22-ц/804/1452/21

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2021 року місто Маріуполь

справа № 255/13352/13-ц

провадження № 22-ц/804/1452/21

Донецький апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Пономарьової О.М.,

суддів Зайцевої С.А., Ткаченко С.А.,

секретар судового засідання Лазаренко Д.Т.,

сторони:

позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Установа «Європейська факторингова компанія розвитку»

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_1 на заочне рішення Ворошиловського районного суду міста Донецька Донецької області у складі судді Орєхова О.І. від 13 січня 2014 року,

в с т а н о в и в:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

29 жовтня 2013 року Публічне акціонерне товариства «Дельта Банк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 30 липня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 0401/0708/64-084 (далі Договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 22 376,00 доларів США з розрахунку 12,5 % річних за користування кредитом на строк з 30 липня 2008 до 29 липня 2015 року.

25 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим Договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за №1306,1307 від 25 травня 2012 року приватним нотаріусом Шевченко Д.Г.).

Таким чином, керуючись Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, АТ «Дельта Банк» набуло статус Нового кредитора згідно зі ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України та відповідно всіх процесуальних прав та обов`язків Нового Кредитора.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов`язань АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по даному кредитному договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору, позичальник зобов`язується погасити заборгованість за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок № НОМЕР_1 щомісяця, через касу Банку згідно з додатком №1, що є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно з п. 3.2. Договору, проценти за користування Кредитом нараховуються виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту його повернення.

Згідно з п. 3.10. Договору у випадку порушення умов Кредитного договору та/або умов Іпотечного договору, вимога про виконання порушеного зобов`язання направляється Банком Позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом тридцяти календарних днів з моменту її надіслання Банком за адресою Позичальника, зазначеною в реквізитах Договору. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище тридцятиденного строку, вважається дата, яка зазначена на квитанції, яка надається Банку відділенням зв`язку при відправленні листа з повідомленням про вручення або дата, зазначена в повідомленні, яке отримане Позичальником особисто у Банку.

Відповідно до п. 3.10. Договору Банком на адресу Позичальника направлено повідомлення про порушення основного зобов`язання з вимогою виконання порушеного зобов`язання.

Виконання Позичальником зобов`язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного Договору поруки № 0401/0708/64-084-Р-1 від 30 липня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та ОСОБА_1 (Поручитель), ОСОБА_1 (Боржник), згідно з яким Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобов`язань за кредитним договором № 0401/0708/64-084 від 30 липня 2008 року. Відповідальність Поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) Боржником зобов`язань за Договором. Поручитель і Боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність, а Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов`язань згідно з умовами кредитного договору та станом на 16 вересня 2013 року за Відповідачем наявна заборгованість у сумі 91 970, 02 грн, з яких: сума заборгованості за кредитом 85 580,33 грн, сума заборгованості за відсотками 6 389,68 грн.

Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 91 970,02 грн та судовий збір у розмірі 919,70 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Ворошиловського районного суду міста Донецька Донецької області від 13 січня 2014 року позовну заяву ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 91 970 гривень 02 копійки.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судовий збір в сумі 919 гривень 70 копійок.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачка ОСОБА_1 порушила умови договору по своєчасному поверненню кредиту та сплаті нарахованих відсотків, через що утворилась заборгованість, яка підлягає солідарному стягненню з боржника та поручителя, що буде відповідати умовам укладеного між сторонами договору.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 29 листопада 2019 року відновлено втрачене судове провадження у справі №255/13352/13-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в частині відновлення тексту заочного рішення Ворошиловського районного суду міста Донецька Донецької області від 13 січня 2014 року.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 10 березня 2021 року заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

09 квітня 2021 року відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_1 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Узагальнені доводи осіб, яка подали апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачі не були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, вчасно не отримували оскаржуване рішення.

Відповідачі не повідомлялись позичальником про відступлення права вимоги ПАТ «ДельтаБанк».

Зміни договірних умов, передбачені додатковими договорами, укладеними між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 призвели до збільшення обсягу відповідальності останньої, тож договір порука вважається припиненим з 21 жовтня 2009 року (дата укладання Договору про внесення змін і доповнень №1 до Кредитного договору №0401/0708/64-084 від 30 липня 2008 року) тому ОСОБА_1 не може відповідати за зобов`язанням ОСОБА_1 .

Крім того, відповідачі зазначають, що судом першої інстанції не перевірено правильність розрахунку заборгованості.

Доводи інших учасників справи

17 травня 2021 року на адресу апеляційного суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», яке є правонаступником позивача ПАТ «Дельта Банк», надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому, заперечуючи доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, виходячи з того, що додатковою угодою не відбулось збільшення обсягу відповідальності ОСОБА_1 , станом на час звернення до суду з позовом порука ОСОБА_1 припинена не була, тож посилання відповідачів на ці обставини не підтверджуються матеріалами справи.

Твердження відповідачів, що розрахунок заборгованості не перевірено судом першої інстанції, спростовується наявними у справі доказами, оскільки сума заборгованості станом на 16 вересня 2013 року, на стягненні якої наполягав первісний позивач ПАТ «ДельтаБанк», складається з суми заборгованості за кредитом: 85 580 грн 33 коп. та суми заборгованості за відсотками 6 389 грн 68 коп. Інші суми до стягнення, такі як пеня та штрафи, банком не заявлялись.

Щодо повідомлення відповідачів про перехід права вимоги від одного банку до іншого та не отримання ними такого повідомлення, позивач зазначає, що сторонам правочину з відступлення права вимоги зазначені документі не направлялись. Зазначений договір ніяким чином не збільшує розмір зобов`язань, а тільки вказує на обов`язок позичальника виконувати свої обов`язки на користь іншого кредитора.

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 квітня 2021 року визначений склад суду: Пономарьова О.М. (суддя-доповідач), Мальцева Є.Є., Лопатіна М.Ю.

Ухвалою апеляційного суду від 05 травня 2021 року у справі відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою апеляційного суду від 11 травня 2021 року у справі закінчено проведення підготовчих дій та призначено справу до розгляду.

Ухвалою апеляційного суду від 18 травня 2021 року задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 червня 2021 року визначений склад суду: Пономарьова О.М. (суддя-доповідач), Мальцева Є.Є., Зайцева С.А.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 червня 2021 року визначений склад суду: Пономарьова О.М. (суддя-доповідач), Зайцева С.А., Ткаченко Т.Б.

Ухвалою апеляційного суду від 29 червня 2021 року за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» строк розгляду апеляційної скарги продовжений на 15 днів з 05 липня 2021 року до 20 липня 2021 року.

Ухвалою апеляційного суду від 06 липня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» залучено до участі в справі в якості правонаступника позивача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

Фактичні обставини, встановлені судом

30 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 0401/0708/64-084, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 22 376,00 долари США з розрахунку 12,5 % річних за користування кредитом на строк з 30 липня 2008 до 29 липня 2015 року (п.1.1) (а.с.13).

30 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено Договір поруки № 0401/0708/64-084-Р-1, згідно з яким Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобов`язань за кредитним договором № 0401/0708/64-084 від 30.07.2008 року. Відповідальність Поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) Боржником зобов`язань за Договором. Поручитель і Боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність, а Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник.

25 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, зареєстрований за №1306,1307 25 травня 2012 року приватним нотаріусом Шевченко Д.Г., відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с.45-49).

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 16 вересня 2013 року утворилась заборгованість у сумі 91 970, 02 грн, з яких: сума заборгованості за кредитом 85 580,33 грн, сума заборгованості за відсотками 6 389,68 грн.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» Чернишенко А.Г., яке є правонаступником позивача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

В апеляційній скарзі відповідачі скаржаться на те, що їх не повідомляли про дату, час та місце розгляду справи, що унеможливило врахування судом істотних обставин, позбавило рівних з позивачем можливостей подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, заочне рішення їм не направлялось.

Виходячи зі змісту ст. 280 ЦПК України, суд обов`язково повинен перевірити факт повідомлення відповідача належним чином про час і місце судового засідання. Аналогічні вимоги містять і в ст. 224 ЦПК України в редакції, чинній на час ухвалення заочного рішення.

Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи повинно проводитись відповідно до вимог ст. 128-130 ЦПК України.

При цьому в матеріалах справи повинні бути належні докази такого повідомлення. Якщо відповідні докази відсутні, то відповідач не може вважатися повідомленим належним чином, і підстав для заочного розгляду справи не існує.

Оскільки матеріали цивільної справи втрачені та були відновлені лише в частині тексту заочного рішення Ворошиловського районного суду міста Донецька Донецької області від 13 січня 2014 року, то апеляційний суд вважає, що твердження відповідачів про неналежне їх повідомлення нічим не спростоване, а заперечення представника правонаступника позивача про належне повідомлення відповідачів про дату часта місце розгляду справи не може бути прийняти до уваги, оскільки нічим не підтверджене та спростовується відповідачами.

Таким чином, відповідачі у порушення норм цивільного процесуального законодавства не були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, були позбавлені права довести обставини, на які вони посилаються, заперечуючи проти позову, а відтак судом було порушено їх право на справедливий судовий розгляд, передбачений ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

За таких обставин, рішення суду на підставі п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України підлягає обов`язковому скасуванню повністю з ухваленням нового рішення.

Крім того, задовольняючи позовні вимоги банку, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права.

Приймаючи заочне рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення солідарно з відповідачів на користь банку заборгованості за кредитом в розмірі 91 970 гривень 02 копійки, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 85 580,33 грн, заборгованості за відсотками в сумі 6 389,68 грн та утворилась станом на16 вересня 2013 року, та понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Проте з вказаними висновками суду першої інстанції не можна погодитись.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).

Згідно з ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України в редакції, яка діяла на час ухвалення заочного рішення, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Матеріалами справи встановлено, що 30 липня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 0401/0708/64-084 (далі Договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 22 376,00 доларів США з розрахунку 12,5 % річних за користування кредитом на строк з 30 липня 2008 до 29 липня 2015 року.

Виконання Позичальником зобов`язань за кредитним договором забезпечено порукою відповідно до укладеного Договору поруки № 0401/0708/64-084-Р-1 від 30 липня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 (Поручитель), ОСОБА_1 (Боржник), згідно з яким Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобов`язань за кредитним договором № 0401/0708/64-084 від 30 липня 2008 року. Відповідальність Поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) Боржником зобов`язань за Договором. Поручитель і Боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність, а Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник.

21 жовтня 2009 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладений договір про внесення змін і доповнень № 1 до Кредитного договору№ 0401/0708/64-084 від 30 липня 2008 року, відповідно до яких п.1.3. викладений в новій редакції, якою встановлено зміна процентної ставки з фіксованої у розмірі 12,5% на нефіксовану, яка може змінюватися без укладання додаткової угоди, умови дострокового повернення кредиту переглянуті та викладені в редакції, що збільшує зобов`язання позичальника.

Крім того, 15 січня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладена додаткова угода № 1 до Кредитного договору№ 0401/0708/64-084 від 30 липня 2008 року, відповідно до якої п.1.3. викладений у новій редакції, а саме змінено умови користування кредитом зі «сплати 12,5 % річних за весь строк фактичного користування кредитом» на «12,5 % річних з можливістю зміни ставки без укладання додаткових угод».

Зміна розміру відсоткової ставки підтверджується наданим розрахунком заборгованості боржника ОСОБА_1 (а.с. 168), з якого вбачається, що за період з 10 квітня 2012 року по 09 травня 2012 року і в подальшому розмір відсоткової ставки становив 13,65%, замість 12,5 % передбачених договором.

З огляду на те, що такі зміни призвели до збільшення обсягу відповідальності позичальника ОСОБА_1 , до відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України в редакції, яка діяла на час ухвалення заочного рішення, договір поруки, укладений з ОСОБА_1 вважається припиненим з 21 жовтня 2009 року, а тому сума заборгованості за кредитним договором підлягає стягненню з боржника ОСОБА_1 , а в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Установа «Європейська факторингова компанія розвитку», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором належить відмовити.

Заперечення представника правонаступника про те, що банком укладався договір про внесення змін та доповнень і до договору поруки, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки такий договір був укладений з ОСОБА_1 20 жовтня 2009 року, а договори про внесення змін і доповнень № 1 до Кредитного договору№ 0401/0708/64-084 від 30 липня 2008 року, якими передбачалась зміна відсоткової ставки з боржником ОСОБА_1 укладалися 21 жовтня 2009 року та 15 січня 2010 року.

Доводи апеляційної скарги про некоректність проведеного розрахунку заборгованості за кредитним договором апеляційний суд визнає необгрунтованими, оскільки іншого розрахунку заборгованості або доказів на підтвердження погашення суми боргу відповідачі суду не надали.

Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте, як зазначалось вище, цивільна справа №255/13352/13-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості втрачена і судове провадження відновлено лише в частині тексту заочного рішення Ворошиловського районного суду міста Донецька Донецької області від 13 січня 2014 року, тому апеляційний суд приймає до уваги надані представником правонаступника документи, які отримані при укладені Договору купівлі-продажу прав вимоги, як докази у справі.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладених обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню повністю з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Установа «Європейська факторингова компанія розвитку», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», заборгованості за кредитним договором № 0401/0708/64-084 від 30 липня 2008 року станом на 16 вересня 2013 року в сумі 91 970 гривень 02 копійки, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 85 580,33 грн, заборгованості за відсотками в сумі 6 389,68 грн, та витрат по сплаті судового збору у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції в розмірі 919 гривень 70 копійок. В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором належить відмовити.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Ворошиловського районного суду міста Донецька Донецької області від 13 січня 2014 року скасувати повністю та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Установа «Європейська факторингова компанія розвитку», до ОСОБА_1 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Установа «Європейська факторингова компанія розвитку» (, юридична адреса: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 40Х), яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», заборгованість за кредитним договором № 0401/0708/64-084 від 30 липня 2008 року станом на 16 вересня 2013 року в сумі 91 970 (дев`яносто одна тисяча дев`ятсот сімдесят) гривень 02 копійки, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 85 580,33 грн, заборгованості за відсотками в сумі 6 389,68 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Установа «Європейська факторингова компанія розвитку» (, юридична адреса: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 40Х), яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», понесені витрати по сплаті судового збору у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції в розмірі 919 (дев`ятсот дев`ятнадцять) гривень 70 копійок.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Установа «Європейська факторингова компанія розвитку», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 22 липня 2021 року.

Суддя-доповідач О.М. Пономарьова

Судді С.А. Зайцева

Т.Б. Ткаченко