Справа № 639/4873/21
Провадження № 2-о/639/122/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Безбородько І.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова цивільну справу № 639/4873/21 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, відповідно до якої вона просила суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

1) заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) заборонити ОСОБА_2 наближатися ближче ніж на 50 метрів до місця спільного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

3) заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

4) заборонити ОСОБА_2 спілкуватися з їх спільними дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що 17 лютого 2016 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції між заявником, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.12.2019 року у справі 39/7626/19 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Не зважаючи на розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 продовжують проживати разом за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають двох спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час спільного проживання з ОСОБА_2 останній постійно підіймав руку на ОСОБА_1 , висловлювався нецензурною лайкою, завдавав їй тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона декілька разів викликала поліцію, що фіксувала вказані обставини. Всі ці звірства відбувалися у присутності їх неповнолітніх дітей.

Постійні побиття з боку ОСОБА_2 стали підставою зриву їх відносин, втім він все рівно не залишає її у спокої. Постійно їй погрожує.

Так 27.06.2021 року ОСОБА_2 без будь-яких підстав фактично вигнав ОСОБА_1 з малолітньою донькою з будинку, в якому вона постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , не давши навіть забрати особисті речі, документи та речі доньки.

Зараз ОСОБА_1 вимушена проживати з дітьми у знайомих оскільки ОСОБА_2 погрожує їй фізичною розправою в тому разі якщо вона насмілиться повернутися додому.

Таким чином, заявник зазначає, що вона зазнала домашнього насильства, що є підставою для звернення до суду з заявою про видачу обмежувального припису.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним у заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, посилаючись на те, що будинок АДРЕСА_1 є власністю його матері, він там зареєстрований та проживає. Заявник по справі постійно вживає алкогольні напої внаслідок чого між ними відбуваються сварки, однак жодних насильницьких дій ОСОБА_2 щодо заявника не вчиняв, до адміністративної відповідальності не притягався.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 грудня 2019 року. (а.с. 6, 7-8)

Від шлюбу сторони мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 . (а.с. 9, 10)

Не зважаючи на розірвання шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживають за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник в судовому засіданні пояснила, що під час спільного проживання з ОСОБА_2 останній постійно підіймав руку на ОСОБА_1 , висловлювався нецензурною лайкою, завдавав їй тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона декілька разів викликала поліцію, що фіксувала вказані обставини. Всі ці звірства відбувалися у присутності їх неповнолітніх дітей.

З матеріалів справи вбачається, що 16 вересня 2019 року ОСОБА_1 зверталась до органів внутрішніх справ із заявою щодо завдання їй побоїв її чоловіком ОСОБА_2 . Зазначені нею тілесні пошкодження відповідно до Висновку з питань судово-медичної експертизи №1336-2019 відносяться до легких тілесних пошкоджень. (а.с. 11, 12, 15

Окрім того, 05 липня 2021 року ОСОБА_1 зверталась до відділу поліції № 1 ХРУП № 3 в Харківській області з приводу того, що 27.06.2021 року ОСОБА_2 вигнав її з будинку де вона проживає та не віддає її особисті речі. (а.с. 16)

В свою чергу, ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що його колишня дружина зловживає алкогольними напоями, що підтверджується наявними в матеріалах справи фотокартками. На цій підставі у них постійно виникають сварки. Будь-якого фізичного насильства ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 не вчиняв. Будинок, у якому сторони проживають, належить на праві власності матері ОСОБА_2 .

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Глава 13 розділу ІV «Окреме провадження» Цивільного процесуального кодексу України визначає порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Так, відповідно до положень ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Згідно п. 1) ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

У частині 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено поняття домашнього насильства; діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство, як це визначено у законі, це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Сексуальне насильство включає будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, або в присутності дитини, примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності.

Фізичне насильство включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до положень ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника, а саме особи, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, належить до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

За статтею 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Частиною 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Під поняттям «оцінка ризиків» розуміється оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Відповідно до ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити в своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Всупереч зазначеним вимогам закону заявником по справі не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення щодо неї домашнього насильства з боку ОСОБА_2 .

За встановлених судом обставин, відносини між сторонами не є такими за умови яких суд прийшов би до висновку про наявність домашнього насильства та необхідність застосування стосовно ОСОБА_2 обмежувальних приписів з метою протидії домашньому насильству відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а відтак заявлені ОСОБА_1 вимоги не підлягають задоволенню судом.

З огляду на висновки суду про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог щодо видачі обмежувального припису, судові витрати, від яких заявник був звільнений при зверненні до суду із заявою про видачу обмежувального припису, відповідно до правил ст. 141 ЦПК України необхідно віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 141, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Заявник ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 23.07.2021 року.

Суддя В. В. Труханович