Провадження № 6/219/156/2021
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Погрібної Н.М., за участю секретаря Захарчук М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Бахмут подання головного державного виконавця Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Матвієнко І. про розшук боржника ОСОБА_1 , -

встановив:

старший державний виконавець Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) звернулась до суду із поданням про розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування подання державний виконавець зазначила, що на виконанні у Бахмутському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) перебуває виконавчий лист від 29 липня 2019 року виданий Артемівським міськрайонним судом Донецької області про зобов`язання ОСОБА_1 повернути за актом приймання-передачі державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області земельну ділянку сільськогосподарського призначення(запас), яка знаходиться в межах території колишньої Міньківської сільської ради(на даний час Соледарської міської ради) Бахмутського району. Під час проведення виконавчих дій ОСОБА_1 неодноразово викликався до відділу, проте не з`являвся, за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає, перебуває за межами України, згідно відомостей з обліково-реєстраційних установ нерухомого майна та земельних ділянок за боржником не зареєстровано. Просить вирішити питання про розшук боржника.

У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, державний виконавець надала заяву про розгляд подання у її відсутність, причина неявки стягувача та боржника суду не відома, заяв про відкладення розгляду справи від них не надійшло, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець наділений правом викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Згідно з ч. 1 ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до п.1 розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту від 02.04.2012 № 512/5, ця Інструкція розроблена відповідно до Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Закону України від 02 червня 2016 року N 1404-VIII «Про виконавче провадження», інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.4 розділу IХ Інструкції за неможливості з`ясування місцезнаходження боржника чи дитини державний виконавець звертається з поданням до суду про розшук дитини або боржника.

Отже, перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до ч.1 ст.36 Закону N 1404-VIII, державний виконавець має вжити заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини.

Звертаючись до суду з поданням про розшук боржника державний виконавець повинен надати докази щодо того, що ним з`ясовувалось місцезнаходження боржника, але вони не дали позитивних результатів. Такими доказами можуть бути: а) отриманні відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; б) отримана інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; в) перевірка наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; г) отримана інформації щодо місця роботи боржника; ґ) отримана інформації про боржника з інших джерел.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.18 Закону України"Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п.14 ч.2 ст.18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Докази щодо того, що державний виконавець у повному обсязі скористався наданим йому правом для з`ясування місця проживання боржника у матеріалах справи відсутні.

Зокрема, подання не містить інформації щодо здійснених ним заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості з приводу перебування її в місцях позбавлення волі; запиту до Державної прикордонної служби України для з`ясування перетину кордону України боржником; витребування з актів цивільного стану інформації щодо внесення змін у будь-які актові записи боржника (одруження, зміна прізвища, смерть), витребування інших відомостей щодо встановлення знаходження боржника.

Матеріали подання також не містять підтвердження того, що держаним виконавцем здійснювалися запити щодо отримання інформації про перетинання фізичною особою (боржником) державного кордону України за останні 5 років, що може прямо впливати на предмет подання в разі, якщо боржник знаходиться на цей час за межами України і що державний виконавець міг з`ясувати самостійно перед зверненням до суду, звернувшись до відповідного підрозділу Державної прикордонної служби України. Таким чином, для прийняття подання до розгляду суду повинні бути надані відповідні дані про перебування боржника-фізичної особи на території України.

Крім того, згідно акту державного виконавця, здійсненого при виході за місцем реєстрації божника за адресою АДРЕСА_1 , вдома не виявлено, зі слів матері боржника останній перебуває за межами України.

Відповідно до приписів ч.1 ст.81 ЦПК України обов`язок доказування заявлених вимог покладено на сторону, яка звернулась до суду.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що подання головного державного виконавця Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Матвієнко І. про розшук боржника ОСОБА_1 , задоволенню не підлягає.

Разом з цим, суд звертає увагу, що відмова у задоволенні подання про оголошення розшуку боржника не перешкоджає повторному зверненню державного виконавця до суду з аналогічним поданням у випадку доведеності ним необхідності оголошення розшуку боржника.

Керуючись ст.438 ЦПК України, суд

ухвалив:

у задоволенні подання головного державного виконавця Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Матвієнко І. про розшук боржника ОСОБА_1 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Погрібна