ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 липня 2021 року

м. Харків

справа №646/3407/20

провадження №22-ц/818/58/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Золочівська державна нотаріальна контора Харківської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Золочівська державна нотаріальна контора Харківської області про встановлення факту проживання однією сім`єю за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2020 року, постановлену під головуванням судді Янцовської Т.М., в залі суду в м. Харкові, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини однією сім`єю більше п`яти років.

У червні 2020 року представник заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки у рішенні суду відсутня адреса постійного проживання заявниці разом зі спадкодавцем, а саме АДРЕСА_1 .

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2020 року відмовлено в прийнятті додаткового рішення у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Золочівська державна нотаріальна контора Харківської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Не погодившись з ухвалою суду від 17 грудня 2020 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду від 17 грудня 2020 року. Встановити, що ОСОБА_1 на час смерті свого сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживала разом з ним у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що після ухвалення рішення суду заявниця звернулась до нотаріуса для подальшого оформлення спадкових прав, проте останнім було повідомлено, що зазначене рішення не може бути прийнято до виконання, оскільки в ньому не зазначено адресу її постійного проживання разом зі спадкодавцем. У зв`язку з цим представник заявниці звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, з огляду на те, що судом першої інстанції не було ухвалено рішення стосовно певної визначеної позовної вимоги. Проте ухвалою суду було відмовлено з підстав того, що судом було розглянуто питання про встановлення факту проживання однією сім`єю заявниці зі спадкодавцем протягом п`яти років, але не за певною адресою, як зазначає представник заявниці. Проте зазначене не відповідає дійсності, спростовується фактичними обставинами справи і суперечить вимогам, які заявлено в первинній заяві ОСОБА_1 ..

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у прийнятті додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні розглянуто питання про встановлення факту проживання однією сім`єю заявниці разом зі спадкодавцем протягом п`яти років, але не за певною адресою, як зазначає представник заявниці. Отже, у суду відсутні підстави для ухвалення в даній справі додаткового рішення, визначені у ч. 1 ст. 270 ЦПК України.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо:

1.стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2.суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3.судом не вирішено питання про судові витрати;

4.суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Дана норма містить вичерпний перелік підстав, за яких суд може ухвалити додаткове рішення.

Отже, ухвалення додаткового рішення можливе лише у випадку наявності основного рішення по справі, яким не вирішено питання вказані у пунктах 1-4 ч. 1 ст. 270 ЦПК України.

Згідно з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувативимоги,не дослідженів судовомузасіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими вимогами на загальних підставах. При порушені питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Судом встановлено, що у червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю разом з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини однією сім`єю більше п`яти років.

Суд першої інстанції в ухвалі про відмову у прийнятті додаткового рішення зазначив, що в судовому засіданні розглянув питання про встановлення факту проживання однією сім`єю заявниці разом зі спадкодавцем протягом п`яти років, але не за певною адресою, як зазначає представник заявниці.

Даних на спростування зазначених судом обставин матеріали справи не містять.

Тому підстав для висновку, що стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, колегія суддів не вбачає.

Підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні.

Ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення складено 16 липня 2021 року.