Справа № 683/1957/21
У Х В А Л А

15 липня 2021 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області в складі судді Сагайдак І.М., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, поданою до подачі позовної заяви до осіб, що можуть мати статус учасника справи, а саме: Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», державного виконавця Старокостянтинівського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шимкович Лариси Юріївни, приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

13 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви до осіб, що можуть мати статус учасника справи, а саме: Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін», державного виконавця Старокостянтинівського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шимкович Лариси Юріївни, приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни.

Вказує, що 05 липня 2021 року вона отримала постанову державного виконавця Старокостянтинівського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шимкович Л.Ю. про відкриття виконавчого провадження від 22 червня 2021 року з приводу примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №51502, виданого 24 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з неї на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості в розмірі 19866,25 грн., 1986,63 грн. виконавчого збору та 175 грн. витрат на проведення виконавчих дій.

Вважає, що виконавчий напис вчинено нотаріусом без дотримання вимог чинного законодавства, тому вона має намір звернутись до суду із позовом про визнання вищевказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Зазначає, що на підставі вчиненого нотаріусом виконавчого напису з неї безпідставно можуть стягуватись грошові кошти за кредитним договором, якого вона не укладала. А тому, просить вжити заходів щодо забезпечення позову, який вона має намір подати, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №51502, виданого 24 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з неї на користь ТОВ «Веллфін» заборгованості в розмірі 19866,25 грн., 1986,63 грн. виконавчого збору та 175 грн. витрат на проведення виконавчих дій.

Ознайомившись із заявою та доданими до неї документами, суд дійшов висновку, що заяву слід повернути, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вимоги до заяви про забезпечення позову визначені у статті 151 ЦПК України.

Зокрема, згідно ч.6 ст.151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

До заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 не додала документи, що підтверджують сплату судового збору за вимогу про забезпечення позову.

Натомість, у заяві ОСОБА_1 зазначила, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом, при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Відповідно до роз`яснень, даних у п.5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від сплати судового збору, за подання позовів, апеляційної/касаційної скарги у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, споживачі звільнені від сплати судового збору лише в разі, якщо вони виступають у процесуальному статусі позивачів, а не відповідачів, наприклад за позовом банку про стягнення кредитної заборгованості, що відповідає змісту статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Вбачається, що предметом позову, з яким ОСОБА_1 має намір звернутись до суду, є визнання виконавчого напису про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню. Тобто, у зазначених правовідносинах ОСОБА_1 не є споживачем, а виступає, як боржник за виконавчим написом, у зв`язку з чим вона не може бути звільнена від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову на підставі ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Інших підстав для звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 не наводить.

Відповідно до ч.10 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оскільки заява ОСОБА_1 про забезпечення позову подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України (не оплачена судовим збором), тому вона підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ч.10 ст.153 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявниці.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню її до суду із такою заявою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: