Справа № 209/3528/20
Провадження № 2/209/366/21
16 липня 2021 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Байбари Г.А.,
за участі: секретаря Кулік О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
Посилаючись на главу 14 Закону України «Про нотаріат», постанову КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, вважає, що виконавчий напис № 7699 від 25 лютого 2020 року не підлягає виконанню з наступних підстав.
Відповідач не надав нотаріусу доказів отримання ним письмової вимоги про усунення порушень, якими є вимога відповідача з підписом боржника про її отримання або поштове повідомлення з підписом боржника про отримання цінного листа з описом вкладення, в якому повинно бути зазначено, що саме ця вимога направлена боржнику, а не інший документ. Він з 09 липня 1998 року по теперішній час мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але на вказану адресу він не отримував повідомлення від нотаріуса та від відповідача про розмір заборгованості, строки її погашення, попередження про можливість вчинення виконавчого напису, про перехід права вимоги до іншого кредитора, що позбавило його можливості звернутися до нотаріуса та оспорити суму боргу. Отже вважає, що при вчиненні виконавчого напису відповідачем не були надані докази на підтвердження безспірності заборгованості.
Крім того, при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримала від відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості за кредитним договором, а також суми штрафних санкцій та процентів, що вказані у виконавчому написі, є безспірними. Здійснений відповідачем розрахунок заборгованості не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог до боржника, бо він не відповідає дійсній сумі заборгованості, яка повинна була бути нарахована згідно умов, передбачених кредитним договором. Цей розрахунок заборгованості підготовлений відповідачем і є відображенням його односторонніх арифметичних розрахунків і не може бути доказом безспірності заборгованості, він не є касовим документом та документом первинного бухгалтерського обліку, він не містить інформації про час, дату, суму, місце, прізвище, ім`я, по батькові платника, призначення платежу, коли саме і яким чином та в якому розмірі були надані кошти, не містить інформації щодо погашення заборгованості. Розрахунком заборгованості не можна довести виконання умов кредитного договору, а доказом внесення готівки на рахунок банку є відповідна заява на переказ готівки. Також нотаріусом не перевірено повноваження особи, яка підписала розрахунок заборгованості, а наданою нотаріусу довіреності не передбачено право особи на підпис чи засвідчення первинних бухгалтерських документів.
Процесуальні дії у справі.
15 квітня 2021 рок у від генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал» надійшла відповідь на ухвалу суду про витребування доказів (а.с. 48), де зазначено, що виконавчий напис та всі документи, на підставі яких було звернуто стягнення на заробітну плату боржника, знаходяться у приватного виконавця.
Ухвалою суду від 01 червня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті (а.с. 72).
Позивач та його представник адвокат Малюк О.П. в судове засідання не з`явилися. Представник позивача через канцелярію суду надала письмову заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача - ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим поштовим відправленням. Генеральним директором ТОВ «Вердикт Капітал» раніше на адресу суду направлялося письмове повідомлення щодо неможливості виконання ухвали суду про витребування доказів. Про причини неявки представник відповідача суд не повідомив, не заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності та не подав відзив на позовну заяву.
Треті особи: приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай О.С. та приватний виконавець Малкова М.В. в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3 ст. 211, п.1 ч. 3 ст. 223, ч.1, ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні за відсутності позивача, його представника, представника відповідача та третіх осіб на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Вказаний виконавчий напис пред`явлений відповідачем для примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу міста Київ Малковій М.В.
На підставі вказаного виконавчого напису та заяви представника відповідача приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. 07 вересня 2020 року відкрито виконавче провадження № 62963325 (а.с. 65), в рамках якого 15 вересня 2020 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 (а.с. 17), яка направлена для примусового виконання за місцем роботи позивача в КП КМР « Міська інформаційна служба» (Дніпропетровська область, м. Кам`янське, Заводський район, проспект Тараса Шевченка, буд. 14).
Таким чином, борговими документами, на якому нотаріус вчиняє виконавчий напис є не тільки кредитний договір, а і договори відступлення прав вимоги, які підтверджують право нового кредитора вимагати виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, та реєстри боржників за цими договорами, які є невід`ємними частинами договорів відступлення прав вимоги.
Судом встановлено, що кредитний договір № 401322331 від 18 листопада 2012 року (а.с. 59) було укладено між позивачем та АТ «Альфа-Банк» на підставі анкети-заяви ОСОБА_1 на отримання кредиту. Він не є нотаріально посвідченим, а укладений у простій письмовій формі.
Згідно п. 2.3 кредитного договору датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісійної винагороди є 19 листопада 2015 року.
Пунктами 2.5, 2.7 кредитного договору було встановлено, що кредит надається позичальнику для оплати /часткової оплати товарів згідно з переліком, що вказаний у специфікації № 401322331 від 18.11. 2012 року у загальній сумі 5701,70 грн. шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ТОВ «Дієсса». Сукупна вартість кредиту з урахуванням вартості усіх супутніх послуг, а також повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором визначені в Додатку №1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною. Платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором здійснюються щомісячно рівними частинами в сумах, в порядку та на умовах, визначених цим договором відповідно до Графіку платежів, який є додатком № 1 до цього договору.
Отже, за цим кредитним договором право вимоги до позивача за невиконання умов договору могло б виникнути у випадку несплати ним чергового щомісячного платежу, передбаченого Графіком платежів.
Враховуючи, що кредитний договір було укладено на строк до 19 листопада 2015 року, а умовами кредитного договору не передбачено збільшення за домовленістю сторін позовної давності, встановленої законом, суд приходить до висновку, що право вимоги до позивача за невиконання умов договору могло б бути заявлене не пізніше 19 листопада 2018 року.
Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.
Згідно п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.
Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 1.1, 3.1, 3.2, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.
При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» було внесено зміни до вказаного Переліку, зокрема щодо можливості вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин.
Таким чином, пункт 2 Переліку №1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів.
Зважаючи на те, що кредитний договір № 401322331 від 18 листопада 2012 року, укладений ОСОБА_1 з АТ «Альфа-Банк», не був нотаріально посвідчений, а у виконавчому написі вказано, що він вчинений на підставі пункту 2 Переліку №1172, суд приходить до висновку, що в момент вчинення виконавчого напису 27 січня 2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05 червня 2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.
У позовній заяві позивач стверджує, що він не погоджується із вчиненим виконавчим написом, бо заперечує проти розміру заборгованості за кредитним договором, яка зазначена у виконавчому написі, бо вважає її значно перебільшеною, а ніяких письмових повідомлень про її розмір та про перехід прав вимоги за кредитним договором до нового кредитора, він не отримував. Також вказує на те, що з 1998 року по теперішній час він зареєстрований та постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто позивач заперечує проти того, що він мешкав за адресою, що вказана у виконавчому написі: АДРЕСА_3 .
Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача з приводу невизнання ним наявності заборгованості за кредитним договором.
Отже, суд вважає, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та в наявності у відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до відповідача на стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 420,40 грн. та за подання позовної заяви в розмірі 840,80 грн., оскільки позивач при зверненні до суду з цим позовом був звільнений від сплати судового збору, згідно ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
Керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Задовольнити позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання повного заочного рішення суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня отримання ним повного заочного рішення суду.
Позивач може оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення або позивачем та іншими учасниками справи апеляційної скарги, якщо заяву та апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Г.А. Байбара.