Провадження № 2/712/1715/21
Справа № 712/3885/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі - ГАПОНЕНКО О.С.

з участю адвоката - РІЗНИКА Ю.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ), третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради (адреса: м. Черкаси, вул. Благовісна 170) про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом до відповідача про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, посилаючись на те, що з 11 травня 2017 року по 02 липня 2019 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розірвання шлюбу, сторони проживають окремо. Суд визначив місце проживання неповнолітньої дитини разом із матір`ю - ОСОБА_1 . Починаючи з 03 липня 2019 року вона знаходиться в Польщі, у зв`язку із необхідністю матеріально забезпечувати дитину. Сама дитина, враховуючи дані обставини, знаходиться в Україні, що дуже негативно впливає на дитину. Свого біологічного батька, дитина навіть не пригадує і не пам`ятає.

Відповідач у передбаченому законом порядку надати дозвіл на виїзд сина за кордон на постійне місце проживання до досягнення дитиною 16 років відмовляє.

У зв`язку з цим, просить надати дозвіл на виїзд дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Республіки Польща в м. Нови-Двур-Мазовецкі до досягнення дитиною 16 років без дозволу батька - ОСОБА_2 , а також стягнути із відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 12 000 грн.

Ухвалою від 02 червня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Адвокат позивача позовні вимоги щодо надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька підтримав та просив їх задовольнити, від вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу відмовився.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

Представник третьої особи до судового засідання не з`явилась.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 11 травня 2017 року по 02 липня 2019 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З липня 2019 року і по даний час позивач проживає у Польщі, має іншу сім`ю та бажає аби дитина проживала разом з нею.

Відповідач не заперечує проти виїзду дитини за кордон до своєї матері.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, а тому на підставі ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон без згоди другого з подружжя визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», постановою КМУ від 7 травня 2014 р. № 152 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон».

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Оскільки позивач не отримала згоду відповідача на виїзд дитини за кордон шляхом оформлення нотаріально посвідченої згоди, а також беручи до уваги той факт, що відсутні обмеження чи заборони, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України, та з урахуванням визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про доцільність надання дозволу на виїзд дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Республіки Польща в м. Нови-Двур-Мазовецькі до досягнення дитиною 16 років, без дозволу батька - ОСОБА_2 .

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При подачі позову позивачем було сплачено 908 грн. Отже, позивачу з державного бюджету має бути повернуто 454 грн.

Керуючись ст.ст.12,13, 200, 206, 259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 141, 150 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Надати дозвіл на виїзд дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Республіки Польща в м. Нови-Двур-Мазовецькі до досягнення дитиною 16 років, без дозволу батька - ОСОБА_2 .

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області, яке знаходиться за адресою: 18000, м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 36, повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що складає 454 (чотириста п`ятдесят чотири гривні), сплачений при поданні позову до суду згідно квитанції № 0.0..1 від 02 квітня 2021 року, виданої АТ КБ «ПриватБанк».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст судового рішення складено 26 липня 2021 року.