Справа № 953/1968/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2021 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Зуб Г.А.
за участю секретаря Черниш О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -
05.02.2021 року позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_2 у розмірі ј частки всього доходу щомісячно, починаючи з моменту подачі даної позовної заяви до закінчення навчання, однак не пізніше ніж він досягне 23-річного віку; та стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн.
Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити.
Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме вказав, що не в змові сплачувати аліменти саме в такому розмірі, оскільки він вже сплачує аліменти на утримання іншої дитини, не завжди має доходи від роботи, оскільки є не працевлаштованим, сплачує за комунальні послуги за позивача та дітей, та має на утриманні батьків.
Третя особа в судове засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив.
05.02.2021 року вказана позовна заява надійшла до Київського районного суду м. Харкова, та розподілена судді Зуб Г.А.
09.02.2021 року судом здійснено електронний запит з Реєстру територіальної громади м. Харкова для встановлення місцеперебування учасників судового розгляду, відповідь на який надано 09.02.2021 року.
Ухвалою судді від 10.02.2021 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін).
09.03.2021 в судовому засіданні позивач відмовилась від клопотання про витребування доказів.
Судом встановлено, що 08.07.2000 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2019 року було розірвано.
Від шлюбу у сторін є діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (третя особа по справі), та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Київського районного суду м. Харкова з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття.

Після досягненням третьою особою повноліття аліменти на утримання останнього відповідачем не сплачуються.

Позивач, відповідач та третя особа зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 37).

Відповідно до наданої довідки від 28.12.2020 року (а.с. 20), третя особа є студентом ХНЕУ ім. Семена Кузнеця на денній платній формі навчання, та до суду надано копію квитанцію про сплату позивачем коштів за навчання третьої особи в розмірі 9840,00 грн.

Позивач працює в ГУ статистики у Харківській області, та її дохід за період з січня 2020 року по грудень 2020 року склав 123375,98 грн.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення права на навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів : досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХП від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Суд враховує, те, що відповідач має аліментних зобов`язання щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є здоровим, працездатним чоловіком, отримує пенсію, та визнає позовні вимоги частково, а тому за таких обставин, приходить до висновку,

що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на його утримання - повнолітньої дитини, яка продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.02.2021 року і по ІНФОРМАЦІЯ_3 . Право на отримання припиняється у разі припинення навчання. В іншій частині позову суд вважає відмовити, оскільки доводи на які посилались позивач та відповідач в судовому засіданні не підтверджуються жодними доказами.

У відповідності зі ст.430 п.1 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надала договір про надання правової допомоги від 23.12.2020, додаткову угоду до нього, та копію квитанції до прибуткового касового ордеру від 23.12.2020, відповідно до яких витрати на правову допомогу складають 2000 грн., які були сплачені позивачем адвокату Фроленко В.В., та які відповідно до п.1 ч.3 ст. 133, ст. 137 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача частково, а саме в розмірі 1000 грн. у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог та співмірністю виконаних робіт, а в іншій частині суд вважає за необхідне відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 4,5, 12,13, 133, 137,141, 259, 264,265 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 184, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на його утримання - повнолітньої дитини, яка продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.02.2021 року і по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Право на отримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судовий збір на користь держави в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , витрати на правничу допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , місцеперебування: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , місцеперебування: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 .

Третя особа ОСОБА_3 , місцеперебування: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено 19 березня 2021 року.

Суддя Г.А. ЗУБ