Справа № 630/303/21
22 липня 2021 року м.Люботин
Люботинський міський суд Харківської області у складі головуючого Зінченка О.В., за участю секретаря судового засідання Тимошенко К.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди,
Позивач, звернулася до Люботинського міського суду Харківської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь грошову суму боргу за розпискою у розмірі 14 403,72 грн, яка складається із: основного боргу в розмірі 7 800,00 грн, моральної шкоди в розмірі 5 000 грн, 3% річних в розмірі- 199,03 грн, інфляційних нарахувань в розмірі 594,99 грн та пені в розмірі 809,70 грн.
Позов обґрунтований тим, що 29 квітня 2020 року позивач позичила у борг ОСОБА_2 7 800 грн. Позивач з відповідачем домовилися про повернення вказаної суми в строк до 14 червня 2020 року. Також відповідач зобов`язався виплатити позивачу моральної шкоди у разі прострочення виплати боргу, про що ним був зроблений відповідний запис у розписці від 29.04.2020. Проте, відповідач не повернув вказану грошову суму в домовлений строк, при цьому не реагує на телефонні дзвінки та смс-повідомлення позивача.
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути справу за її відсутності, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення.
Відповідач в судові засідання не з`являється, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином за адресою, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення, які отримані відповідачем 13 червня 2021 року та 13 липня 2021 року. Відзиву щодо заявлених позовних вимог або будь-яких заяв від відповідача до суду не надходило.
В подальшому, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України, судом розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача ОСОБА_2 до суду, однак останній в судове засідання на вказану в оголошенні дату не з`явився, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.
Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку.
Під час розгляду справи судом встановлено наступне.
29 квітня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, згідно умов якого позичальник отримав кошти у загальному розмірі 7 800 грн. На підтвердження вказаного договору відповідач надав розписку про отримання коштів, в якій зобов`язався повернути всю суму до 14.06.2020 (а.с.7).
Позивач зазначає, що позичальник не виконує свої зобов`язання за договором позики, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка складає 14 403,72 грн, із них: сума основного боргу 7 800,00 грн, сума моральної шкоди 5 000,00 грн, 3% річних 199,03 грн, інфляційні втрати 594,99 грн та сума пені 809,70 грн.
Позивач стверджує, що на її телефоні дзвінки та СМС повідомлення відповідач не реагує.
Згідно з ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк в та в порядку, що встановлений договором.
Відповідно до правової позиції викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.
Таким чином, дослідивши оригінал розписки, наданої позивачу відповідачем, суд дійшов висновку про те, що між сторонами був укладений договір позики на суму 7800 грн із визначенням строку повернення позики 14.06.2020 та встановленням відповідальності позичальника за невиконання своїх зобов`язань, а саме виплати кредитору шкоди у розмірі 5000 грн.
Відповідач, який отримав копію позову, будучи належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду, що підтверджується відповідними повідомленнями про вручення поштових відправлень, заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження не подав.
Таким чином, суд вважає встановленим факт порушення ОСОБА_2 умов договору позики, оскільки така позика ним не повернута у строк, встановлений договором.
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно наданої ОСОБА_2 розписки, у разі не повернення боргу у вказаний строк, він зобов`язався сплатити на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000 грн, що розцінюється судом саме як наслідки порушення зобов`язання, встановлені договором.
Крім того, відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
Таким чином, у зв`язку з несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання, позивачем на підставі ст.625 ЦК України обґрунтовано нараховано 3% річних у розмірі 199,03 грн та інфляційні втрати у розмірі 594,99 грн.
Також позивачем нарахована пеня у розмірі 809,70 грн, що з урахуванням положень ст.. 549-552 ЦК України, суд вважає обґрунтованим.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн, за вимогу про стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди, від якої позивач при поданні позову звільнена, оскільки є інвалідом ІІ групи.
Керуючись ст. 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-282, 284, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову суму боргу за розпискою у розмірі 14 403 (чотирнадцять тисяч чотириста три) грн 72 коп.
На заочне рішення відповідачем протягом 30 днів, з дня його проголошення, до Люботинського міського суду Харківської області може бути подана письмова заява про його перегляд.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Харківського апеляційного суду до або через Люботинський міський суд Харківської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Люботинським МВ УМВС України в Харківській області 06.11.1996, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Комінтернівським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, 03.08.1999, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 .

Суддя О.В. Зінченко