Справа № 456/1978/21
Провадження № 2/456/890/2021
РІШЕННЯ

іменем України

09 липня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Карпин О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до Стрийського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Самбірська квартирно-експлуатаційна частина району про зобов`язання до вчинення дій та визнання права перебування на квартирному обліку,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення про визнання неправомірною відмову Стрийського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо зарахування його на квартирний облік з 13.12.2002 з врахуванням попереднього часу перебування на квартирному обліку, визнати за позивачем право перебування на квартирному обліку при Стрийському об`єднаному міському територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки з 13.12.2002 та зобов`язати відповідача врахувати термін перебування позивача на квартирному обліку за попернім місцем служби та зарахувати його на квартирний облік з 13.12.2002. Позов обґрунтовано тим, що позивач перебуває на квартирній черзі при Стрийському ТЦК та СП з 23.08.2017 (протокол №4 засідання житлової комісії Стрийського ОМВУ від 23.08.2017). Раніше позивач перебував на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 з 13.12.2002 та був знятий з квартирного обліку 20.08.2017 у зв`язку зі звільненням з військової служби по закінченню строку контракту. Оскільки позивач вперше зарахований на квартирний облік ще 13.12.2002 під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 в м. Дрогобич, тому весь період перебування на квартирному обліку, починаючи саме з вказаної дати підлягає зарахуванню. За таких обставин позивачем була подана заява військовому комісару про перенесення дати зарахування на квартирний облік з 13.12.2002, проте отримав відмову. Оскаржуване рішення відповідача призводить до порушення рівності в черговості забезпечення житлом військовослужбовців, які проходять військову службу, не змінюючи місця служби та військовослужбовців, які внаслідок переїзду до іншого місця служби втрачають при цьому час квартирного обліку за попереднім місцем служби, тому позивач змушений звернутися до суду.
19.05.2021 відповідач подав відзив на позовну заяву, котрим заперечує позовні вимоги, оскільки раніше позивач перебував на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 з 13.12.2002 та був знятий з квартирного обліку 20.08.2017 у зв`язку зі звільненням з військової служби по закінченню строку контракту. Відповідач посилається на пункт 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», де визначено підстави за наявності яких звільнені військовослужбовці мають право залишатися на квартирному обліку, натомість звільнені в запас у зв`язку із закінченням контракту до цього переліку не входять. Оскільки в 2017 році позивач був звільнений в запас у зв`язку із закінченням контракту, тому повинен бути знятий з квартирного обліку за місцем служби та має право перебувати на квартирному обліку при Стрийському ТЦК та СП з 23.08.2017. З огляду на вказане, відповідач просить відмовити у позові.
21.05.2021 позивач ОСОБА_1 подав заперечення на відзив, котрим не згідний з відзивом відповідача, посилаючись на порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, який регулюється ст.12 Закону України «Про соціальний та правових захист військовослужбовців та членів їх сімей». Позивач є військовослужбовцем, який має вислугу більше 20 років, має право на забезпечення житлом від держави, в тому числі в позачерговому та першочерговому порядку і не реалізував своє житлове право передбачене ч.1 ст.12 ЗУ «Про соціальний та правових захист військовослужбовців та членів їх сімей» не зі своєї вини. Оскільки вислуга позивача на військовій службі більше 20 років, тому звільнення в 2017 році по закінченню строку контракту не може бути перепоною для зарахування попереднього часу перебування на квартирному обліку.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та наполягає на задоволенні.
Представник відповідача Стрийського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Андранович Є.В. у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності та покладається на думку суду.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Самбірська квартирно-експлуатаційна частина (району) ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності та просила в задоволенні позовних вимог відмовити та врахувати відзив відповідача.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Судом встановлено, щона підставі витягу з особової справи майора ОСОБА_1 , призваного на військову службу з 25.07.1997 по 21.06.2002 Харківський військовий університет; з 21.06.2002 по 20.11.2003 в/ч НОМЕР_2 , м.Дрогобич, Львівська область; з 20.11.2003 по 10.04.2004 Радехівський РВК, м.Радехів, Львівська область; з 10.04.2004 по 21.03.2006 Радехівсько-Камянка-Бузький РВК, м.Радехів, Львівська область; з 21.03.2006 по 08.11.2006 в/ч НОМЕР_3 , м.Радехів, Львівська область; з 08.11.2006 по 06.08.2013 Стрийський ОМВК, м. Стрий, Львівська область; з 06.08.2013 по 23.06.2017 в/ч НОМЕР_1 , м.Стрий, Львівська область; з 19.07.2017 по теперішній час Стрийський ОМВК, м.Стрий, Львівська область /а.с.14/.
Згідно рапорту ОСОБА_1 від 21.07.2002, поданого на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 , просить включити його в списки для отримання житлового приміщення /а.с.10/.
Згідно довідки Самбірської КЕЧ району капітан ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_2 з 13.12.2002 зі складом сім`ї одна особа, а також у списках осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень /а.с.9/.
Згідно витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 14.10.2003 № 1, встановлено черговість з дати зарахування на квартирний облік військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_1 у загальній черзі з 13.12.2002 /а.с.8/.
Згідно витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 20.07.2017, постановили на підставі рапорту від 19.07.2017 №1756, витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №129 від 23.06.2017 відповідно до п.26 «Правил обліку…» у зв`язку зі звільненням з військової служби по закінченні строку контракту, знято майора ОСОБА_1 з квартирного обліку в/ч НОМЕР_1 , зі складом сім`ї чотири особи, а саме: він, дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з наданням відповідних довідок та видачею облікової житлової справи йому особисто /а.с.11/.
Згідно витягу з протоколу засідання житлової комісії Стрийського ОМВК Львівської області від 23.08.2017 №4, постановили на підставі рапорту вх.№1833 від 08.08.2017 та документів майора ОСОБА_1 зі складом сім`ї чотири особи, а саме: він, дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати таким, що потребує поліпшення житлових умов та зарахувати на квартиний облік у Стрийському ОМВК /а.с.12-13/.
Згідно відповіді заступника голови житлової комісії Стрийського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_6 та віськового комісара ОСОБА_7 від 26.02.2021 № 509, житлова комісія Стрийського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки відмовила у прийнятті позитивного рішення про перенесення дати зарахування на квартирний облік з 13.12.2002 у зв`язку зі звільненням з військової служби в запас у 2017 році по закінченню контракту /а.с.6/.
Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
Відповідно ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
У своїх рішеннях по справах «Полторацький проти України» (заява№ 38812/97), «Михайлюк та Петров проти України» (заява№ 11932/02) Європейський Суд з прав людини вкотре нагадує, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права. Принцип верховенства права вимагає дотримання вимог «якості» закону, яким передбачається втручання у права особи основоположні свободи.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частинами 1, 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР та іншими нормативно-правовими актами. Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року за № 1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», було затверджено відповідний Порядок, котрий визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення та членів їх сімей. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей, надається житло для постійного проживання. Згідно пункту 30 згаданого вище Порядку військовослужбовці знімаються з обліку, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством .
Відповідно до пункту 1, а також абзаців 4 та 5 пункту 9 розділу VI «Облік осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання» Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка була затверджена наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року за № 380, житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку. Військовослужбовці, які перебували на обліку за попереднім місцем проходження військової служби, на загальних підставах в органах місцевого самоврядування та до набрання чинності цією Інструкцією зараховуються на облік із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також заносяться у списки осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла за наявності підстав. Військовослужбовцям (крім військовослужбовців, які проходили службу у військових частинах, пункти постійної дислокації яких розташовані на територіях районів проведення антитерористичної операції, а також у військових частинах, які були сформовані під час особливого періоду без визначення пункту постійної дислокації), які перебували на обліку за попереднім місцем проходження військової служби в іншому гарнізоні (в іншій місцевості), але протягом шести місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби не зареєстрували місце проживання і не подали рапорт про зарахування на облік, попередній час перебування на обліку не зберігається.
Системний аналіз усіх наведених вище норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей, мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку. Відтак, для того, щоб позивач міг реалізувати своє гарантоване право на отримання від Міністерства оборони України постійного житла чи грошової компенсації взамін такого житла на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», він має перебувати на відповідному квартирному обліку.
Судом достовірно встановлено, що позивача було звільнено з військової служби в запас по закінченню строку контракту. Крім того, позивач є ветераном військової служби, що підтверджується посвідченням ветерана військової служби серії НОМЕР_5 , /а.с.15/, а тому суд переконаний, що позивач, будучи знятим з обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов у зв`язку із звільненням з місця проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 у запас та направленням його для постановки на військовий облік до Стрийського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, де проживає позивач за адресою: АДРЕСА_1 , підлягав зарахуванню на облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, як і включенню у списки осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень, - за місцем прибуття та постановки на військовий облік до Стрийського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, де зберігає право перебувати на цьому обліку до одержання постійного житла або ж грошової компенсації взамін такого житла.
Таким чином, враховуючи вищенаведені норми права, а також пп.1 п.29 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень» суд вважає, що позивач не підлягав зняттю з квартирного обліку за місцем попередньої служби у військовій частині НОМЕР_1 , натомість зберігає право перебувати на цьому обліку до одержання постійного житла, а відтак рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 оформлене протоколом №160 від 20.07.2017 є незаконним.
З огляду на вказане, відмова житлової комісії відповідача позивачу в його зарахуванні на облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, із збереженням часу перебування на такому обліку за попередніми місцями проходження військової служби, тобто з 13.12.2002, є неправомірною, а сам позивач повинен бути зарахований на такий облік із збереженням усього попереднього часу перебування на такому, починаючи ще з дати постановки на цей облік за місцем проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 , що буде у повній мірі справедливим по відношенню до останнього при усіх встановлених судом обставинах цієї справи.
Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати неправомірною відмову житлової комісії Стрийського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України у зарахуванні ОСОБА_1 на облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, із збереженням часу перебування на такому обліку за попередніми місцями проходження військової служби, при Стрийському об`єднаному міському територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України.
Визнати за ОСОБА_1 право перебування на обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, із збереженням часу перебування на такому обліку за попередніми місцями проходження військової служби, при Стрийському об`єднаному міському територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України.
Зобов`язати Стрийський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України зарахувати ОСОБА_1 на облік військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов при Стрийському об`єднаному міському територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, із збереженням часу перебування на такому обліку за попередніми місцями проходження військової служби, а саме з 13.12.2002 року.
Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя С. С. Сас