суду не оскаржується та апеляційним судом не переглядається.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 19 березня 2021 року.

Головуючий суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Маловічко С.В.