Справа №471/169/20 Головуючий суду першої інстанції - Скарницька І. Б.
Провадження №22-ц/812/514/21 Доповідач суду апеляційної інстанції - Локтіонова О. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 року м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Локтіонової О. В.,

суддів: Колосовського С. Ю., Ямкової О. О.,

із секретарем судового засідання - Біляєвою В. М.,

за участі:

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Братського районного суду Миколаївської області від 10 листопада 2020 року, ухвалене о 15 год 43 хв під головуванням судді Скарницької І. Б. в приміщенні суду у смт Братське Миколаївської області, повний текст якого складено 12 листопада 2020 року, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 , про зміну розміру аліментів,

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року ОСОБА_3 подав до суду вищезазначений позов до ОСОБА_1 , який обґрунтовував наступним.

Судовим наказом від 20 липня 2017 року Братським районним судом Миколаївської області з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач вказував, що під час видачі цього судового наказу не було враховано його можливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі, оскільки на його утриманні перебуває ще одна донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Посилаючись на зазначені обставини, а також те, що на даний час він є інвалідом 2 групи, ОСОБА_3 просив змінити розмір аліментів до 1/6 частини від всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_5 повноліття.

Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 03 липня 2020 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено ОСОБА_4 - колишню дружину позивача, яка є матір`ю їх спільної дитини ОСОБА_6 .

Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 10 листопада 2020 року позов ОСОБА_3 задоволено. Змінено розмір аліментів, встановлений судовим наказом Братського районного суду Миколаївської області від 20 липня 2017 року, з ј частини щомісячного доходу ОСОБА_3 до 1/6 частини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

З ОСОБА_1 на користь держави стягнуто судовий збір в сумі 840,80 грн.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що наявні підстави для зміни розміру аліментів у бік їх зменшення, бо позивач є інвалідом ІІ групи та на його утриманні перебуває ще одна дитина.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи свого скаргу, відповідач зазначала, що позовні вимоги ОСОБА_3 є недоведеними, бо він не надав суду належних доказів здійснення утримання доньки ОСОБА_6 та погіршення його матеріального стану.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що судовим наказом, виданим Братським районним судом Миколаївської області 20 липня 2017 року, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та заявою третьої особи ОСОБА_4 від 10.02.2020 ОСОБА_3 також є батьком доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої з 2013 року сплачує аліменти (а.с.4, 5).

З довідки до акту медико-соціальної експертної комісії від 24.06.2019 випливає, що з 12 червня 2019 року ОСОБА_3 встановлено другу групу інвалідності безстроково (а.с.8).

За відомостями Головного управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області від 29.10.2020 ОСОБА_3 щомісячно отримує пенсію відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в сумі 7110,25 грн. З 01 вересня 2019 року з пенсії проводиться стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 . Борг по аліментах станом на 01.11.2020 відсутній (а.с.59).

Відповідно до довідок Управління соціального захисту населення Братської РДА Миколаївської області та Братської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості відповідач з 22 листопада 2019 року по 19 серпня 2020 року була зареєстрована як безробітна, отримала 3934,52 грн нарахувань. З листопада 2020 року отримує допомогу малозабезпеченим сім`ям, розмір якої з січня 2021 року становить 1091,68 грн.

Положення статей 180, 181, 182 СК України визначають, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно з нормами статті 183 СК України, пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Частина 7 статті 170 ЦПК України регламентує, що у разі видачі судового наказу відповідно до п.4 ч.1 ст.161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснює, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Встановивши зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів в бік їх зменшення, оскільки, по-перше, на момент винесення наказу судом не було враховано, що позивач має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, а по-друге, з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів погіршився стан здоров`я платника аліментів, якому у 2019 році було встановлено безстроково ІІ групу інвалідності.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Відповідачем не було надано доказів відсутності утримання позивачем доньки ОСОБА_6 , а також не погіршення його стану здоров`я.

За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду, оскільки воно є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Братського районного суду Миколаївської області від 10 листопада 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді С. Ю. Колосовський

О. О. Ямкова

Повний текст постанови складено 24 березня 2021 року.