Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1990/20

Номер провадження: 2/511/85/21

17 березня 2021 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

секретаря судового засідання - Ніколас С.О.,

за участю представника позивача - Магери Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Роздільнянської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування розпорядження райдержадміністрації та державного акту на право власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить: - визнати незаконним та скасувати розпорядження Роздільнянської РДА №141/А-2005 від 25.02.2005 року в частині п. 19.1 щодо передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_2 ; - визнати незаконним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №373759 від 30.08.2005 року, виданий на земельну ділянку площею 5,92 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0164, що розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області на ім`я ОСОБА_2 .

Свої вимоги мотивувала тим, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), розміром 6,5 га в умовних кадастрових гектарах, яке знаходиться в КСП «ім. Фрунзе» с. Старостине Роздільнянського району Одеської області, яким спадкодавець володіла на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4, виданого 19.11.1997 року Роздільнянською РДА. Сертифікат зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №341.

Право на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_3 успадкував за законом ОСОБА_4 - її чоловік. У вище вказаний сертифікат внесено відповідну інформацію відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом.

Далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. При житті він залишив заповіт, яким заповів право на земельну частку (пай) на підставі сертифікату, їй, своїй онуці. Вона прийняла спадщину після смерті дідуся та отримала свідоцтво про право власності за заповітом, відтак вона є власником на вказане право на земельну частку (пай), що належала при житті ОСОБА_4 .

При житті в 2005 році ОСОБА_4 з заявою про виділення земельної частки (паю) в натурі не звертався, Державний акт на право власності на земельну ділянку не отримував, свідоцтво про права на спадщину після смерті дружини на успадкований сертифікат отримав в 2011 році.

З метою виділення земельної ділянки на місцевості з отриманням кадастрового номеру та реєстрації права власності вона звернулась до Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області з заявою про надання дозволу на розробку технічної документації, однак Старостинська сільська рада їй відмовили у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, повідомивши, що земельній ділянці, на яку вона претендує, вже присвоєно кадастровий номер. Після звернення до Роздільнянської РДА Одеської області було встановлено, що на підставі Розпорядження №141/А-2005 від 25.02.2005 року та Додатку до розпорядження Роздільнянської РДА на належну їй земельну частку (пай), місце розташування якої визначено схемою розпайовки земель під номером НОМЕР_2 масив № 23 було виготовлено Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯА №373759 від 30.08.2005 року на ім`я ОСОБА_2 та присвоєно кадастровий номер.

Однак ОСОБА_2 на території Старостинської сільської ради не був зареєстрований та не мешкав, сертифікат на земельну частку ( пай ) згідно записів Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельні частки (паї) на території КСП ім. Фрунзе Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області не отримував, в списку осіб - членів КСП «ім. Фрунзе» не значиться, заяви на видачу державного акту на право власності ОСОБА_2 не надавав та Державний акт на право власності виданий на своє ім`я він не отримував.

Вважає, що в п.п. 191 Додатку до розпорядження Роздільнянської РДА було допущено помилку в імені та по батькові особі якій надано право власності на земельну ділянку, саме зазначено що Державний акт видається на ім`я ОСОБА_2 , тоді як правильно необхідно було зазначити - ОСОБА_4 .

Дана помилка на даний час грубо порушує її права як власника земельної ділянки. В позасудовому порядку вирішити дане питання не можливо, тому вона вимушена звернутися до суду з позовом за захистом своїх прав.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність.

Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть, виданим на підставі актового запису №15.

Після смерті ОСОБА_3 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), розміром 6,5 га в умовних кадастрових гектарах, яке знаходиться в КСП «ім. Фрунзе» с. Старостине Роздільнянського району Одеської області, яким спадкодавець володіла на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4, виданого 19.11.1997 року Роздільнянською РДА. Сертифікат зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №341.(а.с.7)

Право на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_3 успадкував за законом ОСОБА_4 - чоловік спадкодавця ОСОБА_3 , що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4, виданого 19.11.1997 року Роздільнянською РДА, в який внесено інформацію відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ВТТ №774089 від 02.03.2011 року на підставі розпорядження Роздільнянської РДА №383/А-2013 від 21.08.2013 року. (а.с.7)

Відповідно до Довідки №270, виданої 20.08.2020 року виконкомом Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області земельна ділянка, яка належала ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4, виданого 19.11.1997 року, розташована на масиві № 23 ділянка № НОМЕР_2 Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області.(а.с.22)

З довідки ТОВ «Обрій - МТС» №224 від 14.09.2020 року вбачається, що відповідно до Договору оренди землі б/н від 16.01.2016 року, укладеного на підставі сертифікату серії НОМЕР_4 від 19.11.1997 року за оренду земельної ділянки № НОМЕР_2 поле 23 ОСОБА_4 за 2014 - 2018 роки отримано орендну плату в розмірі 36061,53 грн. (а.с.24)

ОСОБА_1 є власником права на земельну частку (пай) розміром 6,5 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.09.2019 року, виданим приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Патраманською Л.М. (спадкова справа №2/2019 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4, виданого 19.11.1997 року Роздільнянською РДА, в який внесено інформацію відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ВТТ №774089 від 02.03.2011 року та розпорядження Роздільнянської РДА №383/А-2013 від 21.08.2013 року. (а.с.25,26)

З метою виділення земельної ділянки на місцевості з отриманням кадастрового номеру та реєстрації права власності ОСОБА_1 звернулась до Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області з заявою про надання дозволу на розробку технічної документації.

Однак відповідно до листа Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області №451 від 25.08.2020 року ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості площею 5,9232 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до зазначеного листа підставою для відмови стало те, що на зазначену земельну ділянку вже виготовлений кадастровий номер. (а.с.6)

Зі змісту Розпорядження Роздільнянського РДА та п.п. 191 Додатку до нього, судом встановлено, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №373759 від 30.08.2005 року на право власності на земельну ділянку площею 5,92 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0164, яка розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області виготовлено на ім`я ОСОБА_2 .

Відповідно до Довідки Старостинської сільської ради №218 від 21.08.2020 року ОСОБА_2 до 25.02.2005 року на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області зареєстрований не був та не мешкав.(а.с.42)

Згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельні частки (паї) на території КСП ім. Фрунзе Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області сертифікат на ім`я ОСОБА_2 не зареєстрований.(а.с.44)

Згідно наявних у Відділі у Роздільнянському районі Головного управління ДГК в Одеській області Книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою та других примірників державних актів, договорів оренди земельної ділянки станом на 31.12.2012 року, зареєстрований державний акт на право власності на земельну ділянку за ОСОБА_2 площею 5,92 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії ЯА №373759 від 30.08.2005 року №210. Підпис про одержання Державного акту в даній книзі відсутній. (а.с.44)

Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Згідно із ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ст. 321 ЦК України, непорушність права власності право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом статті 391 ЦК України та статті 155 ЗК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Порушення, невизнання або оспорювання права власності особи на земельну ділянку є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачами і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Залежно від установленого, суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю: право приватної власності набувається в порядку визначеному законом: ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилаються сторони, давши оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем в позові, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Судом достовірно встановлено, що з 1997 року при житті ОСОБА_3 , мала право на земельну частку (пай), розміром 6,5 га в умовних кадастрових гектарах, яка знаходилась в КСП «ім. Фрунзе» с. Старостине Роздільнянського району Одеської області на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4, виданого 19.11.1997 року Роздільнянською РДА. Сертифікат зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №341.

Довідками сільської ради достовірно підтверджено місце розташування земельної ділянки ОСОБА_3 згідно схеми розпаювання земель колишнього КСП ім. Фрунзе - це масив № 23 ділянка № НОМЕР_3 .

При житті ОСОБА_3 із заявою про виготовлення проекту відводу земельної ділянки на підставі сертифікату не зверталась, Державний акт про право власності на земельну ділянку не отримувала.

З 2003 року ОСОБА_4 був власником права на право на земельну частку (пай), розміром 6,5 га в умовних кадастрових гектарах, яке знаходиться в КСП «ім. Фрунзе» с. Старостине Роздільнянського району Одеської області на підставі Сертифікату серії НОМЕР_4, виданого 19.11.1997 року Роздільнянською РДА, так як успадкував дане право після смерті дружини та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом ВТТ №774089 від 02.03.2011 року.

При житті ОСОБА_4 розпоряджався даним земельним паєм, а саме укладав договори оренди з ТОВ «Обрій - МТС» №224 від 14.09.2020 року та отримував з 2014 по 2018 роки орендну плату.

Окрім того при житті ОСОБА_4 склав заповіт, згідно яким розпорядився належним йому правом на вказану земельну частку, заповівши його ОСОБА_1 .

Також судом встановлено, що при житті ОСОБА_4 з заявою про виготовлення Державного акту не звертався.

На теперішній час судом достовірно встановлено, що земельній ділянці масив № 23 ділянка № НОМЕР_3 , на яку в законний спосіб та відповідно до встановлених процедур має право отримати дозвіл на виготовлення проекту відводу саме позивачка, присвоєно кадастровий номер, земельну ділянку передано у власність та вже видано оспорюваний Державний акт про право власності на земельну ділянку на підставі розпорядження Роздільнянської РДА №141/А-2005 від 25.02.2005 року на ім`я ОСОБА_2 .

Однак наданими до матеріалів справи доказами, доведено, що ОСОБА_2 будь-яких підстав для отримання даної земельної ділянки у власність на території Старостинської сільської ради та в землях колишнього КСП ім. Фрунзе не мав, відповідних заяв про видачу Державного акту не подавав та до цього часу виготовлений Державний акт не отримував.

Він не був членом КСП ім. Фрунзе с. Старостине, так як відсутній в списку членів КСП, доданому до Державного акту про право колективної власності на земельну ділянку ОД 020-176, будь-коли сертифікатів на земельні частки не отримував. Також ОСОБА_2 на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області зареєстрований не був та не проживав.

Зважаючи на зазначені обставини суд приходить до висновку, що без наявності законних підстав розпорядженням Роздільнянської РДА Одеської області №141/А-2005 від 25.02.2005 року ОСОБА_2 було передано у власність земельну ділянку, право на яку мала спочатку ОСОБА_3 і право на яку потім успадкував її чоловік ОСОБА_4 і на теперішній час право на цю земельну ділянку успадкувала їх онука ОСОБА_1 ..

Тому в частині п.п. 191 щодо передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_2 дане розпорядження Роздільнянської РДА підлягає скасуванню, як незаконне та таке, що порушує право позивача на отримання у власність земельної ділянки, розташованої на території Старостинської сільської ради.

Відповідно Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності і видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав.

Оскільки скасуванню підлягає п.п. 191 розпорядження Роздільнянської РДА, то відповідно належить визнати недійсним і Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №373759 від 30.08.2005 року, виданий на підставі розпорядження Роздільнянської районної державної адміністрації №141/А-2005 від 25.02.2005 року.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові ВСУ від 04.06.2013 року та 25.05.2016 року органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Тому захистити порушені права позивача та відновити його становище щодо права на отримання у власність земельної ділянки на підставі сертифікату, можливо лише скасувавши розпорядження РДА та визнавши відповідно недійсним оформлений Державний акт на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Тому суд вважає, що належить визнати незаконним та скасувати розпорядження Роздільнянської районної державної адміністрації №141/А-2005 від 25.02.2005 року в частині пп. 191 щодо передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_2 та визнати незаконним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №373759 від 30.08.2005 року, виданий на підставі розпорядження Роздільнянської районної державної адміністрації №141/А-2005 від 25.02.2005 року, на земельну ділянку площею 5,92 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0164, що розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області на ім`я ОСОБА_2 .

Судовий збір по справі повністю сплачено позивачем при зверненні до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування розпорядження райдержадміністрації та державного акту на право власності на земельну ділянку, - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Роздільнянської районної державної адміністрації №141/А-2005 від 25.02.2005 року в частині п. 191 щодо передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_2 .

Визнати незаконним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №373759 від 30.08.2005 року, виданий на підставі розпорядження Роздільнянської районної державної адміністрації №141/А-2005 від 25.02.2005 року, на земельну ділянку площею 5,92 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0164, що розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області на ім`я ОСОБА_2 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області на підставі п.15.5. Розділу Х11 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж. В. Теренчук