Справа №751/8889/20
Провадження №2/751/222/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Ващиліна Т.В.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, -

встановив:

21 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , в якому просить визначити йому додатковий двомісячний строк після набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори після смерті його батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він є рідним сином ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вони з матір`ю мешкали окремо. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло та свідоцтва про право на спадщину за законом, за життя батьку на праві власності належала 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 . По 1/4 частині у вказаній квартирі належать відповідно до свідоцтва про право власності на житло належать йому і матері.

Пояснює, що у зв`язку з тим, що в Україні запроваджувались обмеження та карантинні заходи у зв`язку небезпекою поширення Covid-19 він не встиг своєчасно у встановлений законом шестимісячний термін звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. 27 листопада 2020 року він звернувся з завою про прийняття спадщини після смерті батька до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Борисової Т.А., але відповідно до листа нотаріуса від 27.11.2020 року йому було відмовлено у зв`язку з пропущеним ним строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду для продовження строку прийняття спадщини. Стверджує, що саме через те, що на території України і зокрема в м. Чернігові були запровадженні обмеження по пересуванню та роботі установ він і не звернувся у встановлений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась. Надала до суду заяву, в якій зазначила, що не заперечує, щоб її сину ОСОБА_1 подовжили строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом (а.с. 68).

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнала і в його задоволенні просила відмовити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву (а.с. 53-55).

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чернігові у віці 85 років помер батько позивача ОСОБА_6 (а.с. 26), який до дня своєї смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.35 на звороті). Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається із 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.8-9). Спадкодавець заповіту не залишив. Спадкоємцями за законом першої черги є позивач по справі та відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 25). Звернувшись до нотаріуса за оформленням спадщини, позивач отримав відмову у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 37 на звороті, 39).

Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (смерті спадкодавця) і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом, згідно ст.1261 ЦК України, мають діти спадкодавця, у тому числі, зачатті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто, а ст.1270 ЦК України регламентує для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності із ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно керуватися тим, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15, передбачає, що, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи, що позивач являється спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_6 , пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини є незначним і пропущений в період дії карантинних заходів, суд вважає, що причина пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є поважною і вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити і визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

У відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_6 , терміном в 2 (два) місяці з дня набрання законної сили рішенням суду.

Стягнути в дольовому порядку з ОСОБА_5 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. по 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко