ПОСТАНОВА

Іменем України

21 липня 2021 року м. Кропивницький

справа № 391/470/20

провадження № 22-ц/4809/482/21

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Карпенка О. Л., Мурашка С. І.,

секретар судового засідання Кравченко Я. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Любченко Володимир Михайлович,

відповідачі - Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградської області, ОСОБА_2 ,

представник ОСОБА_2 - адвокат Речиць Віталій Вікторович,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2020 року у складі головуючого судді Червонописького В.С.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

У серпні 2020 року ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Любченко Володимир Михайлович, звернулась до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградської області, в якому просила визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 24.06.2010, зареєстрованого в Компаніївському відділі КРФ ДП «ЦДЗК» за № 36, укладеного між Компаніївською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 , у редакції викладеній у прохальній частині позову.

Позовні вимоги мотивовано тим, що на підставі договору оренди землі від 24.06.2010, зареєстрованого в Компаніївському відділі КРФ ДП «Центр ДЗК» 20.08.2010 за № 36, ОСОБА_1 отримала в оренду строком на десять років земельну ділянку площею 43,6001 га на території Губівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарською виробництва, зі сплатою орендної плати у розмірі 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. Строк дії вказаного договору закінчився 20.08.2020. Відповідно до п. 8 договору оренди землі після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. 04.06.2020 позивач направила відповідачеві, який є розпорядником орендованої земельної ділянки, лист- повідомлення про намір продовжити дію договору оренди разом з проектом додаткової угоди до договору землі, який був зареєстрований відповідачем за № Д-9496/0/16-20 від 04.06.2020.

У відповідності до ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Враховуючи норми ст. 33 Закону відповідач у строк до 04.07.2020 повинен був відреагувати на лист-повідомлення у визначений законом спосіб, проте жодної відповіді від Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградської області на адресу позивача не надійшло, чим порушені права позивача на поновлення договору оренди землі.

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні позову.

Суд першої інстанції виходив з того, що до закінчення строку дії договору відповідач з технічних причин, які виникли в автоматизованій системі, не надав заперечення щодо поновлення спірного договору оренди землі, наказ про припинення права оренди спірного договору відповідачем не приймався, та після усунення технічних недоліків позивача було повідомлено щодо поновлення спірного договору оренди на інших умовах, при цьому запропоновано погодження нових істотних умов щодо строку дії договору, розміру орендної плати, а також зобов`язано позивача надати пакет документів.

На момент звернення до суду, відповідач не надав позивачу заперечень щодо поновлення договору оренди та на період розгляду клопотання позивача існували об`єктивні причини затримки відповіді. Спірна земельна ділянка не передавалася в оренду іншому орендареві, на даний час процедура узгодження істотних умов спірного договору не завершилась, а відтак відсутнє порушення права позивача зі сторони відповідача, та підстави для задоволення позову.

Суд зауважив, що повинна щонайменше існувати інша особа, яка також претендує на оренду відповідної земельної ділянки (окрім позивача). У цій справі такої особи (іншого орендаря) відносно якого позивач можливо володіє переважним правом, немає. Позивачем не доведено порушень з боку орендодавця щодо укладання додаткової угоди до договору та відсутні правові підстави для захисту свого права з підстав, передбачених частинами 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування вказаного судового рішення і ухвалення нового рішення про задоволення її позовних вимог.

Зазначила, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Суд не врахував, що відповідно до п. 8 договору оренди землі та вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» 04.06.2020 ОСОБА_1 направила відповідачу лист - повідомлення, разом з проектом додаткової угоди до договору землі, який був одержаний і зареєстрований відповідачем за № Д-9496/0/16-20 від 04.06.2020.

Відповідач у строк до 04.07.2020 повинен був відреагувати на лист-повідомлення у визначений законом спосіб, але жодної відповіді від нього на адресу позивача не надходило, крім того були відсутні відомості щодо розгляду даного листа-повідомлення взагалі.

Позивач вважає свою поведінку добросовісною і розумною, що відповідає встановленим пунктом 6 статті 3 Цивільного кодексу України, загальним засадам цивільного законодавства, а посилання суду щодо об`єктивних причин у затримці відповіді є безпідставними, оскільки встановлено, що лист-повідомлення відповідач отримав 04.06.202, а автоматизована система відповідача припинила свою роботу з невстановлених причин лише 17.06.2020, тобто у відповідача був час для розгляду листа-повідомлення та надання відповіді, що не було враховано судом. Крім того, відповідач міг повідомити позивача про затримку розгляду його листа, проте цього не зробив, як і не вказав на причини несправності автоматизованої системи.

Позивач телефоном неодноразово зверталась до відповідача з цього приводу, на що їй повідомили, що у поновлені договору оренди землі буде відмовлено, вмотивованої відповіді з цього приводу працівники Держгеокадастру не надавали, щодо проблем з автоматизованою системою також не повідомляли.

Орендодавець не виконав встановленого Законом обов`язку, у місячний термін не розглянув надісланий орендарем лист - повідомлення, що вказує на його недобросовісну поведінку по відношенню до позивача, дає право останньому в судовому порядку захищати своє право на поновлення договору оренди на новий строк шляхом визнання укладеною додаткової угоди до договору.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідач Головне управління Держгеокадастру та третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог ст. 128-131 ЦПК України.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши представника позивача адвоката Любченка В. М., який підтримав доводи апеляційної скарги, представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Речиць В.В., який заперечував проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

24.06.2010 між Компаніївською районною державною адміністрацією Кіровоградської області (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки площею 43,60 га, розташованої на території Губівської сільської ради, кадастровий номер :02:000:0550, строком на 10 років, орендна плата визначена у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки, договір зареєстрований 20.08.2010 Компаніївським відділом КРФ ДП "Центр ДЗК" за номером 36 (а.с. 10-15 т. 1).

Пунктом 8 договору передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Законом України від 06.09.2012 № 5245-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" до чинного законодавства були внесені зміни, відповідно до яких з 01.01.2013 розпорядником земель сільськогосподарського призначення державної власності було визначено Держземагентство України.

У подальшому згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" було утворено Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, реорганізувавши Державне агентство земельних ресурсів України шляхом перетворення.

Відповідно до підпункту 31 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 "Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру" до основних завдань Держгеокадастру віднесено розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Таким чином, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відповідно до статті 122 Земельного кодексу України наділене повноваженнями з передачі у власність або в користування для всіх потреб, земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах області.

З метою попередження орендодавця про наміри продовжити дію договору оренди землі, позивач 04.06.2020 направила на адресу відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області лист-повідомлення (а.с. 17 т. 1), в якому відповідно до пункту 8 договору оренди, статті 33 Закону України "Про оренду землі" та частини 4 статті 122 Земельного кодексу України просила поновити договір оренди землі на той же термін шляхом укладання додаткової угоди про поновлення дії договору оренди, долучивши такі документи: додаткову угоду - 3 примірники (а.с.18 т.1), копію договору оренди землі (а.с. 10-11 т.1), копію паспорту та картки платника податків (а.с 7-8 т.1), копію свідоцтва про одруження (а.с. 9 т.1).

Цей лист-повідомлення з додатками було отримано Головним управлінням Держгеокадастру в Кіровоградської області 04.06.2020, що підтверджується відтиском штемпеля про реєстрацію вхідної кореспонденції (вхідний реєстраційний номер Д-9496/0/16-20 від 04.06.2020) (а.с.17 т.1).

Згідно наданої ГУДПС у Кіровоградській області інформації у ОСОБА_1 заборгованість зі сплати орендної плати з фізичних осіб по Губівській сільській раді відсутня (а.с. 19, 49 т.1).

Строк договору закінчився 20.08.2020.

Після закінчення строку дії спірного договору оренди та подання цього позову до суду, 10.09.2020 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області направило на адресу ОСОБА_1 лист-узгодження істотних умов договору оренди землі, в якому повідомило, що розглянуло лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі та з метою узгодження істотних умов у межах строку визначеного Законом України «Про оренду землі» за договором зареєстрованим від 20.08.2010 за № 36, запропонувало надати Головному управлінню інформацію щодо наявного витягу з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, агрохімічний паспорт поля та належні докази на підтвердження своєчасної сплати орендної плати (квитанції, платіжні доручення) за період дії договору, а також узгодити істотні умови договору оренди землі у частині встановлення розміру орендної плати на рівні 12% від нормативної грошової оцінки землі на рік, продовження строку його дії на 7 років (а.с.43-44 т. 1).

Також орендарю повідомлено, що з метою приведення договору оренди землі у відповідність до Типового договору оренди землі, затвердженого постановою КМУ № 220 від 03.03.2004 (з урахуванням змін внесених згідно постанови КМУ № 890 від 22.11.2017), фіксації у договорі оренди якісних показників характеристик ґрунтового покриву земельної ділянки на момент укладання додаткової угоди, необхідне встановлення сторонами стану якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей орендованої земельної ділянки, узгодження питання щодо виготовлення агрохімічного паспорта поля.

У своєму відзиві на позовну заяву Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області зазначило, що відповідь на звернення позивача від 04.06.2020 щодо поновлення договору оренди землі до закінчення строку договору не надавало, та не заперечувало щодо поновлення спірного договору оренди землі, проте після виникнення цього судового спору, листом від 10.09.2020 ним було повідомлено позивача про свою позицію щодо поновлення договору оренди землі і запропоновано погодити строк договору оренди - 7 років, розмір орендної плати встановити на рівні 12% від нормативної грошової оцінки, а також роз`яснено про необхідність надання витягу з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, агрохімічного паспорту поля та належних доказів на підтвердження своєчасної сплати орендної плати (а.с. 36-42 т. 1).

В обґрунтування причин зволікання розгляду звернення ОСОБА_1 відповідачем надано до суду лист від 17.11.2020, де зазначено, що на час звернення позивача до Головного управління в «Автоматизованій системі Док Проф 3.0» існувала не технічна несправність, а була відсутня функція реєстрації наказів (листів) - «Реєстрація документів: 2020-Накази СГ» у зв`язку з чим неможливо було зареєструвати накази (листи) СГ щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення з 17.06.2020 по 20.07.2020 включно. Щодо причин тривалої затримки надання відповіді ОСОБА_1 , то це обумовлено вищевикладеним та великим обсягом документації, яка зібралась за період, коли мала місце відсутність функції реєстрації наказів (листів) - «Реєстрація документів: 2020-Накази СГ» в «Автоматизованій системі Док Проф 3.0», що підлягали реєстрації. Після відновлення функціонування реєстрації наказів (листів) - «Реєстрація документів: 2020-Накази СГ» в «Автоматизованій системі Док Проф 3.0», в порядку черговості, реєструвалась відповідна документація щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення, в тому числі й лист-узгодження істотних умов договору оренди землі від 10.09.2020 № Д-9496/0-183/0/17-20 (а.с. 65-66 т. 1).

У період до набрання законної сили оскарженим у цій справі рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2020 року Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області вчинено дії по розпорядженню спірною земельною ділянкою.

З направленого ОСОБА_1 листа-повідомлення Головного управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області від 16.12.2020 встановлено, що її лист щодо поновлення договору оренди землі розглянуто і повідомляється, що відповідно до статей 15-1, 117, 122 Земельного кодексу України, Указу Президента України від 15.11.2020 № 449/2020 «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», Постанови Кабінету Міністрів-України від 16.11.2020 № 1113 «Деякі заходи щодо прискорення "реформ у сфері земельних відносин;», Наказу Держгеокадастру від 17.11.2020 № 485 «Деякі питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності до комунальної власності», Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 17.11.2016 № 308 (зі змінами), вказана земельна ділянка, передана Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області відповідному органу місцевого самоврядування у комунальну власність. Враховуючи викладене, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не має підстав для задоволення звернення (а.с. 85 т. 1).

Відповідно до наказу № 10-ОТГ від 04.12.2020 ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області передано у комунальну власність Компаніївської селищної ради земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площою 3926,1415 г в тому числі земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0550 (а.с. 119, 121, 122-124 т.1).

В подальшому внесені зміни до вказаного наказу, спірна земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0550 виключена з того переліку і розподілена на 25 нових земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:000:5251 площею 2 га; :02:000:5252 площею 2 га; :02:000:5253 площею 2 га; :02:000:5254 площею 2 га; :02:000:5255 площею 2 га; :02:000:5256 площею 2 га; :02:000:5257 площею 2 га; :02:000:5258 площею 2 га; :02:000:5259 площею 2 га; :02:000:5260 площею 2 га; :02:000:5261 площею 2 га; :02:000:5262 площею 2 га; :02:000:5263 площею 2 га; :02:000:5264 площею 2 га; :02:000:5265 площею 2 га; :02:000:5266 площею 2 га; :02:000:5267 площею 2 га; :02:000:5268 площею 2 га; :02:000:5269 площею 2 га; :02:000:5270 площею 2 га; :02:000:5271 площею 2 га; :02:000:5272 площею 1,60 га (а.с.127-148 т.1), власником яких на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції стала ОСОБА_2 (а.с.156-175, 202-206 т.1).

В подальшому ОСОБА_2 вказані земельні ділянки сформувала, в результаті: земельні ділянки сформовані у межах спірної земельної ділянки з кадастровими номерами: - :02:000:5302, площею 19,6001 га; - :02:000:5303, площею 12 га; - :02:000:5304, площею 10 га (а.с.25-38 т.2) та земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:5251, площею 2 га зареєстровані на праві власності за ОСОБА_2 (а.с.39-40 т.2).

Таким чином, правонаступником Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградської області у спірних правовідносинах стала ОСОБА_2 , яка у період вирішення судом спору щодо поновлення договору оренди земельної ділянки площею 43,60 га, розташованої на території Губівської сільської ради, кадастровий номер :02:000:0550, до набрання законної сили рішенням суду першої інстанції, набула у власність земельні ділянки, сформовані у межах спірної земельної ділянки (об`єкта оренди).

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 09.06.2021 ОСОБА_2 залучено до участі у цій цивільній справі як правонаступника Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у спірних правовідносинах.

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

За змістом частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Законом України "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами за умови дотримання порядку, визначеного частинами 2- 5 цієї норми, так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Відповідно до частин 1- 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Законодавцем у частині 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" визначено алгоритм дій, який зобов`язує орендодавця після отримання листа-повідомлення орендаря:

1) розглянути лист-повідомлення на відповідність вимогам закону;

2) узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору;

3) за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності);

4) укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Зазначені положення слід розуміти таким чином:

а) орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря;

б) може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі.

При цьому необхідно мати на увазі, що заперечення орендодавця щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.

Якщо орендар та орендодавець у процесі погодження фактично дійшли згоди щодо нових істотних умов договору оренди землі, але не уклали додаткової угоди, то способом захисту прав орендаря буде саме його звернення до суду із позовом про укладення додаткової угоди на нових узгоджених істотних умовах, а не автоматична пролонгація на попередніх умовах.

Таким чином, у разі встановлення обставин дотримання орендарем процедури і строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконання орендодавцем установленого частиною 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" обов`язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення та надати відповідь з правовим обґрунтуванням поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною.

Поновлення договору оренди землі в судовому порядку, у передбачений статтею 33 Закону України "Про оренду землі" спосіб, вимагає укладення додаткової угоди між сторонами, як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків.

Порушенням переважного права на поновлення строку дії договору оренди є не тільки факт чи спроба укладення договору з іншим орендарем, а і недобросовісна поведінка орендодавця, що проявляється, зокрема, у явному зволіканні в укладенні додаткової угоди, безпідставності та необґрунтованості заперечень щодо поновлення договору.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного суду від 12.08.2020 у справі №912/3349/18.

Здійснюючи апеляційний перегляд, апеляційний суд установив, що 04.06.2020, відповідно до вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі» та умов договору оренди земельної ділянки, ОСОБА_1 направила Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області лист-повідомлення про поновлення цього договору разом із проектом відповідної додаткової угоди (отримано відповідачем 04.06.2020), а також інші документи (а.с. 17-18 т. 1).

Додаткова угода відповідачем підписана не була, відповідь не надана.

Таким чином, орендар земельної ділянки належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення орендодавця не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору про намір його поновити, як це передбачено положенням частини 2 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

ОСОБА_1 упродовж строку дії договору оренди, а також після закінчення строку його дії, продовжувала користуватись земельною ділянкою та сплачувала орендну плату за неї. При цьому факт продовження належного користування позивачем земельною ділянкою після закінчення терміну дії договору відповідачем не спростовано.

Лист-узгодження істотних умов договору оренди землі від 10.09.2020 та лист-повідомлення від 16.12.2020 про неможливість розгляду питання поновлення договору оренди землі Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області було направлено поза межами місячного строку, передбаченого частиною 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" для розгляду звернення позивача як орендаря щодо поновлення договору оренди землі, без визначення і наведення відповідного обґрунтування, як це передбачено положеннями наведеної норми.

Судом не встановлено, що позивач у встановлений законом і договором строк отримував від Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області саме відмову у поновленні договору оренди землі, а посилання цього відповідача в листах на необхідність укладення нового договору не свідчить про те, що позивачу було відмовлено у поновленні договору оренди землі на новий строк на тих самих умовах.

Апеляційним судом установлено факт порушення відповідачем місячного терміну, визначеного для повідомлення орендареві про прийняте рішення, що, у свою чергу, дало позивачеві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі", добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар.

За вказаних обставин належного виконання орендарем обов`язків за договором, своєчасного звернення до орендодавця із листом-повідомленням про поновлення договору із наданням проекту додаткової угоди орендодавець порушив право позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, а отже і на укладення додаткової угоди до договору.

Закон України "Про оренду землі" не передбачає обов`язкового надання орендарем інших додаткових документів до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі, окрім проекту додаткової угоди.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову за відсутності порушеного права позивача зі сторони відповідача, зокрема заначив про об`єктивні причини затримки відповіді, а також зауважив, що процедура узгодження істотних умов спірного договору не завершилась, спірна земельна ділянка не передавалась в оренду іншому орендареві, тому відсутні підстави для визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди.

За змістом статті 15 Цивільного кодексу України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Для визначення предмета позову як способу захисту права чи інтересу важливим є перелік способів захисту цивільного права та інтересу, наведений у статті 16 Цивільного кодексу України, за змістом якої способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, тощо. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

29 вересня 2020 року Велика Палата Верховного Суду розглянула справу № 378/596/16-ц (провадження № 14-545цс19) та вказувала, що висновків про належний спосіб захисту при вирішенні спірних правовідносин щодо поновлення договору оренди землі Велика Палата Верховного Суду дійшла також у справі № 908/299/18, вказавши у постанові від 26 травня 2020 року, що при вирішенні спірних правовідносин щодо поновлення договору оренди шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість укладення якої передбачена частиною восьмою статті 33 Закону України «Про оренду землі», належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною додаткової угоди саме із викладенням її змісту.

Як убачається із матеріалів справи та установлено судом ОСОБА_1 звернулась до суду за захистом свого порушеного права на поновлення договору оренди землі в силу закону із дотриманням відповідної процедури та порядку.

Позивачем при зверненні до суду з цим позовом було надано проект додаткової угоди про поновлення спірного договору оренди, який не був розглянутий відповідачем у місячний строк після її звернення щодо продовження дії договору.

Наказ про припинення права оренди на підставі спірного договору відповідачем не видавався, предмет оренди після закінчення строку дії договору не був переданий орендодавцю за актом приймання-передачі.

Порушене право позивача підлягає відновленню, оскільки факти належного виконання позивачем умов договору оренди земельної ділянки, дотримання нею строків і процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення (продовження) договору оренди землі від 24.06.2010 на новий строк, за відсутності протягом одного місяця повідомлення орендодавця про наявність заперечень чи відмову в укладенні договору на новий строк, зміну його умов, продовження користування предметом оренди після закінчення дії договору, сплату орендної плати за користування спірною земельною ділянкою, не спростовано відповідачем.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у справі, не врахував, що орендодавець у місячний термін не повідомив орендаря про результати розгляду надісланого орендарем листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом додаткової угоди, направив лист-узгодження істотних умов договору оренди землі лише 10.09.2020, після закінчення строку дії договору протягом місяця не висловив свої заперечення проти поновлення договору оренди землі на новий строк в порядку, передбаченому частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі"). І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 530/212/17 (провадження № 14-330цс18), згідно з яким для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

З доводами, викладеними у письмових поясненнях представника ОСОБА_2 , яка була залучена як правонастуник у спірних правовідносинах Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградської області, що у зв`язку з поділом земельної ділянки, яка була предметом договору оренди, та формуванням інших земельних ділянок, яким присвоєно кадастрові номери, об`єктивно відбулася зміна земельної ділянки та її площі, припинилося існування спірної земельної ділянки в дійсних межах, що унеможливлює пролонгацію укладеного раніше договору оренди землі у порядку, передбаченому ч.ч. 1, 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та ефективний захист прав позивача шляхом поновлення договору оренди та укладення додаткової угоди про поновлення договору, апеляційний суд не погоджується, оскільки зазначені обставини не можуть унеможливлювати захист порушеного права позивача на поновлення дії договору оренду, а дії відповідача Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо відведення земельних ділянок і передачу у власність фізичним особам, в подальшому перехід права власності на земельні ділянки, сформовані у межах спірної земельної ділянки, до однієї фізичної особи ОСОБА_2 , мало місце після подання позову у цій справі, до набрання законної сили оскарженим рішенням суду першої інстанції.

Формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема, внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб. Такої правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц (пункт 56) та від 01.10.2019 у справі №922/2723/17 (пункт 7.36).

Можливість захисту прав користувача земельної ділянки, про поновлення договору оренди землі якої подано позов, яка була поділена в її межах на інші земельні ділянки, і ці дії були здійснені відповідачем після звернення позивача до суду з позовом та вже під час розгляду справи в судах до прийняття остаточного рішення у спорі також підтримана Верховним Судом у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 27.07.2020 у справі № 912/686/17.

При цьому, поділ земельної ділянки та наявність у третіх осіб охоронюваного законом інтересу на виділені їм земельні ділянки не може бути підставою для відмови у поновленні договору оренди, оскільки відповідні дії (надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, передача у власність фізичним особам), що призводять до виникнення у третіх осіб правомірних очікувань на подальше отримання земельних ділянок у власність, були вчинені саме відповідачем, який не міг не знати про судовий спір у даній справі, будучи стороною в ній, та про незгоду позивача з бездіяльністю щодо поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 148-1 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення про перехід права власності від держави до територіальної громади або навпаки підлягає опублікуванню у друкованих засобах масової інформації місцевої сфери розповсюдження із зазначенням кадастрового номера, місця розташування та площі земельної ділянки. За згодою сторін договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту чи застави до такого договору можуть бути внесені зміни із зазначенням нового власника земельної ділянки.

Частиною 3 статті 9 Закону України "Про оренду землі" також визначено, що до нового власника орендованої земельної ділянки переходять права та обов`язки орендодавця за договором оренди цієї земельної ділянки.

Чинне законодавство передбачає, що у договорі оренди землі може бути замінено як орендаря, так і орендодавця, і таке законодавче регулювання спрямоване на збереження попередніх існуючих орендних відносин при переході права власності на земельну ділянку чи реорганізації орендаря.

При відчуженні орендованої земельної ділянки попередній власник вибуває із орендних відносин, а новий власник має право і водночас зобов`язаний стати орендодавцем за договором оренди. При цьому законом встановлено обов`язок особи у разі набуття права власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді на підставі чинного договору оренди землі, повідомити орендаря про факт переходу права власності на земельну ділянку, а також надати інформацію, що дозволить орендарю виконувати обов`язок зі сплати орендної плати, а також інші умови договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2020 у справі № 920/418/19.

Отже відповідно до чинного законодавства орендодавцем та стороною договору оренди стає новий власник земельної ділянки, договір оренди не припиняє свою дію, і новий власник набуває статусу орендодавця разом із належними орендодавцю за договором правами і обов`язками.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, на підставі ст. 376 ЦПК України, рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2020 року підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі у викладеній і прохальній частині позову редакції.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 2556,00 грн. сплаченого судового збору за подання позовної заяви (а.с.1 т.1), та подання апеляційної скарги (а.с.95 т.1).

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2020 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградської області, правонаступником якого у спірних правовідносинах є ОСОБА_2 , про визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди землі задовольнити.

Визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 24.06.2010, зареєстрованого у Компаніївському відділі КРФ ДП «ЦДЗК» за № 36, укладеного між Компаніївською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 , в наступній редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди землі від 24.06.2010

зареєстрованого 20.08.2010 за №36

м. Кропивницький 04 червня 2020 року

Орендодавець: Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, правонаступником якого у спірних правовідносинах є ОСОБА_2 , з одного боку та

Орендар: ОСОБА_1 , з другого боку,

уклали дану угоду про наступне:

1. Орендодавець та Орендар домовилися поновити на десять років строк дії договору оренди землі від 24.06.2010, зареєстрованого в Компаніївському відділі КРФ ДП «Центр ДЗК» 20.08.2010 за №36.

2. Угода укладена в трьох примірниках, які мають однакову юридичну силу, один для Орендодавця, другий для Орендаря, третій для органу, що здійснює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

3. Інші умови договору оренди землі від 24.06.2010, зареєстрованого в Компаніївському відділі КРФ ДП «Центр ДЗК» 20.08.2010 за №36 залишаються незмінними.

Реквізити та підписи сторін

ОРЕНДОДАВЕЦЬ ОРЕНДАР

Головне управління Долянчук Галина Анатоліївна

Держгеокадастру 28413, Кіровоградська область,

у Кіровоградській області Компаніївський район,

25030, м. Кропивницький, с. Губівка, вул. Садова, 15,

вул. Академіка Корольова, 26, РНОКПП НОМЕР_1

Код ,

правонаступником якого у

спірних правовідносинах

є ОСОБА_2 ,

АДРЕСА_1

________________________ _____________ Г.А. Долянчук

В порядку розподілу судових витрат стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 - 2556,00 грн сплаченого судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. Л. Карпенко

С. І. Мурашко