УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №712/9241/16

Провадження 2-зз/712/8/21

11 березня 2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Марцішевської О.М.

за участю секретаря судового засідання Вдовенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання попереднього договору та відшкодування збитків,

В С Т А Н О В И В :

04 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про скасування заходів забезпечення позову накладені ухвалами Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.08.2016 року та 07.09.2016 року.

В обґрунтування заяви вказував на те, що позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що 15.12.2008 р. між позивачкою та ОСОБА_3 було укладено попередній договір, за яким сторони зобов`язувались у строк до 01.01.2018 р. укласти договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, а саме: літ. М: №1, площею 34,5 кв.м, № 23, площею 1,4 кв.м, № 12 площею 9,1 кв.м, № 13, площею 9,2 кв.м., №20 , площею 9,8 кв.м., №15, площею 25,2 кв.м., АДРЕСА_1 , площею 2,0 кв.м., АДРЕСА_2 , площею 1,9 кв.м., № НОМЕР_1 , площею 1,4 кв.м., АДРЕСА_3 , площею 1,7 кв.м., №9, площею 14,6 кв.м., АДРЕСА_4 , площею 8,2 кв.м., № 8, площею100,4 кв.м,, АДРЕСА_5 . Однак, 06.07.2016 р. ОСОБА_3 уклав договір купівлі продажу з ОСОБА_1 , за яким вищезгадані приміщення перейшли у власність останнього. З метою захисту своїх прав ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання договору купівлі продажу між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 недійсним та визнання за собою права власності на вказані нежитлові приміщення.

Ухвалами Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.08.2016 р. та 07.09.2016 р. були вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на приміщення, право власності на які становить предмет спору. Разом з тим, наразі існують істотні обставини для скасування таких заходів забезпечення позову.

Насамперед, ОСОБА_1 оплатно придбав вказані приміщення у ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу. На момент укладення оспорюваного договору ОСОБА_3 був власником нежитлових приміщень який не повідомив ОСОБА_1 про існування будь-яких домовленостей з ОСОБА_2 . В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно була відсутня будь-яка інформація щодо укладення відносно вказаних приміщень попереднього договору між їх власником та позивачкою. Відтак ОСОБА_1 не вбачав жодних перешкод для укладення даного правочину. Покладаючись на добросовісність дій ОСОБА_3 , ОСОБА_1 законним шляхом набув у власність нерухоме майно, а тому є добросовісним набувачем.

Станом на сьогодні нерухоме майно ОСОБА_1 перебуває під арештом, накладеним ухвалами Соснівського районного суду м. Черкаси, вже більше чотирьох років, що грубо порушує гарантоване ст. 41 Конституції України право відповідача вільно володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Більше того, арешт на нежитлові приміщення був накладений ухвалами Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.08.2016 р. та 07.09.2016 р., тобто фактично суд двічі наклав арешт на майно. Незрозумілими є мотиви суду при постановленні ухвали від 07.09.2016 р., адже на той час приміщення вже перебували під арештом, накладеним ухвалою суду від 12.08.2016 року вчинення будь-яких дій щодо майна вже було неможливим.

Також ОСОБА_1 взагалі не був обізнаний про позов ОСОБА_2 , не отримував від суду жодних повісток та процесуальних документів. Лише в 2019 р. з веб-сайту «Судова влада» останньому стало відомо про вказану справу та арешт, накладений на його власність, що позбавило його можливості звернутись з вказаним клопотанням раніше.

Просить суд скасувати арешт майна накладений ухвалами Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.08.2016 року та 07.09.2016 року.

В судове засідання представник заявника адвокат Атамась І.М. не з`явилася, скерувала до суду клопотання про розгляд справи без його участі, вимоги заявлені в клопотанні підтримує та просить суд їх задовольнити.

В судове засідання представник ОСОБА_2 адвокат Дрогоман О.О. не з`явився, скерував до суду клопотання про розгляд справи без його участі, заперечує проти задоволення заяви про скасування арешту, проте вважає можливим змінити захід забезпечення позову на заборону відчуження майна, оскільки існує ризик відчуження спірного майна третім особам, а предмет позову є визнання правочину недійсним.

В судове засідання ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд заяви без його участі, не заперечує проти ї задоволення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали заяви, суд приходить до висновку.

11.08.2016р. позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності. Свої вимоги мотивує тим, що 15.12.2008 між нею та ОСОБА_3 було укладено договір, в якому сторони зобов`язуються у строк до 01.01.2018 укласти договір купівлі-продажу нежитлових приміщень в АДРЕСА_6 . Згідно з п. 2 Договору Сторони домовилися, що істотними умовами основного договору купівлі-продажу будуть такі: сума договору 764 000,00 грн. Покупець (Позивач) зобов`язується сплатити Продавцю (Відповідач) до 01.01.2018 зазначену суму у якості оплати за приміщення за цим договором. Оплата здійснюється щомісячно до 15 числа поточного місяця за графіком, погодженим сторонами. Сторони погоджують, що Продавець (Відповідач) не буде заперечувати, якщо Покупець (Позивач) має намір повністю або частково здійснити погашення основного платежу. У відповідності до п. 4 Договору з моменту укладання цього договору Продавець зобов`язується не відчужувати це приміщення іншим особам, не демонтувати сантехнічне, електротехнічне обладнання, вікна, двері, у приміщенні на момент її прийняттям Покупцем (Позивач) за актом прийому-передавання станом на 01.08.2016 Договір виконано у повному обсязі, але 28.07.2016 відповідач здійснив відчуження вищезгаданих приміщень на користь третіх осіб, без розірвання Договору та повернення отриманих коштів, просить визнати відмову ОСОБА_3 укладати основний договір купівлі-продажу нежитлових приміщень неправомірною та визнати за ОСОБА_2 право власності на нежитлові приміщення літ. М : № 1, площею 34,5 кв.м, № 23, площею 1,4 кв.м, № 12 площею 9,1 кв.м, № 13, площею 9,2 кв.м., № НОМЕР_2 , площею 9,8 кв.м., № НОМЕР_3 , площею 25,2 кв.м., АДРЕСА_1 , площею 2,0 кв.м., № НОМЕР_4 , площею 1,9 кв.м., № НОМЕР_1 , площею 1,4 кв.м., № НОМЕР_5 , площею 1,7 кв.м., № НОМЕР_6 , площею 14,6 кв.м., АДРЕСА_4 , площею 8,2 кв.м., № 8, площею100,4 кв.м., АДРЕСА_5 .

Ухвалами від 12.06.2016р. відкрито провадження у справі та задоволено заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення та до набрання чинності рішення у справі заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо нежитлових приміщень, а саме: літ. М: №1, площею 34,5 кв.м, № 23, площею 1,4 кв.м, № 12 площею 9,1 кв.м, № 13, площею 9,2 кв.м., АДРЕСА_7 , площею 9,8 кв.м., № НОМЕР_3 , площею 25,2 кв.м., АДРЕСА_1 , площею 2,0 кв.м., АДРЕСА_2 , площею 1,9 кв.м., АДРЕСА_8 , площею 1,4 кв.м., АДРЕСА_3 , площею 1,7 кв.м., №9, площею 14,6 кв.м., АДРЕСА_4 , площею 8,2 кв.м., № 8, площею100,4 кв.м., АДРЕСА_5 .

05.09.2016р. ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про розірвання попереднього договору та відшкодування збитків. Свої вимоги мотивує тим, що предметом зустрічного позову є розірвання «Договору про наміри» та відшкодування збитків, завданих його невиконанням, 15.12.2008 було укладено і угоди оренди і «Договір про наміри» щодо можливості продажу Приміщень у певний спосіб. За змістом «Договору про наміри», ОСОБА_2 обізнана про те, що «нежитлові приміщення», що визначені у п. 1 „Договору про наміри є забезпеченням - предметом іпотеки договору споживчого кредиту № 0 ( надалі - «Споживчий кредит») , що укладено між АК1Б „Украсиббанк» та ОСОБА_3 (п.7 «Договору про наміри»). За змістом договору, суму заборгованості за договором споживчого кредиту сплачує ОСОБА_2 до 01.01.2018 за графіком, який узгоджений сторонами, але відповідно до п.10 «Договору про наміри» передані у користування приміщення мають бути застраховані Покупцем (Відповідачем за зустрічним позовом від стихійних явищ, на випадок пожежі та протиправних дій третіх осіб). Позивач за зустрічним позовом15.12.2008 передав у постійне користування (у найм) приміщення, визначені у додатку до акту приймання - передачі нежитлових приміщень у тимчасове користування, а Відповідач прийняв у найм ( тимчасове користування) приміщення по АДРЕСА_6 . Однак, умови п.10 «Договору про наміри» не виконано. Пунктом 2 «Договору про наміри» сторони домовились, про здійснення оплат Відповідачем за зустрічним позовом на користь Позивача за зустрічним позовом, на загальну суму 764 000 грн. за певним графіком , який сторони пізніше узгодили. Також було узгоджено обов`язковість щомісячного здійснення платежів до 15 числа кожного місяця у періоді з 15.12.2008 по 01.01.2018 та зазначену умову договору Відповідач за зустрічним позовом також не виконала. Не виконання умов «договору про наміри» Відповідачем за зустрічним позов завдало позивачу за зустрічним позовом збитків. У зв`язку із зазначеним, просить розірвати договір про наміри та відшкодувати збитки, які йому завдані у зв`язку з не виконанням зобов`язань.

Ухвалою суду від 06,09,2016 року прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою суду від 07,09,2016 року задоволено заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення, які належать на праві приватної власності ОСОБА_1 до набрання чинності рішення у справі заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо нежитлових приміщень, а саме: літ. М: №1, площею 34,5 кв.м, № 23, площею 1,4 кв.м, № 12 площею 9,1 кв.м, № 13, площею 9,2 кв.м., АДРЕСА_7 , площею 9,8 кв.м., № НОМЕР_3 , площею 25,2 кв.м., АДРЕСА_1 , площею 2,0 кв.м., № НОМЕР_4 , площею 1,9 кв.м., № НОМЕР_1 , площею 1,4 кв.м., АДРЕСА_3 , площею 1,7 кв.м., №9, площею 14,6 кв.м., АДРЕСА_4 , площею 8,2 кв.м., № 8, площею100,4 кв.м., АДРЕСА_5 , які належать на праві приватної власності ОСОБА_1 .

28.12.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним та визнання права власності.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.10.2020 призначено у цивільній справі судово-почеркознавчу експертизу.

11 лютого 2021 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 712/9241/16-ц розподілено на суддю Марцішевську О.М.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.02.2021 року визначено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження у справі.

Частинами 1, 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Згідно з ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про скасування забезпечення позову, оскільки відповідач може відчужити належне йому нерухоме майно, яке є предметом спору, що може унеможливити або утруднити в майбутньому виконати рішення суду у випадку задоволення первісного позову.

Що стосується доводів заявника в обґрунтування скасування забезпечення позову, суд зауважує, що при вирішенні питання про обґрунтованість забезпечення суд не вправі наперед робити висновки по суті спору, обґрунтованості чи необґрунтованості позовних вимог.

Клопотання представника позивача про заміну заходу забезпечення позову підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у у справі № 643/12369/19 арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову. Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним, тому суд приходить до висновку про заміну заходу забезпечення позову, яке було накладено ухвалами Соснівським районним судом м. Черкаси від 12 серпня 2016 року та 07 вересня 2016 року накладення заборони відчуження належних ОСОБА_1 нежитлових приміщень а саме: літ. М : № 1, площею 34,5 кв.м, № 23, площею 1,4 кв.м, № 12 площею 9,1 кв.м, № 13, площею 9,2 кв.м, № 20, площею 9,8 кв.м, № 15, площею 25,2 кв.м, № 16, площею 2,0 кв.м, №17, площею 1,9 кв.м, № 18, площею 1,4 кв.м, № 19, площею 1,7 кв.м, № 9, площею 14,6 кв.м, № 14, площею 8,2 кв.м, № 8, площею100,4 кв.м, АДРЕСА_5 .

Підстав для застосування зустрічного забезпечення, виходячи з наявних матеріалів, не вбачається, оскільки захід забезпечення позову не стосується обмежень у використанні спірного майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.158 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у скасуванні заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним та визнання права власності та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання попереднього договору та відшкодування збитків.

Замінити захід забезпечення позову відповідно до ухвал Соснівського районного суду м.Черкаси від 12 серпня 2016 року та 07 вересня 2016 року у вигляді накладення арешту на нежитлові приміщення та заборони вчинення дій на інший вид забезпечення позову та накласти заборону відчуження належних ОСОБА_1 нежитлових приміщень а саме: літ. М : № 1, площею 34,5 кв.м, № 23, площею 1,4 кв.м, № 12 площею 9,1 кв.м, № 13, площею 9,2 кв.м, № 20, площею 9,8 кв.м, № 15, площею 25,2 кв.м, № 16, площею 2,0 кв.м, №17, площею 1,9 кв.м, № 18, площею 1,4 кв.м, № 19, площею 1,7 кв.м, № 9, площею 14,6 кв.м, № 14, площею 8,2 кв.м, № 8, площею100,4 кв.м, АДРЕСА_5 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси у п`ятнадцятиденний строк з дня складення.

Інформацію стосовно справи можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дані про стягувача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_7 ).

Дані про боржника: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_8 ).

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Повний текст ухвали виготовлено 16 березня 2021 року.