Ухвала

30 червня 2021 року

м. Київ

справа № 760/15413/19

провадження № 61-17716св20

Верховний Суду складі колегіїсуддів Першоїсудової палатиКасаційного цивільногосуду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Олійник Алли Сергіївни у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Васильківської районної державної адміністрації Київської області, про визначення місця проживання малолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітніх дітей, в якому просила визначити проживання її малолітніх дочок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишивши їх проживати разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом, просив визначити місце проживання його малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із ним.

У липні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, просила заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії, спрямовані на вчинення перешкод ОСОБА_2 у побаченні, спілкуванні та проведені разом часу з ОСОБА_4 , заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Заклад загальної середньої освіти - початкова школа «Колегія мрій» (далі - ТОВ «Заклад загальної середньої освіти - початкова школа «Колегія мрій») перешкоджати ОСОБА_2 у побаченні, спілкуванні та проведенні разом часу з ОСОБА_4 під час її перебування у початковій школі, зобов`язати ОСОБА_1 письмово повідомити працівників товариства, що постанова Київського апеляційного суду від 21 травня 2020 року не означає заборону ОСОБА_2 відвідувати та бачитись з дочкою ОСОБА_4 під час її перебування у початковій школі та не обмежує жодних прав ОСОБА_2 , яка має рівні з ОСОБА_1 права, під час перебування ОСОБА_4 у початковій школі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 10 липня 2020 року в задоволені заяви про забезпечення позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Маселком Р. А., задоволено частково. Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 10 липня 2020 року скасовано, ухвалено нове рішення про задоволення частково заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову. Заборонено ТОВ «Заклад загальної середньої освіти - початкова школа «Колегія мрій» перешкоджати матері ОСОБА_2 у побаченнях та спілкуванні з дочкою ОСОБА_4 під час її перебування у ТОВ «Заклад загальної середньої освіти - початкова школа «Колегія мрій». В іншій частині вимог заяви відмовлено.

У листопаді 2020 року представник ОСОБА_2 - адвокат Сливченко Ю. В. звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року про забезпечення позову, просила її скасувати, ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 10 липня 2020 року залишити в силі.

Ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано справу.

У квітні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

22 червня 2021 року на адресу Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді-доповідача Олійник А. С.

Заява про відвід обґрунтована тим, що є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності при розгляді цієї справи суддею Олійник А. С., про що свідчать такі факти (пункт 5 частини першої статті 36 ЦПК України).

Суддя Олійник А. С., задовольнивши заяву адвоката Маселка Р. А. про відвід судді Ступак О. В. у справі 761/29693/19, зазначила, що Верховний Суд виходить з того, що при вирішенні питання відводу судді застосування того чи іншого критерію залежить від конкретних фактів оспорюваної поведінки (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру», пункти 119 і 120)… Викладені в заяві представника Особа1 - Маселка Р. А.про відвід судді Ступак О. В. підстави для відводу можуть викликати сумнів в учасників справи в неупередженості судді Ступак О. В.

Суддя Верховного Суду Олійник А. С. не врахувала сталу судову практику та норми процесуального кодексу, що подання на суддю скарг до Вищої ради правосуддя не може бути підставою для відводу головуючого у справі, а всі інші подані адвокатом Маселком Р. А. докази неупередженості судді Ступак О. В. зводяться лише до ініційованих самим же адвокатом скарг/позовів/постів у соціальних мережах, задовольнила заяву Маселка Р. А. та відвела суддю Ступак О. В. від розгляду справи, спираючись лише на такий об`єктивний критерій, коли у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви в неупередженості судді.

Заявник наголошує, що у конкретному випадку не вказується на незгоду з судовим рішенням, а акцентується увага саме на прихильному ставленні судді Олійник А. С. до колишнього члена Громадської ради доброчесності Маселка Р. А.

Суддя Верховного Суду Олійник А. С., задовольнивши заяву колишнього члена Громадської ради доброчесності та адвоката Маселка Р. А., залишила поза увагою рішення Ради суддів України № 34, згідно з яким подання учасником справи скарг на дії судді до закінчення судового розгляду не викликає конфлікту інтересів, а має ознаки впливу на суд.

Крім того, така поведінка адвоката свідчить про зловживання своїми процесуальними правами для обрання зручного для себе складу суду, зазіхає на його незалежність, що є не припустимим та не може бути підставою для відводу суддів.

У період з 2014 року до 2018 року Олійник А. С. займала посаду члена Вищої ради правосуддя. У цей проміжок часу Маселко Р. А. перебував на посаді члена Громадської ради доброчесності. З рішень члена Вищої ради правосуддя Олійник А. С. відомо, що перебуваючи на цій посаді Олійник А. С. неодноразово проявляла свою прихильність до члена Громадської ради доброчесності та надавала висновки про наявність підстав для відкриття дисциплінарних справ щодо суддів за заявами Маселка Р. А. чи Громадської організації «Автомайдан», учасником та керівником якої він є.

Оцінивши доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Олійник А. С., Верховний Суд виходить із такого.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Олійник А. С. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України для відводу судді, з огляду на таке.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року 2006/23, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людиниіснування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, при якому мають ураховуватись особисті переконання та поведінка конкретного судді (тобто, чи мав суддя будь-які особисті упередження або чи був він об`єктивним у цій справі); та (іі) об`єктивним критерієм, тобто шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд (та, серед інших аспектів, його склад) достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає в якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим. Об`єктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження. У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або, іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення у справі «Михайлова проти України»).

Верховний Суд виходить з того, що при вирішенні питання відводу судді застосування того чи іншого критерію залежить від конкретних фактів оспорюваної поведінки (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру», пункти 119 і 121).

У рішенні «Газета Україна-центр» проти України» Європейський суд з прав людини звертав увагу, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

Отже,презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існуютьпереконливі факти, які можна встановити та які можуть викликати сумніви щодо безсторонності судді.

Верховний Суд виходить з того, що суддя вважається безстороннім, поки не доведено зворотного.

ОСОБА_1 не навів суб`єктивних критеріїв, які дають підстави сумніватися у безсторонності, неупередженості судді Верховного Суду Олійник А. С.

Викладені в заяві ОСОБА_1 підстави для відводу не є переконливими для виникнення сумніву в учасників справи в неупередженості судді Олійник А. С., оскільки здійснення повноважень Олійник А. С. на посаді члена Вищої ради правосуддя не свідчить про прихильне ставлення до колишнього члена Громадської ради доброчесності Маселка Р. А.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Посилання заявника на те, що суддя Верховного Суду Олійник А. С. задовольнила заяву адвоката Маселка Р. А. про відвід судді Ступак О. В. у справі 761/29693/19 не може бути підставою для відводу судді Верховного Суду Олійник А. С. у цій справі, оскільки питання про наявність/відсутність підстав для відводу (самовідводу) вирішується судом у кожному випадку окремо із урахуванням усіх обставин справи. Питання про відвід судді Ступак О. В. суддя Олійник А. С. вирішила відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України.

З огляду на викладене, вказані заявником підстави для відводу судді Олійник А. С. не свідчать про обґрунтовані об`єктивні сумніви про упередженість чи небезсторонність судді стосовно учасників справи, зацікавленість в певному рішенні в цій справі.

Керуючись статтями36, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Олійник Алли Сергіївни, визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід передати іншому судді у порядку, передбаченому статтею 40 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко