Провадження № 2/161/3442/21
У Х В А Л А

23 липня 2021 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., вивчивши позовну заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (законним представником якого є ОСОБА_1 ), ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справа дітей Луцької районної державної адміністрації Волинської області, про визнання майна іпотекою банку, звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку -

в с т а н о в и л а:

20.07.2021 року АТ «Райффайзен Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 (законним представником якого є ОСОБА_1 ), ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справа дітей Луцької районної державної адміністрації Волинської області, про визнання майна іпотекою банку, звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку.

Однак, вищевказана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Частиною 4 ст. 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було заявлено три позовні вимоги, дві з яких немайнового характеру (про визнання майна іпотекою банку; про виселення та зняття з реєстраційного обліку) та одна майнового характеру (про звернення стягнення на предмет іпотеки).

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору встановлена у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору встановлена в розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У своїй позовній заяві АТ «Райффайзен Банк» загальну ціну позову визначає в розмірі 166705,50 грн., виходячи із вартості спірного нерухомого майна, яка вказана у відповідному Іпотечному договорі від 25.08.2004 року, а також долучає квитанцію про сплату судового збору в сумі 2500,59 грн. наводячи наступний розрахунок: ціна позову 166705,50 грн. х 1,5% = 2500,59 грн.

Однак, вищенаведений розрахунок судового збору суд вважає невірним та не приймає до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до п. 3 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою Кабінетів Міністрів України № 1440 від 10.09.2003 року, ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Статтею 3 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи).

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обов`язкових платежів визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21.08.2014 року № 358.

У відповідності до п.п. 1 п. 1 вказаної вище Постанови, оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 358 від 21.08.2014 року «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства», строк дії звіту про оцінку нерухомого майна становить не більше шести місяців з дати оцінки.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, позивач в позовній заяві взагалі зазначає ціну позову в розмірі 132860 грн., однак не надає документів, які б її підтверджували (звіт про оцінку майна).

Таким чином, АТ «Райффайзен Банк» необхідно надати суду звіт про оцінку майна та сплатити судовий збір за позовну вимогу майнового характеру, виходячи з розрахунку 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вищевказану суму судового збору позивачу слід сплатити з урахуванням уже сплачених 2500,59 грн.

Крім того, АТ «Райффайзен Банк» необхідно сплатити по 2270 грн. за кожну із двох вимог немайнового характеру (про визнання майна іпотекою банку; про виселення та зняття з реєстраційного обліку), як це передбачено положеннями пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 та ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір».

Вищевказані платіжні документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, необхідно подати до суду.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням вищенаведеного, позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 353 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (законним представником якого є ОСОБА_1 ), ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справа дітей Луцької районної державної адміністрації Волинської області, про визнання майна іпотекою банку, звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо позивач у встановлений строк усуне зазначені в ухвалі недоліки, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 23 липня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська