Справа № 1007/9522/2012
Провадження № 6/361/255/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.21 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Гридасової А.М.,

за участю секретаря судового засідання - Скрипець А. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Бровари заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК ФОРТ", стягувач: ТОВ «ФК «Інвест Хаус», боржник: ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Форт» в особі керівника юридичного відділу Семенченкової Н.С. звернулося до Броварського міськрайонного суду Київської області з вищезазначеною заявою.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.10.2012 року позов ПАТ «КБ «Надра» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №250/П/22/2008/980 від 01.07.2008 року.

15.05.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» було укладено договір №GL2N79276ПВ272 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «КБ «Надра» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», а ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус набуло право вимоги за договорами кредиту, у тому числі за договором кредиту №250/П/22/2008/980 від 01.07.2008 року, укладеним між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 .

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06.10.2020 було замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвест Хаус» у справі №1007/9522/2012.

На підставі виданого виконавчого листа по справі №361/7761/14-ц приватний виконавець Голяченко І. П. відкрив виконавче провадження №63694565 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1

05.11.2020 року між ТОВ «ФК «Інвест Хаус» та ТОВ «ФК «Форт» було укладено Договір про відступлення прав вимоги б/н, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інвест Хаус» відступило ТОВ «ФК «Форт», а ТОВ «ФК «Форт» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, у тому числі за договором кредиту №250/П/22/2008/980 від 01.07.2008 року, укладеним між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного заявник просить замінити стягувача ТОВ «ФК «ІнвестХаус» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Форт» у виконавчому провадженні №63694565.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, при цьому в прохальній частині заяви заявник клопотав про розгляд останньої за його відсутності.

27.05.2021 на електронну адресу суду від ТОВ «ФК «Інвест Хаус» надійшла заява, у якій товариство просить відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, зазначивши, що договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав, укладений між ТОВ «ФК Форт» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», на який посилається ТОВ «ФК Форт» в обґрунтування поданої ним заяви, ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» не укладався, у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» звернулося до Господарського суду м. Києва з відповідним позовом для здійснення захисту своїх прав.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Відповідно до частини третьої ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріли справи, дослідивши подані заявником докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.10.2012 року позов ПАТ «КБ «Надра» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №250/П/22/2008/980 від 01.07.2008 року у розмірі 79 818 грн. 09 коп. та 798 грн. 18 коп. за сплачений судовий збір.

На підставі рішення суду, судом було видано виконавчий лист, який в послідуючому пред`явлено до виконання.

Відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, приватним виконавцем Голяченко І. П. відкрито виконавче провадження №63694565 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , стягувач - ТОВ «ФК «Інвест Хаус».

15.05.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» було укладено договір №GL2N79276ПВ272 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «КБ «Надра» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», а ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус набуло право вимоги за договорами кредиту, у тому числі за договором кредиту №250/П/22/2008/980 від 01.07.2008 року, укладеним між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 .

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06.10.2020 було замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвест Хаус» у справі №1007/9522/2012.

05.11.2020 року між ТОВ «ФК «ІнвестХаус» та ТОВ «ФК «Форт» було укладено Договір про відступлення прав вимоги б/н.

В пункті 2.1.3. договору сторони передбачили, що право вимоги переходить до нового кредитора в день підписання цього договору, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості за основними договорами та зобов`язань боржників, в тому числі заставодавців, поручителів стосовно їх зобов`язань за договорами забезпечення. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі без виключення інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав або виникнуть в майбутньому на підставі кредитного договору, договорів забезпечення, судових рішень, але лише в частині заборгованості, що відступається за цим договором.

За цим договором одночасно відступається право вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, які зазначені в Додатках (№1-13) до цього договору.

Пунктом 1 даного договору визначено, що новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у сумі та порядку, визначених цим договором.

Згідно пункту 3.1. договору сторони дійшли згоди, що ціна договору складає 473 245 грн.

ТОВ «ФК Форт» 06.11.2020 сплачено грошову суму за вказаним договором на користь ТОВ «ФК «ІнвестХаус», у повному обсязі, що підтверджується копією платіжного доручення № 333 від 06.11.2020.

Таким чином, згідно вказаного договору ТОВ «ФК «Інвест Хаус» відступило ТОВ «ФК «Форт», а ТОВ «ФК «Форт» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, у тому числі за договором кредиту №250/П/22/2008/980 від 01.07.2008 року, укладеним між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 , що підтверджується Додатком № 2 до договору від 05.11.2020.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

За таких обставин, враховуючи те, що право вимоги до боржників перейшло до ТОВ «ФК Форт», що підтверджується доданими до заяви доказами суд вважає, що слід замінити сторону у виконавчому провадженні (стягувача) по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.10.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №250/П/22/2008/980 від 01.07.2008, з ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» на його правонаступника -ТОВ «ФК Форт».

Разом з тим, суд критично відноситься до заяви ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» щодо відмови у задоволенні заяви про заміну сторони, виходячи з того, що відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Такий висновок міститься також в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №916/2286/16.

Зважаючи на те, що судом не встановлено, а ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» не доведено належними доказами того, що договір відступлення права вимоги від 05.11.2020 оспорюється або визнаний у встановленому законом порядку недійсним дана заява не може бути прийнята судом до уваги, як обґрунтована підстава для відмови в задоволенні заяви про заміну сторони правонаступником.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.01.2020 у справі № 916/2286/16.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 55, 260 - 261, 353 - 354, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФОРТ», стягувач: ТОВ «ФК «Інвест Хаус», боржник: ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження -задовольнити.

Замінити стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Форт» у виконавчому провадженні № 63694565 з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.10.2012 року у цивільній справі №1007/9522/2012.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А. М. Гридасова