Єдиний унікальний номер 341/1465/20
Номер провадження 2/341/220/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі судді Гаполяка Т.В. розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача.

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд стягувати аліменти з відповідача в її користь на утримання повнолітньої дитини: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошові сумі у розмірі по 2500,00 гривень на дитину щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви до суду та до моменту закінчення дочкою навчання.

Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . У шлюбі народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (повнолітня) та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалося. Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 03 квітня 2014 року шлюб розірвано. Нею подано позовну заяву до Галицького районного суду Івано-Франківської області про стягнення аліментів з відповідача на утриманні двох дітей, однак з 20 червня 2020 року стягнення аліментів на дочку припинилося, оскільки їй виповнилось вісімнадцять років. Дочка продовжує навчання на денній формі у Бурштинському торговельно-економічному коледжі, потребує матеріальної допомоги у зв`язку з чим вона звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів. Батько дитини добровільно на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним, працює на сезонних роботах за кордоном.

В судове засідання позивачка не з`явилась, однак скерувала заяву до суду про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Представницею відповідача адвокаткою Шевчук Н.М. подано відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позов не визнають, просять відмовити у задоволенні позову.

2.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

22 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення в її користь аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 у зв`язку з навчанням у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову та до моменту закінчення дочкою навчання.

Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 03 квітня 2014 року, шлюб між сторонами розірвано. Дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (повнолітня) та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено проживати з матір`ю.

Відповідно до наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Доказів участі відповідача в утриманні дитини судом не здобуто. Відповідач є працездатним, доказів протилежного судом не здобуто.

Згідно довідки № 397 від 17 червня 2020 року виданої директором Бурштинського торговельно-економічного коледжу Київського національного тоговельно-економічного університету Козаком А.Р., що ОСОБА_3 дійсно навчається в Бурштинському торговельно-економічному коледжі Київського національного торговельно-економічного університету за ОКР «Кваліфікаційний робітник», 3 курс за професією кухар, офіціант. Термін навчання з 01 вересня 2017 року по 18 січня 2021 року (а.с. 8).

3.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до частини 1 статті 4, частини 1 статті 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (частина 1 статті 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 дав судам роз`яснення, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Згідно частини 1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу.

Позивачка забезпечує належне утримання дочки, забезпечує духовний та фізичний розвиток.

При цьому суд враховує, що, особи, які досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов`язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, оскільки було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини.

Таким чином, з огляду на спільний обов`язок батьків щодо утримання повнолітньої дитини на період продовження навчання, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, який би був справедливим і не накладав би непропорційний фінансовий тягар на нього, зокрема, з урахуванням того, що його дочка є повнолітньою і працездатною, у силу чого має можливість забезпечувати своє життя також самостійно.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15, при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до статті 200 СК України - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги батька, посилаючись, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням. (Висновки викладені в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц).

Також, суд враховує положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов`язку батьків утримувати таку дитину не виникає; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину.

Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Відповідно до статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Із позовної відомо, що відповідач є працездатний, працює на сезонних роботах за кордоном та має нерегулярний дохід.

Враховуючи у сукупності досліджені докази та, виходячи з принципу справедливості та розумності, а також обов`язку обох батьків приймати участь в утриманні своєї дитини, суд вважає за необхідне присудити відповідачу аліменти на утримання повнолітньої дочки у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 гривень щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток, при цьому не порушить права відповідача.

Відповідно пункту1частини 1статті 430ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись статями141,182,199,200 СК України, «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», статями 13, 28, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 280, 284, 289 ЦПК України, ЦПК України суд,-

у х в а л и в

Позов задовольнити.

Cтягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання у твердій грошовій сумі по 2500 грн. щомісячно до закінчення навчання.

Стягнення провести за період з 18 вересня 2020 року по 18 січня 2021 року.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: с. Тустань, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

представниця відповідача адвокатка: Шевчук-Філімон Наталія Мирославівна, поштова адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 16 липня 2021 року.

Суддя: Т. В. Гаполяк