Справа № 324/317/21
Провадження № 2/324/369/2021
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17 березня 2021 року суддя Пологівського районного суду Запорізької області Кацаренко І.О., розглянувши позовну заяву з додатками ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Рибинська сільська рада в особі органу опіки та піклування, про надання дозволів на виготовлення дитині проїзного документа для виїзду за кордон та на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди другого з батьків,

ВСТАНОВИВ:

До Пологівського районного суду Запорізької області 23 лютого 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьою особою зазначена Рибинська сільська рада в особі органу опіки та піклування, про надання дозволів на виготовлення дитині проїзного документа для виїзду за кордон та на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди другого з батьків.

Відповідачем у справі є фізична особа, місцем реєстрації якої у позові зазначено АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим на виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України судом були направлені запити до відділу ЦНАП Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області і до ГУ Державної міграційної служби України у Донецькій області про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача у справі.

04 березня 2021 року з відділу ЦНАП Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області надійшла відповідь на запит суду, з якої вбачається, що відомості щодо реєстрації місця проживання громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні.

17 березня 2021 року з ГУ Державної міграційної служби України у Донецькій області надійшла відповідь на повторний запит суду, з якої вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованим не значиться.

В ході розгляду позовної заяви та долучених до неї документів суддею було встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Позовна заява не відповідає вимогам п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, а саме позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справі, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс місця проживання фізичної особи, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України, відомі номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти; зазначення ціни позову.

В порушення вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК позивачем не зазначена повна назва третьої особи - Рибинської сільської ради, оскільки в копії довідки, долученої до позовної заяви, повна назва цієї сільської ради зазначена не так, як у позовній заяві.

Відповідно до п.10 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позивачем при зверненні з позовом до суду не додано підтвердження про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 (з наступними змінами і доповненнями), передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків, відбувається за нотаріально посвідченою згодою. Згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до пп.1 п.4 вказаних Правил виїзд за межі України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон.

Надання за рішенням суду дозволу на майбутнє на постійні виїзди дитини, без згоди батька суперечить нормам матеріального права, які визначають рівність прав та обов`язків одного з батьків відносно виховання дитини, чим фактично позбавляє батька дитини можливості брати участь у її вихованні та можливості спілкування з нею.

В своїй позовній заяві позивач конкретно не вказала, куди саме вона просить надати дозвіл, та не обґрунтувала, на який проміжок часу має намір виїхати з дитиною за кордон, а також не зазначила часу виїзду. Як вбачається з резолютивної частини позовної заяви, в ній позивачем не зазначено початкова та кінцева дата виїзду дитини за межі України, а також мета такого виїзду, куди надати дозвіл на виїзд.

Крім того, за вимогами СК України та Закону України «Про охорону дитинства» питання про тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька повинно бути розглянуто, по-перше, органом опіки та піклування, а у разі його не вирішення або невиконання цього рішення одним з батьків дитини, - у судовому порядку. До матеріалів позовної заяви не додано висновок органу опіки та піклування з приводу можливості та доцільності виїзду неповнолітньої дитини за кордон, в тому числі в супроводі не батьків дитини, а її бабусі - позивачки у справі.

Відповідно до ч.2 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно до ч.4 ст.95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Порядок засвідчення копій документів визначений п.п.5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року №55. За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "Згідно з оригіналом"; назви посади; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису. Підпис відповідальної особи засвідчують на документі відбитком печатки організації. Відбиток печатки ставиться так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посади особи, яка підписала документ.

Аналогічна правова позиція висвітлена в рішенні ВС/КГС у справі №904/8549/17 від 11 липня 2018 року, а саме, що незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказами у справі і є підставою для скасування судового рішення.

Згідно Постанови ВС/КЦС № 761/5894/17 від 18 грудня 2018 року, прошиті та пронумеровані копії документів можна посвідчувати і шляхом завіряння останнього аркуша, але підпис відповідальної особи повинен бути засвідчений печаткою організації.

Враховуючи вищевикладене, встановлено, що додані до позовної заяви позиваем ОСОБА_1 копії документів не засвідчені.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з позову і доданих до нього матеріалів, позивач ОСОБА_1 є бабусею малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати дитини повнолітня ОСОБА_4 не позбавлена батьківських прав відносно своєї малолітньої дитини, проживає разом з позивачем ОСОБА_1 та зі своєю донькою ОСОБА_3 в с.Рибинське Волноваського району Донецької області. Позивачка зазначає в позові, що мати дитини не заперечує проти виїзду малолітньої дочки ОСОБА_3 за кордон з бабусею, позивачкою в справі, між тим, до позову не додано письмового доказу такому твердженню позивачки.

Сама позивачка в позовній заяві посилається як на обґрунтованість своїх позовних вимог, що відповідно до ст.18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ №231 від 31 березня 1995 року (з наступними змінами і доповненнями), оформлення паспорта/проїзного документа дитини здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. До матеріалів справи не надано належних доказів тому, що саме позивачка у справі є законним представником батьків своєї онуки ОСОБА_3 чи законним представником безпосередньою онуки ОСОБА_3 .

У зв`язку з зазначеним суду не є зрозумілим, чому саме бабуся, позивач ОСОБА_1 , а не мати дитини ОСОБА_4 звернулася до суду з даною позовною заявою, що може свідчити про те, що з позовом до суду звернулася особа, якій законом не надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи (п.4 ч.4 ст.185 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачці строку на усунення викладених в ухвалі недоліків.

Позивачу необхідно у позовній заяві зазначити, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; зазначити повне і правильне найменування третьої особи у справі; надати висновок органу опіки та піклування щодо надання дозволів позивачці на виготовлення проїзного документу за кордон її малолітній онучці та на виїзд за кордон зі своєю малолітньою онукою або докази тому, що позивачка зверталася до цього органу з питання надання дозволів, але з певних підстав їй було в цьому відмовлено; надати докази правомірності звернення до суду з позовом в інтересах своєї онуки (рішення щодо визнання позивачки законним представником батьків дитини або самої дитини); зазначити, на який проміжок часу має намір виїхати з дитиною за кордон, а також мету такого виїзду, куди надати дозвіл на виїзд. У разі відсутності доказів тому, що саме позивачка є законним представником батьків малолітньої дитини або самої малолітньої дитини, - визначитися з позивачем у справі відповідно до вимог законодавства України.

Також до уточненої позовної заяви мають бути долучені її копії відповідно до кількості учасників справи, а також копії додатково наданих документів, якщо позивач виявить бажання долучити до уточненої позовної заяви додаткові документи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Рибинська сільська рада в особі органу опіки та піклування, про надання дозволів на виготовлення дитині проїзного документа для виїзду за кордон та на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди другого з батьків.

Запропонувати позивачу протягом десяти днів з дня отримання нею копії ухвали усунути вказані недоліки позовної заяви, інакше позовну заяву буде визнано неподаною і повернуто позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Кацаренко І. О.