УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

26 липня 2021 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Херсонського закладу дошкільної освіти № 1 санаторного типу Херсонської міської ради (ясла - садок № 1) про порушення строків надання відповіді на звернення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовною заявою, в якій посилаючись на порушення його прав Херсонським закладом дошкільної освіти № 1 санаторного типу Херсонської міської ради (ясла - садок № 1) відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про захист персональних даних», просить визнати незаконною бездіяльність закладу щодо ненадання відповіді на його заяву від 19.05.2021 року у встановлені законом строки та зобов`язання надати відповідь.

Разом із позовною заявою, позивач подав клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

Подана заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Позивач подав клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв`язку з тим, що його звернення до суду пов`язано з захистом прав його малолітньої дитини, оскільки він позбавлений безперешкодного спілкування з донькою в контексті ст. 153 СК України та з урахуванням того, що він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання доньки.

Розглянувши заяву та з`ясувавши фактичні підстави, суд вважає, що у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, слід відмовити з наступних підстав.

Позивач не звільнений від сплати судового збору за ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Як вбачається з поданої заяви, звертаючись з даною заявою до суду, заявник вказує, що позов подано в інтересах його малолітньої дитини.

Так, статтею 5 Закону України «Про судовий збір» установлено пільги щодо сплати судового збору, згідно з пунктом 7 частини першої якої, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

При цьому, слід зазначити, що ч. 5 ст. 175 ЦПК України передбачено, що у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

З цього приводу слід зауважити, що відповідні норми необхідно враховувати в системному зв`язку із ст. 56 ЦПК України, яка визначає участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з нормами ч. 1 ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Таким чином, звертаючись до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини, як заявником зазначено в поданій заяві, ОСОБА_1 не діє як фізична особа, якій законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦПК України.

Представництво інтересів іншої особи у суді не є абсолютною підставою для звільнення від сплати судового збору відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки закон не звільняє батьків, які звертаються в інтересах малолітньої (неповнолітньої) дитини, від сплати судового збору при зверненні до суду, за виключенням батьків дітей, підстави для яких для звільнення від сплати судового збору встановлені п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Аналіз вказаної норми дає підстави дійти висновку, що Закон не відносить малолітніх (неповнолітніх) дітей та батьків, які звертаються в їх інтересах, до категорії громадян, які звільняються від сплати судового збору.

Такий правовий висновок міститься в ухвалі Верховного Суду від 29.05.2019 в справі №640/109/19, ухвалі Верховного Суду від 15.01.2018 в справі № 607/1046/17, постанові Верховного Суду від 13.06.2018 в справі № 367/5983/16-ц, ухвалі Верховного Суду від 22.11.2018 в справі №754/16008/17.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, яка визначає критерії законності та обґрунтованості рішення, а також ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у відповідних судових рішеннях Верховного Суду.

Крім того, позовна заява взагалі не містить вимог, які заявляються в інтересах малолітньої дитини, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, які він вважає порушеними через ненадання йому відповіді на його звернення.

Частиною 2 статті 133 ЦПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

На підтвердження свого майнового стану позивачем не надано докази, які в повній мірі відображають майновий стан, а наведені у клопотанні доводи та докази, на їх підтвердження, не містять обставин за наявності яких сторона підлягає звільненню від сплати судового збору, оскільки сама по собі сплата аліментів не може бути підставою для звільнення від сплати судового збору, заявник має не лише навести обставини, які свідчать про його скрутне матеріальне становище, але й подати до суду відповідні докази.

Аналогічні роз`яснення містить п. 29 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно якого єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Всупереч вимогам закону позивач не подав до суду переконливих доказів (зокрема довідку про доходи за 2021 р.), які б давали підстави для звільнення його від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду першої інстанції.

Згідно із ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Так, відповідно до ст. 4 Закону Украйни «Про судовий збір», при поданні позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн.).

Як вбачається з позову, позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, таким чином позивачу необхідно сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру та надати оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків в десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.175, 177, 185 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Херсонського закладу дошкільної освіти № 1 санаторного типу Херсонської міської ради (ясла - садок № 1) про порушення строків надання відповіді на звернення, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Ус