Справа № 296/3896/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2021 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Туровської К.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за участі третьої особи ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2021 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась ОСОБА_1 із вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, що зареєстрований 02 жовтня 2014 року між нею та ОСОБА_2 .

Позивач в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім`я розпалась остаточно і примирення є неможливим.

Ухвалою судді від 05 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання (а.с.14).

20 травня 2021 року позивач надала суду уточнену позовну заяву, в якій вказала, що вона вагітна і батьком зачатої дитини є ОСОБА_3 (а.с.19-21), якого ухвалою суду від 31 травня 2021 року було залучено до участі в справі як третю особу (а.с.31).

У судове засідання сторони не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

23 червня 2021 року позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій свої позовні вимоги вона підтримує повністю та просить їх задовольнити (а.с.35).

Відповідач 24 червня 2021 року надав суду також заяву про розгляд справи за його відсутності, де вказує, що позовні вимоги визнає у повному обсязі і не заперечує проти їх задоволення (а.с.36).

ОСОБА_3 16 травня 2021 року надав заяву, в якій зазначив, що визнає дитину, яку виношує позивач (а.с.29).

З огляду на викладене та відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін і підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 02 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано шлюб, актовий запис №2121.

Спільне життя сторін не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю.

Від можливості призначення судом строку на примирення позивач відмовилась, вказавши у позові про те, що подальше сімейне життя не є можливим, оскільки даний шлюб існує формально, а тому вона свідомо прийняла рішення про розірвання шлюбу.

Суд вважає, що позивач довела дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них.

Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст.1 СК України).

Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні.

Крім того встановлено, що ОСОБА_1 станом на 25 червня 2021 року вагітна і виношує дитину, що підтвердилось копією Виписки Поліклініки №1 КП «Лікарня №1» Житомирської міської ради №834 від 20 травня 2021 року (а.с.27).

Як вбачається зі змісту письмової заяви третьої особи від 20 травня 2021 року (а.с.29), ОСОБА_3 визнає своє батьківство дитини, яка зачата під час проживання позивача та відповідача у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до ч.3 ст.110 СК України, чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою.

Отже, судом встановлено, що сім`я розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам.

На підставі викладеного та керуючись ст.110-112 СК України, ст.3, 4, 5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 259, 263-265, 268, 352, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 02 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №2121 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене в Житомирському апеляційному суді через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

Суддя О. П. Сингаївський