Справа № 428/5705/20
Провадження № 22-ц/810/481/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Коновалова В.А., Луганська В.М.,

за участю секретаря судового засідання Залюшного О.Г.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач - Східноукраїнський національний університет імені Володимира Даля

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02 квітня 2021 року, ухвалене у складі судді Посохова І.С., в залі судових засідань Сєвєродонецького міського суду Луганської області в м. Сєвєродонецьк

за позовом ОСОБА_1 до Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних від суми простроченого грошового зобов`язання-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних від суми простроченого грошового зобов`язання.

В обґрунтування доводів позову зазначив, що з 10 квітня 2006 року по 20 квітня 2010 року перебував у трудових відносинах з СНУ ім. В. Даля. Рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 25.07.2012 з відповідача на користь ОСОБА_1 стягнуто недоотриману заробітну плату за період з 01 січня 2010 року по 20 квітня 2010 року у вигляді надбавки до посадового окладу в сумі 224,58 грн, заробітну плату у вигляді доплати до посадового окладу в сумі 224,58 грн, недоотриману заробітну плату за час щорічної відпустки з 14 січня 2010 року по 10 лютого 2010 року у розмірі 310,86 грн, а всього 760,02 грн. Зазначене рішення суду було виконано відповідачем 01.11.2012 року.

21 березня 2012 року Жовтневим районним судом міста Луганська ухвалено рішення, яким з СНУ ім. В. Даля на користь позивача стягнуто середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні з 21 квітня 2010 року по 31 жовтня 2012 року (включно), компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, а також відшкодовано моральну шкоду. У квітні 2014 року відповідач оскаржив зазначене рішення в Апеляційному суді Луганської області. Однак після переміщення суду апеляційної інстанції до міста Сєвєродонецька, були втрачені матеріали цивільної справа № 1207/13610/12. Після відновлення втраченого провадження позивач знову звернувся до суду і постановою Луганського апеляційного суду від 05 травня 2020 року рішення Жовтневого районного суду міста Луганська від 21 березня 2014 року було змінено та стягнуто з СНУ ім. В. Даля на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за період затримки розрахунку при звільненні з 21 квітня 2010 року по 31 жовтня 2012 року (включно) у розмірі 30000 грн та моральну шкоду у розмірі 5000 грн. В частині стягнення з СНУ ім. В. Даля на користь ОСОБА_2 компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати за період з 01 січня 2009 року по 31 жовтня 2012 року (включно) у сумі 1509,39 грн рішення суду першої інстанції залишено без змін. Зазначене рішення суду було виконано відповідачем самостійно у повному обсязі 06.07.2020 року.

Просив суд стягнути з Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля на його користь суму 69946,15 грн, яка складається з інфляційні втрати у сумі 61554,83 грн та проценти річних у сумі 8391,32 грн від простроченого з 02 листопада 2012 по 05 липня 2020 року грошового зобов`язання.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02 квітня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних від суми простроченого грошового зобов`язання задоволено частково. Суд вирішив стягнути з Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання за період з 05.05.2020 по 05.07.2020 включно у сумі 182 (сто вісімдесят дві) грн 55 коп. Стягнути з Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля на користь ОСОБА_1 три проценти річних у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання за період з 05.05.2020 по 05.07.2020 включно у сумі 186 (сто вісімдесят шість) грн. 05 коп. Стягнути з Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля на користь держави витрати по сплаті судового збору у сумі 04 (чотири) грн. 46 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач вправі вимагати від відповідача сплати не тільки суми боргового зобов`язання, що набуло грошового виразу, а й з урахуванням встановленого індексу інфляції та розміру процентів річних за прострочене грошове зобов`язання. Разом з тим, суд не погодився з вказаним позивачем періодом нарахування зазначених сум.

ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02 квітня 2021 року скасувати, та ухвалити по справі нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

У судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим розглянути справу без участі учасників справи, які повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Жовтневого районного суду міста Луганська від 21 березня 2014 року уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені повністю та стягнуто з Східноукраїнського національного університету ім. Володимира Даля на його користь середню заробітну плату за період затримки розрахунку при звільненні з 21 квітня 2010 року по 31 жовтня 2021 року (включно) у сумі 66585,68 грн, компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати за період з 01 січня 2009 року по 31 жовтня 2012 року (включно) у сумі 1509,39 грн, в рахунок компенсації моральної (немайнової) шкоди у сумі 20000 грн.

05 травня 2020 року постановою Луганського апеляційного суду рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 21.03.2014 було змінено, зменшено стягнуту зі Східноукраїнського національного університету ім. Володимира Даля на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за період затримки розрахунку при звільненні з 21 квітня 2010 року по 31 жовтня 2012 року (включно) з 66585,68 грн до 30000 грн та моральну шкоду з 20000 грн до 5000 грн в іншій оскаржуваній частині рішення суду залишено без змін. Постанова набрала законної сили 05 травня 2020 року.

Зазначене рішення суду було виконано відповідачем у повному обсязі 06.07.2020 шляхом нарахування на рахунок ОСОБА_1 суми у загальному розмірі 36509,39 грн, що підтверджується копією виписки по надходженню коштів по картці АТ КБ «Приватбанк».

Позивач зазначив, що прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем порушує його майнові права та інтереси, а тому з відповідача на його користь підлягають стягненню інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми грошового зобов`язання за період з 02.11.2012 (з моменту виникнення у позивача затримки виплати середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні) по 05.07.2020 (фактичне виконання зобов`язання відповідачем).

Суд, не погодився з такою позицією позивача щодо періоду нарахування зазначених сум, оскільки після задоволення 21 березня 2014 року Жовтневим районним судом міста Луганська позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача середньої заробітної плати за період затримки розрахунку при звільненні з 21 квітня 2010 року по 31 жовтня 2012 року (включно) у сумі 66585,68 грн, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати за період з 01 січня 2009 року по 31 жовтня 2012 року (включно) у сумі 1509,39 грн, в рахунок компенсації моральної (немайнової) шкоди у сумі 20000 грн, зазначене рішення було оскаржене відповідачем до суду апеляційної інстанції. Проте, через початок бойових дій на території м. Луганська Апеляційний суд Луганської області був вимушений переїхати до м. Сєвєродонецька Луганської області, а матеріали зазначеної цивільної справи № 1207/13610/12 були втрачені.

Остаточне рішення щодо спору між ОСОБА_1 та Східноукраїнським національним університетом ім. В. Даля було ухвалено лише 05 травня 2020 року Луганським апеляційним судом, яким рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 21.03.2014 було змінено. Зазначена постанова набрала чинності 05.05.2020, а виконана відповідачем у повному обсязі 06.07.2020.

Отже, з огляду на викладене вище суд першої інстанції дійшов висновку, що зволікання відповідача з виконанням рішення суду від 21.03.2014 відбулось не з його власної вини, оскільки спір між сторонами щодо стягуваних сум було вирішено лише 05.05.2020 Луганським апеляційним судом. Оскільки постанова Луганського апеляційного суду набрала законної сили 05.05.2020, а гроші були перераховані на рахунок позивача ОСОБА_1 06.07.2020, то, суд зазначив, що період прострочення виконання грошового зобов`язання має бути з 05.05.2020 по 05.07.2020 включно.

Посилаючись на норми чинного законодавства, у т.ч. на ст. 625 ЦК України суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних від суми простроченого грошового зобов`язання підлягає частковому задоволенню.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, адже до нього він дійшов поспішно з певним порушенням норм матеріального права, судом невірно застосовані норми ст. 625 ЦК України до даних правовідносин.

Відповідно до правової позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року № 6-2759цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для всіх судів України стаття 625 ЦК України розміщена в розділі Загальні положення про зобов`язання книги 5 цього Кодексу і визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання та поширює свою дію на всі види зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов`язання слід з`ясувати: чи існує зобов`язання між сторонами, чи це зобов`язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобов`язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті.

Передбачена статтею 625 ЦК України норма не застосовується до трудових правовідносин (заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством.

Наведена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 711/4010/13-ц.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку щодо правомірності застосування ст. 625 ЦПК України до правовідносин по справі, відтак позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню за необґрунтованістю, а рішення суду першої інстанції скасуванню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02 квітня 2021 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.М. Луганська