Справа № 219/5422/21
Провадження № 2/219/2297/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого - судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря судового засідання Кривошапко І.О., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сіверської міської ради про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом, представник позивача Топчийов Є.В., який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 , просить визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 52,9 кв.м., житловою площею 26,8 кв.м. та допоміжною площею 26,10 кв.м. з надвірними спорудами.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_2 - ОСОБА_3 . Після смерті батька позивач намагалася прийняти спадщину, навіть зверталася до нотаріальної контори, де їй було відмовлено у зв`язку з тим, що хоч батько по день смерті і був зареєстрований за однією адресою з позивачем, але документи на майно, на яке відкрилося спадкова справа, були відсутні. Позивач ОСОБА_2 та її батько ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 , були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Дані обставини підтверджуються сторінкою № 11 паспорту позивача та домовою книгою, в якій зазначено, що батько позивача був знятий з реєстрації в будинку АДРЕСА_1 у зв`язку зі смертю.

Позивач не могла зрозуміти, кому належав будинок, в якому вона була зареєстрована з батьком по день його смерті. Згідно з довідкою від 24 січня 2006 року за № 8, виданою КП «БТІ» міста Бахмут Донецької області, вбачається, що будинок АДРЕСА_1 належав батьку позивача ОСОБА_3 на підставі договору на право побудови № 10317 від 20 листопада 1959 року, засвідченого Артемівською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі 21 вересня 1970 року. Акт приймання в експлуатацію спірного будинку зазначено в довідці 17 вересня 1970 року без номеру та зазначена дата реєстрації в КП «БТІ» міста Бахмут Донецької області в реєстровій книзі за № 0415, реєстрація № 3210.

Позивач фактично прийняла спадщину, оскільки починаючи з 05 грудня 1998 року відкрито користується спірним будинком, оплачує комунальні послуги, проводить поточні ремонти тощо. Іншого виходу, як звернутися до суду з позовом про визнання права власності, немає.

Позивач неодноразово зверталася до КП «БТІ» з проханням надати які-небудь документи, але представник КП «БТІ» повідомляв, що ніяких документів у них немає, крім реєстрації в реєстровій книзі за № 0415, а тому видавати нову довідку вони не мають право, оскільки нічого не змінилося.

Як видно з довідки № 8 від 24 січня 2006 року, виданої КП «БТІ» міста Бахмут, акт прийому будинку АДРЕСА_1 був 17 вересня 1970 року. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Така реєстрація була проведена 21 вересня 1970 року та записано у реєстрову книгу за № 0415 та зареєстровано за № 3210.

У зв`язку із наведеним, позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів із позовом про визнання права власності у зв`язку із втратою правовстановлюючих документів.

Позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце підготовчого засідання, у підготовче засідання не з`явилися. Від представника позивача ОСОБА_4 надійшла заява про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи без його участі.

Відповідач Сіверська міська рада, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце підготовчого засідання, явку свого представника у підготовче засідання не забезпечила. Від представника Сіверської міської ради Левицької Г.Л. надійшла заява про розгляд справи без її участі. Проти задоволення вимог позивача не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, наслідки визнання позову йому зрозумілі, визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд відповідно до ч. 4 ст. 200, ст. 206 ЦПК України, ухвалює судове рішення в підготовчому засіданні.

Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 є дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 28 червня 1957 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу від 10 серпня 1989 року (а.с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 07 грудня 1998 року (а.с. 4).

Відповідно до довідки Бюро технічної інвентаризації № 8 від 24 січня 2006 року, житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований згідно з правом особистої власності за ОСОБА_3 на підставі договору про право забудови, посвідченого Артемівською держнотконторою за № 10317 від 20 листопада 1959 року. Дата реєстрації 21 вересня 1970 року. Акт прийомки без номеру від 17 вересня 1970 року, дата реєстрації 21 вересня 1970 року та записано у реєстрову книгу № 0415, реєстровий номер 3210 (а.с. 14).

14 вересня 1990 року ОСОБА_3 видано технічний паспорт на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7-9).

Як видно з домової книги для реєстрації громадян, що проживають у будинку АДРЕСА_1 , у вказаному будинку були зареєстровані, зокрема, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с. 10-13).

Відповідно до листа завідуючої Другою бахмутською державною нотаріальною конторою выд 11 червня 2021 року за № 655/01-16, за даними спадкового реєстру спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 не відкривалася, про що також суду надано інформаційну довідку за Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 65130090 від 10 червня 2021 року.

У зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на будинок АДРЕСА_1 , позивач не може у позасудовому порядку оформити право власності на належний її батькові ОСОБА_3 будинок. Проте судом встановлено, що на вказаний будинок була здійснена реєстрація права власності у бюро технічної інвентаризації.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого законного права чи інтересу в судовому порядку, зокрема, шляхом визнання права власності.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Як видно з довідки № 8 від 24 січня 2006 року, виданої КП «БТІ» міста Бахмут, акт прийому будинку АДРЕСА_1 був 17 вересня 1970 року.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Така реєстрація була проведена 21 вересня 1970 року та записано у реєстрову книгу за № 0415 та зареєстровано за № 3210.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема, положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року та іншими нормативними актами.

Аналіз наведених доказів дозволяє суду зробити висновок, що позовна заява ОСОБА_1 до Сіверської міської ради про визнання права власності є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 141, 200, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 52,9 кв.м., житловою площею 26,8 кв.м. та допоміжною площею 26,10 кв.м. з надвірними спорудами.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Р.Є. Дубовик

16.07.2021