ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/848/21 Номер провадження 22-ц/814/1418/21Головуючий у 1-й інстанції Киричок С.А. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Одринської Т.В.

суддів Панченка О.О., Пікуля В.П.

розглянувши у порядку письмового провадження справу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 21 квітня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

В квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.04.2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 21 квітня 2021 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вважає, що судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважає, що суд не може визначити розмір аліментів на одну дитину менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та відступити від часу, з якого присуджуються аліменти на дитину, тому заявлені нею вимоги відповідають вимогам закону та є обґрунтованими.

Зазначає, що часткова невідповідність зазначених нею в прохальній частині вимог, не може вплинути на можливість видачі судового наказу.

Вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що заявлені вимоги не відповідають вимогам ЦПК України не відповідають дійсності.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Згідно з ч. 1 п. 4 ст. 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 183 Сімейного Кодексу України встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 1 п. 3 ст. 165 ЦПК України підставою для відмови у видачі судового наказу є заявлена вимога, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив, що заявником заявлено вимогу, яка не відповідає приписам ст. 161 ЦПК України, зокрема заявляючи вимогу про стягнення аліментів не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.04.2021 року до досягнення дитиною повноліття, що передбачено у випадку стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Доводи апеляційної скарги про відповідність заявлених вимог ч. 2 ст. 185 СК України є неспроможними, оскільки у даних правовідносинах підлягають застосуванню вимоги ч. 1 п. 4 ст. 161 ЦПК України та ч. 5 ст. 183 Сімейного Кодексу України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали.

Відповідно дост. 375 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала місцевого суду постановлена у відповідності до положень матеріального та процесуального права, підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст.374, ст.375,381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 21 квітня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 22.07.2021 р.

Головуючий: Т.В. Одринська

Судді: О.О. Панченко

В.П. Пікуль