ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/5009/20 Номер провадження 22-ц/814/1640/21Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.,

суддів:Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л.,

Секретар: Ряднина І.В.,

За участі: представника позивача Бондарця В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою Кредитної спілки «Полтава і полтавці»

на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 квітня 2021 року, постановлену під головуванням судді Андрієць Д.Д. (відомості про дату складання повного тексту ухвали відсутні)

по справі за позовом Кредитної Спілки «Полтава і полтавці» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором розстрочки заборгованості по кредитному договору від 08 червня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2020 року КС «Полтава і полтавці» звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача заборгованості за кредитним договором 18966,43 грн.

Із позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено, в тому числі, вимоги про стягнення із ОСОБА_1 тіла кредиту в сумі 12508,04 грн та залишку несплачених відсотків в сумі 3452,68 грн.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26 квітня 2021 року провадження по справі за позовом Кредитної Спілки «Полтава і Полтавці» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором розстрочки заборгованості по кредитному договору від 08.06.2017 в частині вимог про стягнення тіла кредиту в сумі 12508,04 грн та відсотків в сумі 3452,68 грн закрито на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Не погодившись із вказаною ухвалою, її в апеляційному порядку оскаржила КС «Полтава і полтавці» посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила ухвалу місцевого суду скасувати , а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що правовою підставою для звернення про стягнення грошових коштів у сумі 18966,43 грн. є укладений договір розстрочки заборгованості по кредитному договору від 08.06.2017 року, а підставою стягнення грошових коштів в сумі 48760/72 грн. по справі № 2-1966/2009, був кредитний договір № 176 від 12.11.2007 року.

12.07.2021 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив адвоката Єгорова С.А. в інтересах ОСОБА_1 , в якому він просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Також просив стягнути 3000 грн. витрат на правничу допомогу.

Апеляційний суд перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Місцевим судом вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 13.10.2010 Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області було ухвалено заочне рішення, яким із ОСОБА_1 стягнуто на користь Кредитної Спілки «Полтава і Полтавці» заборгованість за кредитним договором в розмірі 48 760 грн 72 коп., 487 грн 61 коп. судового збору та 120 грн за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Вказане судове рішення набрало законної сили 13.11.2010.

З описової частини судового рішення вбачається, що заборгованість за кредитним договором складалась із заборгованості за основною сумою кредиту 12508,04 грн та прострочених відсотків за користування кредитом в сумі 36252,68 грн.

Позовна заява Кредитної Спілки «Полтава і Полтавці» про стягнення заборгованості за Договором розстрочки заборгованості по кредитному договору від 08.06.2017 була мотивована тим, що відповідачем не в повному обсязі було сплачено відсотки та не погашено тіло кредиту.

Закриваючи провадження в частині вимог про стягнення тіла кредиту в сумі 12508,04 грн. та відсотків в сумі 3452,68 місцевий суд виходив з того, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.10.2010 року вже було стягнуто вказану заборгованість за кредитним договором.

Апеляційний суд не може погодитись з таким висновком місцевого суду з наступних підстав.

Закриття провадження у справі - це одна з форм закінчення розгляду цивільної справи без винесення рішення суду у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість подальшого судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 3 частини першоїстатті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Закриття провадження у справі можливе лише за умови, якщо рішення, що набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто співпадають сторони, предмет і підстави позовів.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення, а підстава - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права, тобто з`ясувати фактичні та правові підстави.

Отже, відповідно до вимог пункту 3 частини першоїстатті 255 ЦПК Українисуд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Крюківського районнного судум.Кременчука Полтавської області від 13 жовтня 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Кредитної Спілки «Полтава і Полтавці» заборгованість за кредитним договором в розмірі 48 760 грн 72 коп., 487 грн 61 коп. судового збору та 120 грн за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.4).

Вказане судове рішення набрало законної сили 13.11.2010.

Між тим, із матеріалів справи вбачається, що в серпні 2020 року КС « Полтава і полтавці» звернулась до суду з позовом про стягнення боргу за договором розстрочки від 08.06.2017 року укладеного між КС «Полтава і полтавці» та ОСОБА_1 ( а.с.6).

Отже, висновки суду в оскаржуваній частині ухвали про закриття провадження у справі в частині позовних вимог КС « Полтава і полтавці» про стягнення з відповідача на їх користь заборгованості за кредитним договором, з підстав п.3 ч.1ст.255ЦПК України є передчасними, оскільки позови є нетотожними.

Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження у справі. Проте, суд першої інстанції цих обставин не врахував та дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі.

За таких обставин оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду згідно положень ч. 1 ст. 379 ЦПК України.

Разом з відзивом на апеляційну скаргу адвокат Єгоров С.А. а інтересах ОСОБА_1 заявляв клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.,

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється за результатом розгляду справи по суті позовних вимог.

Між тим, розподіл судових витрат при вирішенні процесуального питання, яке не перешкоджає подальшому провадженню у справі, процесуальним законодавством не передбачений.

Керуючись ст.ст. 367,368,374,379,381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Полтава і полтавці» задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 квітня 2021 року скасувати.

Справу за позовом Кредитної Спілки «Полтава і полтавці» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором розстрочки направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л.М. Хіль

Судді: С.А. Гальонкін

Г.Л. Карпушин

Повний текст постанови складено 28.07.2021 року