Справа № 409/507/20
Провадження № 2/369/983/21
РІШЕННЯ

Іменем України

07.07.2021 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Волчка А.Я.,

при секретарі Миголь А.А.,

розглянувши в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та фізичною особою ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит № 43_199 від 26.07.2012.

Відповідно до п.п. 1.1 - 1.2 Кредитного договору Банк зобов`язався надати Позичальнику на умовах Договору грошові кошти в сумі 430 000,00 (чотириста тридцять тисяч) гривень, а Позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 20 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором.

Зазначена процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. Кредит надавався на 77 (сімдесят сім) місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 25.12.2018 року на придбання одноповерхового жилого будинку та земельних ділянок.

Згідно п. 1.5 Кредитного договору Позичальник зобов`язався щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 5 584,42 гривень (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири гривні 42 копійки), починаючи з серпня 2012 р. та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за кредитом.

Пункт 1.6 Кредитного договору передбачає нарахування та сплату процентів за користування кредитом. Проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит.

Відповідно до ст. 546 ЦК України в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором було укладено договір поруки № від 26.07.2012 ОСОБА_2 .

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі (стаття 553 ЦК України).

Згідно п. 3.1., 3.2. Договору поруки Поручитель відповідає по зобов`язаннях за кредитним дня поверш договором перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник.

Банк свої обов`язки, передбачені Кредитним договором, виконав повністю та належним чином, що підтверджується копією договору про іпотечний № 43_199 від 26.07.2012, банківськими виписками по особовим рахункам Позичальника, постановою Луганського апеляційного суду від 20.11.2019 по справі № 409/1248/17.

Позичальник порушив умови Кредитного договору, а саме: не виконав зобов`язання щодо погашення кредиту та своєчасної сплати процентів за користування Кредитом.

Постановою Луганського апеляційного суду від 20.11.2019 по справі № 409/1248/17, яке набрало законної сили 20.11.2019, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 . ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість за договором про іпотечний кредит № 43_199 від 26.07.2012 року станом на 02.06.2017, яка складає 591 579,87 грн. яка складається з: борг за Кредитом за період з 26.07.2012 по 02.06.2017 в розмірі 301 558,34 грн; проценти за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 31.05.2017 в розмірі 175 648,37 грн; ф інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом з - серпня 214 по квітень 2017 в розмірі 98 417,15 грн; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 02.06.2017 в розмірі 15 956,01 грн. Проценти по Кредиту розраховані за період по 02.06.2017 року.

В зв`язку з тим, що відносини між Банком та Позичальником не припинялися, відповідне до умов Кредитного договору, Позичальнику щомісячно нараховувались проценти зі користування кредитом (п. 1.6.1.1. - до моменту закінчення терміну, на який видано Кредит).

Відповідно до розрахунку, з урахуванням постанови Луганського апеляційного суду від 20.11.2019 року у справі № 409/1248/17 про стягнення заборгованості з Відповідачів та періоду нарахування, починаючи з 02.06.2017, заборгованість за договором про іпотечний кредит № 43_199 від 26.07.2012 складає 319 545,59 грн (триста дев`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок п`ять гривень 59 копійок), в тому числі: прострочені проценти по Кредиту за період з 02.06.2017 по 09.02.2018 - 41 805,07 грн; три проценти річних за прострочення боргу за Кредитом за період з 01.10.2012 по 14.02.2020 - 30 101.59 грн; три проценти річних за прострочення процентів за користування Кредитом за період з 01.10.2012 по 14.02.2020 - 23 796,59 грн; інфляційні втрати за прострочення боргу за Кредитом за період з серпня 2014 по січень 2020 - 121 366,18 грн; інфляційні втрати за прострочення процентів за користування Кредитом за період з серпня 2014 по січень 2020 - 102 476,16 грн.

Тому позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит № 43_199 від 26.07.2012 року станом на 14.02.2020 року в сумі 319 545,59 грн. та судовий збір в розмірі 4 793,18 грн.

Відповідачі подали до суду відзив, згідно якого зазначили що постановою Луганського апеляційного суду від 20.11.2019 по справі 409/1248/17 за вказаним договором з Відповідачів вже стягнуто солідарно заборгованість у повному обсязі, у розмірі 591 579,87 грн. У зв`язку з чим здійснюється примусове виконання даного судового рішення.

Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів за кредитним договором.

Крім того позивач не дотримався строків позовної давності при зверненні до суду за захистом своїх прав.

Тому відповідачів просили застосувати строк позовної давності у даній справі, та відмовити у вимогах позову в повному обсязі.

Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав та просив їх задоволити.

Відповідачі подали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, просили провести розгляд справи за наявними матеріалами справи.

Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.19,274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову,обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та фізичною особою ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит № 43_199 від 26.07.2012.

Відповідно до п.п. 1.1 - 1.2 Кредитного договору Банк зобов`язався надати Позичальнику на умовах Договору грошові кошти в сумі 430 000,00 (чотириста тридцять тисяч) гривень, а Позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 20 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором.

Зазначена процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. Кредит надавався на 77 (сімдесят сім) місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 25.12.2018 року на придбання одноповерхового жилого будинку та земельних ділянок.

Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору Позичальник зобов`язався щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 5584,42 гривень (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири гривні 42 копійки) починаючи з серпня 2012 р. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом починаючи з липня 2012 р., шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань.

Пункт 1.6 Кредитного договору передбачає нарахування та сплату процентів за користування кредитом. Проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит.

Згідно п. п. 4.3.1, 4.3.5 Кредитного договору Позичальник зобов`язався належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього Договору.

Згідно п. 4.2.2. Кредитного договору при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами більше ніж на 3 календарних місяці, а також в інших випадках, передбачених договором банк має право стягнути заборгованість за Кредитним договором в примусовому порядку.

Відповідно до ст. 546 ЦК України в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором було укладено договір поруки № від 26.07.2012 ОСОБА_2 .

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі (стаття 553 ЦК України).

Згідно п. 3.1., 3.2. Договору поруки Поручитель відповідає по зобов`язаннях за кредитним дня поверш договором перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник.

Банк свої обов`язки, передбачені Кредитним договором, виконав повністю та належним чином, що підтверджується банківськими виписками про рух коштів за основним боргом по кредиту та процентами.

Разом із тим, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за договором про іпотечний кредит від 26 липня 2012 року № 43_199.

Відповідно до рішення Білокуракинський районний суд Луганської області від 16 липня 20019 року стягнуто з Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит № 43_199 від 26.07.2012 року станом на 02.06.2017 року у сумі 470 155 грн. 57 коп. (чотириста сімдесят тисяч сто п`ятдесят п`ять грн.. 57 коп.), в тому числі: борг за кредитом за період з 26.07.2012 по 02.06.2017 в розмірі 301558,34 грн. (триста одна тисяча п`ятсот п`ятдесят вісім гривень 34 копійки); проценти за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 31.05.2017 в розмірі 54 224,07 грн. (п`ятдесят чотири тисячі двісті двадцять чотири грн.. 07 коп.); інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом з серпня 2014 по квітень 2017 в розмірі 98417,15 грн. (дев`яносто вісім тисяч чотириста сімнадцять гривень 15 копійок); гри проценти річних за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 02.06.2017 в розмірі 15956,01 грн. (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість гривень 01 копійки). Стягнуто з ОСОБА_2 , який є солідарним боржником з ОСОБА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит №43_199 від 26.07.2012 року станом на 02.06.2017 року у сумі 470 155 грн. 57 коп. (чотириста сімдесят тисяч сто п`ятдесят п`ять грн.. 57 коп.), в тому числі: борг за кредитом за період з 26.07.2012 по 02.06.2017 в розмірі 301558,34 грн. (триста одна тисяча п`ятсот п`ятдесят вісім гривень 34 копійки); проценти за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 31.05.2017 в розмірі 54 224,07 грн. (п`ятдесят чотири тисячі двісті двадцять чотири грн.. 07 коп.); інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом з серпня 2014 по квітень 2017 в розмірі 98417,15 грн. (дев`яносто вісім тисяч чотириста сімнадцять гривень 15 копійок); гри проценти річних за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 02.06.2017 в розмірі 15956,01 грн. (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість гривень 01 копійки).

Постановою Луганського апеляційного суду від 20 листопада 2019 рокурішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 16 липня 2019 року змінено, скасувавши його у частині визначення розміру стягнень суми заборгованості та суми судових витрат за договором про іпотечний кредит, та ухвалено в цій частині позовних вимог нове рішення, яким стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит № 43_199 від 26.07.2012 року станом на 02.06.2017 року у сумі 591579, 87 грн., в тому числі: борг за кредитом за період з 26.07.2012 по 02.06.2017 в розмірі 301558, 34 грн.; проценти за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 31.05.2017 в розмірі 175648, 37 грн.; інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом з серпня 2014 по квітень 2017 в розмірі 98417, 15 грн.; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 02.06.2017 в розмірі 15956, 01 грн.

Постановою Верховного Суду від 08 вересня 2020 року постанову Луганського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року залишено без змін.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002р. у справі за заявою №48553/99 „Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 р. у справі за заявою №28342/95 „Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі „Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина „судового розгляду".

В зв`язку з тим, що відносини між Банком та Позичальником не припинялися, відповідне до умов Кредитного договору, Позичальнику щомісячно нараховувались проценти зі користування кредитом (п. 1.6.1.1. - до моменту закінчення терміну, на який видано Кредит).

Відповідно до розрахунку, з урахуванням постанови Луганського апеляційного суду від 20.11.2019 року у справі № 409/1248/17 про стягнення заборгованості з Відповідачів та періоду нарахування, починаючи з 02.06.2017, заборгованість за договором про іпотечний кредит № 43_199 від 26.07.2012 складає 319 545,59 грн (триста дев`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок п`ять гривень 59 копійок), в тому числі: прострочені проценти по Кредиту за період з 02.06.2017 по 09.02.2018 - 41 805,07 грн; три проценти річних за прострочення боргу за Кредитом за період з 01.10.2012 по 14.02.2020 - 30 101.59 грн; три проценти річних за прострочення процентів за користування Кредитом за період з 01.10.2012 по 14.02.2020 - 23 796,59 грн; інфляційні втрати за прострочення боргу за Кредитом за період з серпня 2014 по січень 2020 - 121 366,18 грн; інфляційні втрати за прострочення процентів за користування Кредитом за період з серпня 2014 по січень 2020 - 102 476,16 грн.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

У частині першій статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків.

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Згідно з частинами першою, другою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У статті 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, порука є спеціальним додатковим майновим заходом впливу, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання.

Статтею 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Враховуючи обставини встановлені рішенням суду у цивільній справі, яке набрало законної сили, суд приходить до висновку що відповідач ОСОБА_1 не виконувала належним чином умови договору про іпотечний кредит, та після стягнення заборгованості не погасила в повному обсязі заборгованість перед позивачем. У зв`язку з чим позивача виникло право на подальше стягнення з боржника та його поручителя прострочених відсотків, 3 % річних та інфляційних витрат.

Суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності, вихоядчи з наступного.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За правилами частини третьої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом статей 256, 267 ЦК України суд може відмовити в позові через сплив без поважних причин строку звернення до суду лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог і спливу строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог.

За змістом статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення.

Відповідно до правової природи нарахувань за статтею 625 ЦК України як триваючого правопорушення, яке припиняється лише в момент повного виконання основного зобов`язання, встановлений статтею 257 ЦК України строк позовної давності щодо таких нарахувань обраховується за останні три роки, які передували зверненню кредитора з позовом, якщо основне зобов`язання боржником не виконано.

Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав 26.02.2020 року.

В той же час попереднє рішення суду по справі № 409/1248/17 щодо стягнення з відповідачів на користь позивача набрало законної сили 20 листопада 2019 року, відповідно до постанови Луганського апеляційного суду.

Тому суд приходить до висновку що в даному випадку відсутній пропуск строку позовної давності зі сторони позивача.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладено, суд, приходить до висновку що, відповідачі не виконали рішення суду та не погасили заборгованість перед позивачем таким чином не виконаля своє зобов`язання за договором про іпотечний кредит, що у свою чергу порушує права позивача, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи що відповідачі звільнені від сплати судового збору, а позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" підлягають задоволенню в повному обсязі, то судові витрати відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України підлягають компенсуванню за рахунок держави.

Відповідно до ст.ст. 15, 16, 256, 257, 267, 525, 526, 625, 1054 ЦК України, та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит № 43_199 від 26.07.2012 року станом на 14.02.2020 року в сумі 319 545,59 грн. (триста дев`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок п`ять гривень та п`ятдесят дев`ять копійок), в тому числі: прострочені проценти по Кредиту за період з 02.06.2017 по 09.02.2018 - 41 805.07 грн; три проценти річних за прострочення боргу за Кредитом за період з 01.10.2012 по 14.02.2020 - 30 101,59 грн; три проценти річних за прострочення процентів за користування Кредитом за період з 01.10.2012 по 14.02.2020 - 23 796.59 грн; інфляційні втрати за прострочення боргу за Кредитом за період з серпня 2014 по січень 2020 - 121 366,18 грн.; інфляційні втрати за прострочення процентів за користування Кредитом за період з серпня 2014 по січень 2020 - 102 476,16 грн.

Компенсувати Публічному Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» за рахунок держави понесені судові витрати у розмірі 4 793,18 (чотири тисячі сімсот дев`яносто три гривні та вісімнадцять копійок).

Позивач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (вул. Енергетиків, буд. 36, м. Сєвєродонецьк, Луганська обл., 93400, Код ).

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А.Я. Волчко