Справа № 647/821/19
№ провадження 2-п/647/3/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2021 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Миргород В.С.,

при секретарі Дзежик Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Бериславі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 24.05.2019 року, по цивільній справі №647/821/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років,

за участі сторін :

від позивачки: представник не з`явився,

від відповідача, представник за ордером адвокат Глиновский В.В.

ВСТАНОВИВ :

01.03.2021 року до Бериславського районного суду Херсонської області звернувся ОСОБА_1 з заявою про перегляд заочного рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 24.05.2019 року по справі №647/821/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідач ОСОБА_1 в своїй заяві про перегляд заочного рішення одночасно просить поновити строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення та ставить питання про скасування заочного рішення суду, оскільки про вказане рішення відповідачу стало відомо після отримання постанови державного виконавця Бериславського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Одеса), яким з нього повинно стягуватись на користь ОСОБА_2 аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 29.03.2019 року до досягнення дитиною трирічного віку. Одночасно з скасуванням заочного рішення суду просить суд зупинити стягнення на підставі виконавчого документа №647/821/19 виданого 03.02.2021 року у повному обсязі в тому числі з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. В своїй заяві причиною неналежного повідомлення про розгляд справи №647/821/19 в суді зазначає, що позивач навмисно невірно вказав адресу його фактичного проживання та адресу реєстрації. Більш того, на день подання позову вони з ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, спільно виховували їх доньку та сина дружини від першого шлюбу, вели спільне господарство, але остання про подання позову та виклики його до суду не повідомляла. ОСОБА_1 посилається на неповідомлення його належним чином про судовий розгляд справи, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості надати відзив, а також він був позбавлений можливості надати докази. Просить суд поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 24.05.2019 року у цивільній справі №647/821/19, скасувати заочне рішення, зупинити стягнення на підставі виконавчого документа №647/821/19 виданого 03.02.2021 року у повному обсязі, призначивши справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 02.03.2021 року заяву ОСОБА_1 призначено до розгляду.

Відповідно ч.1ст. 287 ЦПК Українизаява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні.

Заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Глиновский В.В. , який діє на підставі ордеру про надання правової допомоги, у судовому засіданні вимоги заяви підтримали, просили скасувати заочне рішення по справі №647/821/19.

Позивачка у справі №647/821/19 ОСОБА_2 , пояснила суду, що рішення було винесено з дотримання норм матеріального та процесуального права, та підстави для його скасування відсутні, підставою для звернення до суду з даним позовом було те, що вона не проживала з відповідачем, знаходилась у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років, потребувала матеріальної допомоги.

Вислухавши пояснення учасників цивільної справи, які з`явились, дослідивши письмові докази надані суду встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку,

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, яка надана за відомостями Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 04.10.2002 року по теперішній час (а.с. 54).

Судові повістки про виклик відповідача ОСОБА_1 були направлені за вищевказаною адресою, з повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що виклики до суду не були вручені, оскільки конверти з судовою повісткою повернуто до суду з відміткою «за закінченням строку зберігання», «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». В зв`язку з чим виклик відповідача в судове засідання було здійснено через офіційний веб-портал судової влади шляхом розміщення оголошення про виклик до суду (а.с. 16,18-20,24,25).

Судом встановлено, що 24.05.2019 року Бериславським районним судом Херсонської області було ухвалено заочне рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років (а.с. 30-31).

28.05.2019 року копія заочного рішення направлена відповідачу ОСОБА_1 за його місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 (а.с. 33).

Згідно відповіді центру поштового зв`язку №2 Херсонської дирекції АТ «Укрпошта», рекомендований лист з повідомленням від 28.05.2019 року із Берислав на адресу АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 повернутий 13.06.2019 року (а.с. 38).

Відповідач ОСОБА_1 22.02.2021 року звернувся з заявою до Бериславського районного суду Херсонської області про видачу копії заочного рішення Бериславського районного суду Херсонської області (а.с. 47).

22.02.2021 року ОСОБА_1 отримав копію рішення, про що свідчить його підпис у розписці (а.с.47а).

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно із положеннями п. 3, 4 ч. 2 ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

З матеріалів справи вбачається, що зареєстрованою адресою місця проживання відповідача є АДРЕСА_1 (а.с. 54).

Заявник у судовому засіданні підтвердив, що проживає за вищевказаною адресою з дитинства, доказів проживання за іншою адресою суду не надав.

Відповідач неодноразово викликався в судові засідання шляхом направлення судових повісток з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення саме за адресою його зареєстрованого місця проживання.

Конверти повертались з відміткою «за закінченням терміну зберігання», «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

Жодних доказів того, що у період з 2019 року ОСОБА_1 проживав не за зареєстрованим місцем проживання, заявник суду не надав..

Тобто судові повістки були направлені на вірну адресу і потім були повернуті суду як не доставлені. Тому немає сумніву, що з метою повідомлення відповідача була використана правильна адреса. Але незважаючи на поштове повідомлення, одержувач не з`явився, щоб отримати поштове відправлення.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» 03 квітня 2008 року, встановив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження.

Крім того слід зауважити, що інформація, яка стосується призначених судових засідань, була своєчасною та доступною через інтернет-сторінку (веб-сайт) суду.

В зв`язку з чим, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості реалізувати своє право на доступ до судових рішень через Єдиний державний реєстр судових рішень шляхом пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їх частин (Аналогічна правова позиція була викладена у рішенні Верховного Суду України від 24 лютого 2017 р. у справі № 5-45кз17).

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що копію заочного рішення суду від 24.05.2019 було вручено ОСОБА_1 особисто 22.02.2021 року, про що свідчить розписка (а.с. 47а), а заяву про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та перегляд заочного рішення відповідачем ОСОБА_1 подано 01.03.2021 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для поновлення відповідачу строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, за змістом вказаних положень чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має зазначити докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю, тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Підставою для скасування заочного рішення суду, заявник зазначає про неповноту досліджених матеріалів справи. Однак, жодних доказів наявності підстав для скасування рішення суду у зв`язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального та/чи процесуального права до заяви не долучив.

Судом встановлена відсутність доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд приходить до висновку, що в заяві відсутні посилання на докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті.

Відповідно до ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

З урахуванням наведеного вище суд вважає, що відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, у зв`язку з чим заяву слід залишити без задоволення. Частиною 4 ст. 287 ЦПК України встановлено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» роз`яснено, що відповідно до ст.ст. 231, 232 ЦПК України (в редакції закону, що діяла до 15 грудня 2017 року) оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення. В іншому випадку апеляційний суд відмовляє в прийнятті апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 259-261,287,288 ЦПК України ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 24.05.2019 року у справі №647/821/19.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення №647/821/19 від 24.05.2019 року, по цивільній справі №647/821/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років, залишите без задоволення.

Копії ухвали направити сторонам по справі для відома.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її проголошення.

З текстом ухвали можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Суддя В. С. Миргород