Справа №766/3990/21
УХВАЛА

щодо забезпечення позову

18 березня 2021 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , у якій просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь борг за договором позики в сумі 100000,00 грн., судовий збір в сумі 1000,00 грн.. витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Провадження у справі станом на 18.03.2021 року не відкрито.

Разом з позовною заявою, ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, яка мотивована тим, що до суду подано позовну заяву про стягнення заборгованості за договором позики. Вказує, що у власності ОСОБА_1 перебуває земельна ділянка, що розташована на території с/ради Солонцівська, Олешківського району Херсонської області, кадастровий номер :08:020:0023, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250, загальною площею 1,7077 га. У зв`язку із заборгованістю, у ОСОБА_2 може виникнути бажання відчужити вказану частку нерухомості, а оскільки інше майно, за рахунок якого може бути в подальшому виконане рішення суду у відповідача відсутнє, то вона буде неправомірно позбавлена можливості виконання рішення суду у справі, а тому вказує, що є необхідність у накладенні арешту на вказану земельну ділянку. Наведені обставини, на її думку, свідчать про наявність реальних загроз и утруднень майбутнього виконання рішення суду у справі, а заходи забезпечення позові про які просить, є співмірними із позовними вимогами, та відповідають предмету позову і грунтуються на вимогах чинного законодавства України. Вважає, що сума боргу відповідача є досить суттєвою і відповідає вартості 1,7077 га його земельної ділянки, а можливо, навіть перевищує її. Вважає, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення, оскільки не можуть виникнути будть-які збитки відповідача, спричинені забезпечення позову; підстави для зобов`язання застосування зустрічного забезпечення відсутні. На підставі викладеного. просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, що розташована на території с/ради Солонцівського р-н, Херсонської області, кадастровий номер :08:020:0023, загальною площею 1,7077 гектарів (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250); заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, в тому числі укладати будь-які цивільно-правові угоди, акти та інші дії, пов`язані з відчуженням та переходом права власності нерухомого майна, а саме земельної ділянки, що розташована на території с/ради Солонцівського р-н, Херсонської області, кадастровий номер :08:020:0023, загальною площею 1,7077 гектарів (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250).

Відповідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір щодо повернення грошових коштів за договором позики від 19.10.2020 року.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову належить розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Так, ч.1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України).

Згідно з ч.2 ст.150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.3ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка просить накласти арешт на земельну ділянку, що розташована на території с/ради Солонцівського р-н, Херсонської області, кадастровий номер :08:020:0023, загальною площею 1,7077 гектарів (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250); заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, в тому числі укладати будь-які цивільно-правові угоди, акти та інші дії, пов`язані з відчуженням та переходом права власності нерухомого майна, а саме земельної ділянки, що розташована на території с/ради Солонцівського р-н, Херсонської області, кадастровий номер :08:020:0023, загальною площею 1,7077 гектарів (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 250).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №247847421 від 12.03.2021 р., ОСОБА_2 є власником 1/2 частини (спільна часткова власність) земельної ділянки, що розташована за адресою: Херсонська область, Олешківський район, с/рада Солонцівська, кадастровий номер :08:020:0023, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Порушуючи питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_2 нерухоме майно заявниця посилалася на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання майбутнього судового рішення, оскільки відповідач може вчинити дії спрямовані на відчуження майна.

Позивачкою не доведено, а судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову. Також з матеріалів справи не вбачається, що обраний спосіб захисту є співмірним з предметом даного позову про стягнення коштів на суму 100 000,00 грн. Відомості про вартість земельної ділянки суду не надані.

Заява про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Тобто, в порушення положень ст. 12, 81 ЦПК України щодо розподілу тягаря доказування позивачкою не доведено суду передбаченими у ст.ст. 77-80 ЦПК України доказами, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання імовірного рішення суду, що існує реальна загроза невиконання рішення суду, наміри відповідача розпорядитися спірним майном.

З огляду на викладене вище, суд дійшов про відмову у задоволенні заяви.

Ухвала в повному обсязі виготовлена та підписана суддею 18 березня 2021 року.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 258, 259, 260, 261, 352, 354, 355, п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Херсонського апеляційного суду або через Херсонський міський суд Херсонської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. В. Ус