Справа № 182/2607/21
Провадження № 2/0182/1927/2021
20.07.2021 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Багрової А.Г.
за участю секретаря судового засідання - Снєгульської В.М.
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Заяви по суті справи:
Позивач звернулась з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . В зазначеній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , але не проживає з 2008 року. Участі в утриманні майна не приймає, його речей у квартирі не має. Наявність реєстрації відповідача у квартирі порушує її право власності, а тому просить її право захистити.
Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 (а.с.2-4).
Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, на заявлених вимогах наполягає (а.с.40).
Відповідач у судове засідання не з`явився, був повідомлений, причини неявки суду не відомі, відзив на позов до суду не подавав (а.с.27,30).
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 24.05.2021 року постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.20).
Ухвалою суду від 24.05.2021 року зобов`язано Адміністрацію державної прикордонної служби України надати інформацію про те, чи перетинала кордон України починаючи з 2020 року по теперішній час відповідач (а.с.21).
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.07.2021 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення).
Судом встановлено.
ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.09.2001 року № 6995-6 та договору дарування серія НМХ № 804771 від 22.12.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Максименко О.В., належить квартира АДРЕСА_1 (а.с. 6,8).
На час укладення договору дарування в квартирі залишився зареєстрованим колишній співвласник квартири, відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою №3690 від 22.04.2021 року про реєстрацію місця проживання (а.с.9) та довідкою Виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 06.05.2021 року (а.с.19).
Відповідач зареєстрований у квартирі, але не мешкає там з 2008 року, що підтверджується актом ТОВ «КК «ДомКом-Нікополь» від 12.04.2021 року (а.с.10).
За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
На підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Отже, судом встановлено, що ОСОБА_2 є колишнім співвласником житла, в спірній квартирі не проживає з 2008 року, між сторонами відсутня домовленість про порядок користування житловим приміщенням.
Враховуючи вищевказані обставини, відповідач залишаючись зареєстрованим у квартирі АДРЕСА_1 , власником якої є позивач, перешкоджає позивачу належним чином користуватися і володіти вказаним житловим приміщенням, чим порушує його права, як власника.
Враховуючи вищевикладене, на основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення.
Керуючись ст. 391, 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 258, 264-265, 267-268 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 втратившим право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Повне рішення складено 20.07.2021 року.
Дані про учасників справи:
позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП -НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).
відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).
Суддя: А. Г. Багрова