Справа № 579/2034/20
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2021 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - Придатка В.М.,

за участі секретаря судового засідання - Оникієнко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевець цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк, далі АТ КБ ПриватБанк, звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 04 квітня 2011року між ним та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

За умовами вказаного договору ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 11000грн. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг.

ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, унаслідок чого станом на 18 жовтня 2020року утворилася заборгованість у розмірі 47139 грн. 38коп., з яких: 33901,06 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 33901,06 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 2256,49 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 10981,83 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нарахована комісія.

Згідно поданої 11.03.2021 заяви про зменшення розміру позовних вимог, представник позивача Савіхіна А.М. просила стягнути з відповідача заборгованість за договором б/н від 04.04.2011 в розмірі 36157,55 грн, а саме 33901,06 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 33901,06 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 2256,49 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 та судові витрати (а.с.143).

Згідно Статуту АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК „ПРИВАТБАНК є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК „ПРИВАТБАНК (а.с.46-47).

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства», зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням.

Відповідно до поданих суду заяв представник позивача просив розглядати справу без його участі та в порядку спрощеного позовного провадження, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 5, 6).

Крім того, представник позивача надав суду відповідь на відзив на позову заяву, за змістом якого:

- вважає форму кредитного договору належним чином оформленим договором приєднання, зміст якого зафіксовано у кількох документах: заяві про приєднання, Умовах та правилах надання банківських послуг та Тарифах;

- вважає правомірними дії позивача щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, а також щодо односторонньої зміни тарифів;

- вважає отримання відповідачем кредитної картки та коштів підтвердженим наданими доказами, включно із випискою про рух коштів на рахунку;

- вважає такими, що не підлягають застосуванню з урахуванням обставин справи, постанову ВСУ по справі №6-16цс15, а також постанову ВП ВСУ 342/180/17-ц від 03.07.19, посилаючись на те, що відповідача було ознайомлено з Умовами та правилами надання банківських послуг; натомість вважає необхідним врахувати висновки, викладені у постановах ВС від 10.04.2019 у справі №356/1635/16-ц; від 28.03.2019 у справі №428/2873/17; від 06.02.2018 у справі №755/2720/16-ц; від 17.04.2019 у справі №666/388/16-ц;

- пояснив, що наданий розрахунок заборгованості та позовна заява не повинні відповідати вимогам ДСТУ 4163-2003, оскільки зазначені документи не належать до організаційно-розпорядчих документів;

- пояснив, що строк дії договору пролонгується кожні 12 місяців, а оскільки строк дії картки не сплив, то і строк дії договору, враховуючи, що повного виконання договірних зобов`язань не відбулося, не закінчився (а.с.130-140).

Відповідач ОСОБА_1 08.02.2021 надав до суду відзив на позовну заяву, за змістом якого наполягав на застосуванні позицій Верховного Суду та невизнанні підписаної заяви-анкети здійсненим сторонами договором приєднання; заперечував проти визнання належним доказом заяви позичальника, підписаної 04.04.2011 без розшифрування підпису, та копії Умов та правил надання банківських послуг, наданих суду у викладі російською мовою; вважав незаконним стягнення з нього процентів та пені, оскільки ані процентна ставка, ані можливість застосування штрафних санкцій не була застережена у заяві-анкеті; у випадку якщо суд визнає обгрунтованими вимоги щодо стягнення пені, просив застосувати до вказаної позовної вимоги наслідки пропуску встановленого законом строку позовної давності. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (а.с.75-93).

У відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За матеріалами справи, 04 квітня 2011року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку (а.с.14). Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки розмір кредитного ліміту збільшився до 11000 грн.(а.с. 12).

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йомук для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 18 жовтня 2020року становить 47139 грн. 38коп., з яких: 33901,06 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 33901,06 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 2256,49 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 10981,83 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нарахована комісія (а.с.7-11).

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач вказані приписи Кодексу не виконав. Зокрема, він не надав суду:

- документальне підтвердження фактичного надання кредиту позивачем;

- документальне підтвердження, які саме тарифи, Умови та правила надання банківських послуг діяли на час підписання, що згідно Анкети-заяви є невід`ємною частиною договору, і таким чином не довів у суді сам факт укладення з відповідачем Договору про надання банківських послуг.

- інформацію щодо видачі номеру картки, яка видавалася ОСОБА_1 відповідно до кредитного договору б/н від 04.04.2011, строку дії та перевипуску картки.

Крім того, із заповненого стандартного формуляра бланка Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та самих цих Умов від 04.04.2011року неможливо зрозуміти, до яких саме умов і правил приєднався відповідач.

До справи приєднано витяги з Умов і Тарифів позивача, які не підписані відповідачем, що могло б свідчити про підтвердження ним факту ознайомлення зі змістом цих документів і згодою на їх виконання.

За таких обставин додані позивачем до позовної заяви документи, а саме: Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписана ОСОБА_1 04.04.2011року, а також витяги з Умов і Тарифів позивача в сукупності не визначають умови кредитного договору між сторонами .

Одночасно, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» містить перелік карт, які є в ПриватБанку (а.с.15), однак у суду відсутня можливість встановити, які саме тарифи діяли з 04.04.2011року, тобто з дня підписання Анкети-заяви, та чи взагалі отримано кредитні кошти встановити неможливо.

Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг також не підтверджує факту надання кредитних коштів відповідачу (а.с.16-39).

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, чи взагалі отримував ОСОБА_1 з 04.04.2011року кредитну карту, а якщо отримував, то яку саме, оскільки згідно витягу з тарифів «Універсальна», ділиться на види «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD».

Крім того, позивачем не доведено належними та достатніми доказами, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент підписання ОСОБА_1 заяви від 04.04.2011року взагалі містили умови, які зазначені в документах, що додані банком до позовної заяви.

В оцінці доводів позивача про те, що саме заява позичальника разом з цими Умовами та Правилами становить укладений між ними кредитний договір, слід дотриматися правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17, ухвалений у аналогічних правовідносинах, зміст якої зводиться до того, що роздруківка Умов та Правил із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15), та що неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Також позивачем до суду надано Розрахунок заборгованості за договором б/н від 04.04.2011року, укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_1 , за період з 01.06.2016 року по 18.10.2020 рік (а.с.7-11), але не зазначено за якими саме картками. Також надана довідка за кредитним договором б/н без зазначення дати договору, про те, що ОСОБА_1 видавалися кредитні картки НОМЕР_1 (видана 26.03.2016, термін дії до 03/20), НОМЕР_2 (видана 30.01.2017, термін дії до 07/20), НОМЕР_3 (видана 23.08.2017, термін дії до 07/21), дата видачі жодної з яких не співпадає із датою підписання відповідачем анкети-заяви (а.с.13). Крім того, надано довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, виданої ОСОБА_1 ,згідно з якою старт карткового рахунку НОМЕР_1 датовано 26.03.2016, а перший кредитний ліміт за карткою встановлено 01.06.2016 (а.с.12).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).

Згідно приписів ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Наданий позивачем витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містить підпису відповідача, як то передбачено анкетою-заявою.

Належних доказів того, що відповідачу по його заяві від 04.04.2011року була видана будь-яка кредитна картка, матеріали справи не місять. Відсутні докази й того, що кредитні картки НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 були видані ОСОБА_1 саме по його заяві від 04.04.2011 року, а не за будь-яким іншим кредитним договором.

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки кредитний ліміт з 26.03.2016 року по 20.07.2018 року періодично змінювався та 31.01.2017 року збільшився до 11 000 грн., а з 20.07.2018 року кредитний ліміт було зменшено до 0,00 грн. (а.с.12).

Посилання банку на фактичне користування відповідачем кредитними коштами з використанням отриманої кредитної карти, що нібито підтверджується випискою про рух грошових коштів по рахунку, відкритому на ім`я відповідача, з 01.06.2016 року по 01.03.2020 року (а.с.49-54), суд не приймає до уваги, оскільки вказане не свідчить про наявність між сторонами кредитних правовідносин за відсутності доказів укладення саме кредитного договору, а сам факт користування ОСОБА_1 кредитною лінією та часткове погашення коштів не свідчить про достеменну обізнаність відповідача, як це передбачено діючим законодавством, про суму кредитного ліміту, умови зміни розміру такого ліміту, порядку та розміру нарахування відсотків тощо. Отже, сам по собі факт користування такими коштами не породжує виникнення між сторонами кредитного зобов`язання, а має іншу правову природу.

Рішенням Конституційного Суду України № 15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) визначено, що держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних відносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору.

Отже, з огляду на те, що ОСОБА_1 є споживачем послуг, саме на банк покладається обов`язок дотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» при укладенні правочину з певним обмеженням дії принципу свободи цивільного договору зі сторони кредитора.

Жодних інших доказів про отримання відповідачем у 2011 році будь-яких карток на підставі підписаної відповідачем анкети-заяви від 04.04.2011 року та що останній розпоряджався відповідними коштами на умовах даного конкретного кредитного договору - позивачем не надано.

Крім того, не доведено, яку саме кредитну картку отримав відповідач на підставі підписаної ним 04.04.2011 року Анкети-заяви, оскільки згідно з довідкою, виданою АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 видавалося три кредитні картки з датою відкриття 26.03.2016, термін дії до 03/20, з датою відкриття 30.01.2017, термін дії до 07/20 та з датою відкриття 23.08.2017, термін дії до 07/21.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, в наданій Анкеті-заяві ОСОБА_1 відсутні істотні умови кредитного договору, які є обов`язковими відповідно до вимог ст.1054 ЦК України та відповідно яких суд мав би встановити суму кредиту та наявність заборгованості за даним кредитом.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи у разі відмови у задоволенні позову, покладаються на позивача.

Виходячи з вищевикладеного, пред`явлений позов не підлягає задоволенню, оскільки не підтверджується належними та беззаперечними доказами.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 279, 280, 282, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) про стягнення заборгованості в розмірі 36157,55 грн. із загальної суми заборгованості за кредитним договором №б/н від 04.04.2011 року, - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Кролевецький районний суд Сумської області.

Суддя В. М. Придатко