Справа № 522/7103/13-ц
Провадження № 2/522/4145/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Лещенко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк», третя особа ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2013 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк», третя особа ОСОБА_2 про визнання кредитного договору з додатками недійсним.

Позов обґрунтовано наступним.

07.04.2008 року між ним та відповідачем, ЗАТ "АКБ "Одеса-Банк" було укладено Договір про надання довгострокового кредиту на придбання автотранспортного засобу №78/08-Ф, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався надавати позивачу грошові кошти у тимчасове користування зі свого позичкового рахунку у відповідності до цільового призначення кредиту в сумі 73 500,00 (сімдесят три тисячі п`ятсот) доларів США, а позивач зобов`язався здійснювати повернення наданого йому кредиту щомісячно, починаючи з 07.04.2008 року у сумі не менше 612 доларів США згідно додатку.

Згідно п. 1.2 вказаного вище Кредитного договору, позивач повинен здійснювати повернення наданого йому кредиту у сумі не менше 612,00 Доларів США, при цьому для повернення вказана іноземна валюта - долар США.

В якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених Кредитним договором, можливих штрафних санкцій Позичальник (майновий поручитель) уклав з Банком договір застави транспортного засобу від 07.04.2008 року, зареєстрований в реєстрі за №1429, згідно якого в заставу передано рухоме майно - транспортний засіб автомобіль марки ACURA, модель MDX, 2008 року випуску, легковий універсал.

Посилаючись на безпідставне використання іноземної валюти, позивач просив суд визнати кредитний договір з додатками недійсним.

Заочним рішенням Приморського районного суду міст Одеси від 29 квітня 2013 року (головуючий - суддя Турецький О.С.) позов задоволено. Суд ухвалив:

Визнати недійсними умови пункту 2 в частині 1 та пункту 1.2 в частині 2 Договору про надання довгострокового кредиту на придбання автотранспортного засобу №78/08-Ф від 07.04.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , та відповідачем, Закритим акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Одеса-Банк", код ЄДРПОУ - 19361350.

Визнати Договір про надання довгострокового кредиту на придбання автотранспортного засобу №78/08-Ф від 07.04.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , та відповідачем, Закритим акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Одеса-Банк", код ЄДРПОУ - 19361350, включаючи всі додатки та додаткові угоди - недійсним.

Припинені взаємні права та зобов`язання сторін за Договором про надання довгострокового кредиту на придбання автотранспортного засобу №78/08-Ф від 07.04.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , та відповідачем, Закритим акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Одеса-Банк", код ЄДРПОУ - 19361350, в тому числі по всім додаткам та додатковим угодам до нього.

Визнано Договір про кредитування поточного рахунку (овердрафт) №78/08-Ф/О від 07.04.2008 року, укладений між ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , та відповідачем, Закритим акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Одеса-Банк", код ЄДРПОУ - 19361350, включаючи всі додатки, - недійсним.

Визнаний недійсним Договір застави від 07.04.2008 року, зареєстрований в реєстрі за №1429, укладений між ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , та відповідачем, Закритим акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Одеса-Банк", код ЄДРПОУ - 19361350, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиквенко М.О., включаючи всі додатки та додаткові угоди до нього.

Припинено взаємні права та зобов`язання сторін за Договором застави від 07.04.2008 року, зареєстрований в реєстрі за №1429, укладений між ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , та відповідачем, Закритим акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Одеса-Банк", код ЄДРПОУ - 19361350, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиквенко М.О., в тому числі по всім додаткам та додатковим угодам до нього.

Скасувати обтяження рухомого майна - заставу рухомого майна, накладену Закритим акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Одеса-Банк", код ЄДРПОУ - 19361350 на підставі Договору застави від 07.04.2008 року, зареєстрований в реєстрі за №1429, укладеного між ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , та відповідачем, Закритим акціонерним товариством "Акціонерний комерційний банк "Одеса-Банк", код ЄДРПОУ - 19361350, на автомобіль марки АСURА модель МDХ, 2008 року випуску, легковий універсал, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 , виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 03.04.2008 року.

Зобов`язано органи ДАІ МВС України зняти з державної реєстрації автомобіль марки ACURA модель MDX, 2008 року випуску, легковий універсал, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 , виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 03.04.2008 року, у випадку звернення ОСОБА_1 щодо зняття з реєстраційного обліку вказаного автомобіля.

Зазначене заочне рішення ухвалою від 18 жовтня 2019 року скасовано, справа призначена до розгляду в загальному порядку (а.с. 43-48).

04 березня 2020 року до суду надійшла заява позивача про зміну підстав позову, в якому вимоги доповнені (а.с. 105-115), по яким позивач просить:

- визнати недійсними умови пункту 2 в частині 1 та пункту 1.2 в частині 2 Договору про надання довгострокового кредиту на придбання автотранспортного засобу № 78/08-Ф від 07.04.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ЗАТ «АКБ «Одеса-банк»;

- визнати договір про надання довгострокового кредиту на придбання автотранспортного засобу № 78/08-Ф від 07.04.2008 року, укладений між ОСОБА_3 та ЗАТ «АКБ «Одеса-банк», включаючи всі додатки та додаткові угоди- недійсними.

- припинити взаємні права та зобов`язання сторін за договором про надання довгострокового кредиту на придбання автотранспортного засобу № 78/08-Ф від 07.04.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ЗАТ « АКБ « Одеса-банк» в тому числі по всім додаткам та додатковим угодам до нього.

- визнати договір про кредитування поточного рахунку (овердрафт) №78/08-Ф/О від 07.04.2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ЗАТ «АКБ «Одеса-банк», включаючи всі додатки - недійсним.

- визнати недійсним договір застави від 07.04.2008 року, зареєстрований в реєстрі за № 1429, укладений між ОСОБА_1 та ЗАТ « АКБ « Одеса-банк», посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиквенко М.О., включаючи всі додатки та додаткові угоди до нього.

- припинити взаємні права та обов`язки сторін за договором застави від 07.04.2008 року, зареєстрований в реєстрі за №1429, укладений між ОСОБА_1 та ЗАТ «АКБ «Одеса-Банк», посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиквенко М.О., в тому числі по всім додаткам та додатковим угодам до нього.

- скасувати обтяження рухомого майна- заставу рухомого майна, накладену ЗАТ «АКБ «Одеса-Банк» на підставі договору застави від 07.04.2008 року, зареєстрований в реєстрі за № 1429, укладеного між ОСОБА_1 та ЗАТ «АКБ «Одеса-банк» на автомобіль марки ACURA марки MDX, 2008 року випуску, легковий універсал, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 , виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 03.04.2008 року.

- зобов`язати органи ДАІ МВС України зняти з державної реєстрації автомобіль марки ACURA марки MDX, 2008 року випуску, легковий універсал, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 , виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 03.04.2008 року, у випадку звернення ОСОБА_1 щодо зняття з реєстраційного обліку вказаного автомобіля.

Позивач мотивує вимоги тим, що Договір включає цілий ряд інших вимог, які не відповідають вимогам ст.ст. 203, 215 ЦК України, п.22 ч. 1 ст. 1, ст.ст. 11 - 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», а саме п. 3.5 частини 2 Договору «Застереження», п. 4.10 у разі порушення кінцевого терміну погашення «Кредиту», зазначеного в п. 1.2 статті 1 частини № 2 цього договору, Кредитор переноситься заборгованості за «Кредитом» на рахунок прострочених кредитів та починаючи з першого дня прострочки встановлюються винагорода за користування кредиту у розмірі 35 % річних; пункт 4.12 у разі порушення графіку повернення кредиту, зазначеного в п. 1.2 статті № 1 частини № 2 цього «Договору», «Кредитор» має право збільшити винагороду за використання кредиту на 5%; пункту 6.6. Договору про надання овердрафту по поточному рахунку «Позичальника», відкритому у «Кредитора» для сплати страхових внесків за Договором страхування предмету застави за договором забезпечення цього «Договору», повинен бути підписаний «Позичальником не пізніше наступного робочого дня після підписання Договору страхування; п. 10.1 Позичальник зобов`язаний: 10.1.3 якщо «Позичальник» на момент укладення цього «Договору» є зареєстрованим суб`єктом підприємницької діяльності, засновником та/або керівником будь-якої юридичної особи, крім державних підприємств, він зобов`язаний протягом 3-х місяців від дати укладання цього «договору» перевести 90 процентів обсягу оборотів грошових коштів по рахункам, відкритим в інших банках, на рахунки відкриті у «Кредитора»; 10.1.4 якщо «Позичальник протягом строку дії цього «Договору» буде зареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності, стане засновником та/або керівником будь-якої юридичної особи, крім державних підприємств, він зобов`язаній протягом місяця від дня настання зазначених вище обставин, відкрити поточний рахунок а АКБ «Одеса-Банк» та провести 90 процентів обсягу оборотів грошових коштів по рахункам, відкритим у інших банках, на рахунки, відкриті у «Кредитора»; 10.1.12. протягом дії цього «Договору» не відкривати поточні рахунки в інших банках; 10.1.13 без попередньої згоди «Кредитора не отримувати кредити та позики в інших банках або закладах; 10.1.14. укласти «Договір застави» та «договір овердрафту поточного рахунку» на умовах, запропонованих «Кредитом» чи Договору про надання банківських послуг (договір поточного рахунку фізичних осіб); 10.1.23. не укладати угоди, за умови яких він повинен поділити свої прибутки з будь-якою третьою особою; 10.1.24 підтримувати своє фінансове становище на рівні, який задовольняє «Кредитора»; 10.1.26 за вимогою «Кредитора» укладати інші договори (правочини) чи вчинення інших юридичних дій; 8.1. «Кредитор» припиняє надання «Кредиту» у разі: 8.1.6. Відкриття «Позичальником» без погодження з «Кредитором» під час дії цього «Договору» рахунків в інших банках; 8.1.7. інші обставини за визначенням «Кредитора» (а.с. 105-115).

24 березня 2020 року до суду надійшов відзив на позов ВАТ «АКБ «Одеса-банк» в якому просить відмовити у задоволені позову, оскільки умови договору повністю відповідають волі сторін та були виконані (а.с. 135?139).

05 серпня 2020 року до суду надійшли письмові пояснення (а.с. 177?181).

Ухвалою від 06 серпня 2020 року закрито підготовче судове засідання, призначена справа до судового розгляду по суті (а.с. 185).

11 березня 2021 року учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Позивач та його представник в судові засідання 26 листопада 2020 року та 11 березня 2021 року не з`явились, станом розгляду справи не цікавляться, справа в проваджені знаходиться тривалий час.

11 березня 2021 року до суду надійшла письмова заява представника відповідача та третьої особи про розгляд справи за його відсутністю, у задоволені позову просять відмовити в повному обсязі.

Пунктом 2 частини 3 статті 223 ЦПК України визначено, що суд розглядає справу в разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін і дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову, з таких підстав.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

07 квітня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк», правонаступник Відкрите акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» (Кредитор) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено Договір № 78/08-Ф про надання довгострокового кредиту на придбання автотранспортного засобу, відповідно до умов якого Банк надав ОСОБА_1 на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 7350 доларів США 00 центів, зі сплатою 40,00 % річних з порядком погашення суми основної заборгованості, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі до 07 квітня 2018 року, згідно з Графіком щомісячних платежів.

В забезпечені виконання зобов`язань за кредитним договором між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк», правонаступник Відкрите акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» та ОСОБА_1 укладено договір застави, відповідно до якого Заставодавець передає в заставу автомобіль марки ACURA марки MDX, 2008 року випуску, легковий універсал, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Банк свої зобов`язання перед Позичальником відповідно до договору виконав у повному обсязі, надавши грошові кошти, обумовлені договором про надання довгострокового кредиту на придбання автотранспортного засобу.

Відкрите акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» є правонаступником майнових прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Одеса - Банк» (п. 2 Статуту, затвердженого установчими зборами ВАТ «АКБ «Одеса-Банк», протокол № 1 від 28 квітня 2009 року).

23 червня 2009 року видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи Відкритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «ОДЕСА-БАНК».

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Недійсний правочин - це правочин, що не відповідає вимогам закону. Він породжує не ті права і обов`язки, яких бажали його учасники, а правові наслідки, котрі прямо передбачені у законі.

Частинами першою, третьою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими: для надання кредиту необхідно передати як забезпечення повну суму або частину суми кредиту чи використати її повністю або частково для покладення на депозит, або викупу цінних паперів, або інших фінансових інструментів, крім випадків, коли споживач одержує за таким депозитом, такими цінними паперами чи іншими фінансовими інструментами таку ж або більшу відсоткову ставку, як і ставка за його кредитом; споживач зобов`язаний під час укладення договору укласти інший договір з кредитодавцем або третьою особою, визначеною кредитодавцем, крім випадків, коли укладення такого договору вимагається законодавством та/або коли витрати за таким договором прямо передбачені у складі сукупної вартості кредиту для споживача; передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки; встановлюються дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки.

За змістом наведених статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Враховуючи зміст пунктів кредитного договору, ОСОБА_1 з моменту підписання цього договору обізнаний щодо надання кредиту в іноземній валюті, оплатності кредиту, свого обов`язку вносити плату за користування кредитом, розміру процентів, порядку їх сплати та відповідальності за прострочення погашення кредиту.

Таким чином, позивач був проінформований про всі істотні умови договору, спосіб та терміни погашення кредиту, його сукупну вартість, розмір та терміни сплати процентів та інших платежів у зв`язку із чим не можна визнати кредитний договір недійсним у цілому.

Отже установивши, що оспорюваний кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позичальник на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та у подальшому виконував його умови; зміст договору містить повну інформацію щодо умов кредитування, вартості кредиту, процентної ставки; міститься повна інформація щодо порядку погашення кредиту; Банком не було введено в оману ОСОБА_1 , як споживача фінансових послуг, а тому у суду відсутні підстави для визнання кредитного договору недійсним.

Крім того суд вважає за належним зазначити, що не бере до уваги посилання представника позивача, про те що Банк порушив права позивача як споживача надавши кредит в іноземній валюті з таких підстав.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Згідно із ст. 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) зазначено, що «із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству».

Таким чином на підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд виходить з того, що відсутні підстави для визнання недійсним укладеного між сторонами Кредитного договору, а також Договору застави, який є похідними від нього, оскільки позивачем не доведено факт укладення Кредитного договору на умовах, що обмежують його права як споживача та що він був укладений з використанням банком нечесної підприємницької діяльності.

Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання недійсним Договору № 78/08-Ф про надання довгостроковому кредиту на придбання автотранспортного засобу від 07.04.2008 року та Договору застави від 07 квітня 2008 року із застосуванням наслідків недійсності не знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, вони в такому вигляді не ґрунтуються на встановлених нормах цивільного законодавства України та Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки позивачем та його представником не надано суду доказів, які б суд міг покласти в основу задоволення вимог позивача, як це передбачено статтями 77-80 ЦПК України, і тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 11, 15, 16, 203, 215, 229, 230, 526, 626, 628, 638, 1054 ЦК України, ст.ст. 7, 10, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк», третя особа ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 22 березня 2021 року.

Суддя Р.Д. Абухін

11.03.2021