Справа №265/7766/20
Провадження №2/265/424/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді Копилової Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання в порядку спадкування за законом права забудовника,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання в порядку спадкування за законом права забудовника.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_2 , який мешкав на день смерті в АДРЕСА_1 . Він є спадкоємцем за законом першої черги, спадщину прийняв, так як проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, заява про прийняття спадщини була подана до Четвертої маріупольської нотаріальної контори 01 жовтня 2020 року.

На день смерті батька залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку АДРЕСА_2 . Згідно договору купівлі-продажу від 05 травня 2005 року його батько придбав вказаний житловий будинок АДРЕСА_2 , до складу якого входило: жилий будинок жилою площею 17,3 кв.м, літ.А-1, два сараї літ.Б-1, З-1, уборна літ Е-1, огорожа 1. Згідно рішення Орджонікідзевської райадміністрації від 22 червня 2005 року батькові було надано дозвіл на реконструкцію зазначеного будинку зі збільшенням розміру та будівництво сараю, при цьому сарай літ.З-1 підлягав зносу. Отримавши дозвіл на реконструкцію у 2006 році його батько збудував житловий будинок, якому була присвоєна літ.К-1, зніс сараї, збудував гараж літ.И-1, убиральню літ.А-1, огорожу № 1.

Згідно довідки ККП «Маріупольське БТІ- Маріупольська нерухомість» житловий будинок літ. К-1, загальною площею 103,1 кв.м., житловою площею 62,2 кв.м. не зданий до експлуатації. Убиральня літ. Л-1 згідно Постанови КМУ № 406 від 07.06.2017 року не відноситься до самочинного будівництва. Житловий будинок літ.А-1, сараї літ. Б-1, З-1, убиральня Е-1 знесені.

Постановою нотаріуса від 01.12.2020 року за № 1626/02-31 йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на побудований будинок і споруди, а також відсутністю реєстрації вказаної нерухомості. Отже, в зв`язку з тим, що будівництво будинку здійснювалося відповідно до закону, будинок не був зданий в експлуатацію внаслідок смерті його батька, до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини і за ним може бути визнано у судовому порядку спадкування права забудовника на зазначену будівлю.

Просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом права забудовника на житловий будинок літ. К-1 та споруди - гараж літ.И-1, убиральню літ Л-1, огорожу № 1.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача - Маріупольської міської ради Каргін Є.С. в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Така заява має бути подана спадкоємцем протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, що встановлено ст. 1270 ІІК України.

З копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого Відділом ЗАЦС Орджонікідзевського району м.Жданова, 27 березня 1975 року вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі «батьки» зазначено: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_4 .

Як видно зі свідоцтва про смерть НОМЕР_2 , виданого 22 лютого 2020 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 71 рік помер ОСОБА_2 , про що зроблено актовий запис за № 340.

З довідки, виданої відділом аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 28 жовтня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно договору купівлі - продажу будинку, посвідченого 05 травня 2005 року державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Одерій Г.В. вбачається, що ОСОБА_2 придбав будинок АДРЕСА_2 з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами.

З Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 11 травня 2005 року Маріупольським бюро технічної інвентаризації, вбачається, що будинок АДРЕСА_2 належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 05 травня 2005 року на праві приватної власності.

З відповіді, наданої ККП «Міське бюро технічної інвентаризації -Маріупольська нерухомість» вбачається, що житловий будинок літ К-1, загальною площею 103,1 кв.м, житловою площею 62,2 кв.м не зданий до експлуатації. Убиральня літ. Л-1 згідно Постанови КМУ № 406 від 07.06.2017 року не відноситься до самочинного будівництва. Житловий будинок літ.А-1, сараї літ. Б-1, З-1, убиральня Е-1 знесені.

З виписки з рішення засідання колегії Орджонікідзевської райадміністрації від 22 червня 2005 року за № 133 вбачається, що ОСОБА_2 дозволено реконструкцію житлового будинку по АДРЕСА_2 зі збільшенням розмірів та будівництво сараю. Сарай літ. З підлягає зносу.

Постановою державного нотаріуса від 01.12.2020 року за № 1626/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій на підставі відсутності правовстановлюючого документа та державної реєстрації права власності на знов заведеного житлового будинку літ.К-1 з відповідними будівлями подвір`я.

Земельна ділянка для будівництва вказаного житлового будинку була надана колишньому власникові житлового будинку.

У відповідності до технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_2 даний будинок складається з жилого будинку літ. К-1, жилою площею 62,2 кв.м, загальною площею 103, 1 кв.м, гаража літ.И-1, убиральні літ. Л-1, огорожі №1.

Відповідно до ст.328 ЦІК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх до експлуатації, визначений ДБН А.3.1-3-94 «Прийняття до експлуатації закінчених будівництвом об`єктів» та передбачений у листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 за № 12/5-126, відповідно до якого, оформлення свідоцтва про право власності на об`єкти, які були закінчені будівництвом після 05 серпня 1992 року і на теперішній час не прийняті до експлуатації, здійснюється виключно за наявності актів прийомки їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними чи державними технічними;

по об`єктам, зведеним до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05.08.1992 за №449. якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), складений БТІ.

Таким чином, враховуючи, що земельна ділянка, на якій розташовано спірне домоволодіння, на законних підставах перебувала у користуванні ОСОБА_2 , то зведений ним та не зданий до експлуатації житловий будинок літ.К-1 є об`єктом незавершеного будівництва.

Згідно із ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно і

(житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва

(створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній

реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «ҐІро судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, якщо будівництво

здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення

будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Відповідно до п. 23 даної Постанови у випадку відмови нотаріуса у оформленні права спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В Інформаційному листі Вищого реціалізованого Суду України від 16.05.2013 №24/753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судам роз`яснено, що окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності нй спадкове нерухоме майно судам необхідно з`ясовувати: 1) правовий режимземельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2)чи отримано спакодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4)чи дотримано про будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протии пожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхіднідля набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок,іншу споруду (п.3-1 вказаного листа).

У разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації прав власності необхідно з`ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, і державної реєстрації права власності або документів на забудову.

У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, і право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна. За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним (п.3-2 листа).

Отже, якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем або не був прийнятий до ексіілуатації, або право власності за ним не було зареєстроване, то до складуспадщини вxодять всі належні спадкодавцеві як забудовникові права та обов`язки, в тому числі і право передати від свого імені для прийняття до експлуатації завершеного будівництвом об`єкту, отримати на своє ім`я свідоцтва про право власності та зареєструвати право власності тощо.

Згідно п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції з 13 грудня 2015 року) державній реєстрації прав підлягає право власності.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції з 13 грудня 2015 року) державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

За положенням п.24 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (який втратив чинність з 1 січня 2016 року) у випадках, встановлених законом, державний реєстратор органу державної реєстрації прав після прийняття рішення про державну реєстрацію права власності, відкриття відповідного розділу державного реєстру прав та/або внесення записів до зазначеного реєстру формує свідоцтво про право власності на нерухоме майно. На підставі п.2 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (який вступив в силу з 1 січня 2016 року), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, новий об`єкт - це завершений будівництвом об`єкт нерухомого майна, державна реєстрація права власності на який проводиться вперше.

Таким чином, якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем або не був прийнятий в експлуатацію, або право власності за ним не було зареєстровано, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права і обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем в процесі цього будівництва; право завершити будівництвом об`єкт (як правонаступник спадкодавця - замінений в порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкт; право отримати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстр речових прав на нерухоме майно.

Тобто такі права повинні підтверджуватися відповідними правовстановлюючими документами, а право власності повинно бути зареєстрованим належним чином, відповідно до закону, оскільки такою реєстрацією держава визнає наявність цих прав і гарантує їх достовірність

Суд враховуючи те, що будівництво будинку батьком позивача здійснювалося відповідно до закону, будинок не був зданий в експлуатацію внаслідок смерті забудовника, до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини, тому приходить до висновку про визнання за позивачем в порядку спадкування прав забудовника на зазначену будівлю - житловий будинок літ.К-1 та споруди - гараж літ.И-1, убиральню літ Л-1, огорожу № 1.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 263-265 ЦПК України, ст.ст.1216,1258, 1261, 1268, 1269, ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання в порядку спадкування за законом права забудовника, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , права забудовника на передання від свого імені для прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта, а саме: житлового будинку літ. К-1, загальною площею 103,1 кв.м, житловою площею 62,2 кв.м, гараж літ. И-1, убиральня літ. Л-1, огорожа № 1 по АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскражено до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Маріупольська міська рада, юридична адреса: 87555, м.Маріуполь, проспект Миру, 70.

Повне рішення складено 23 березня 2021 року.

Суддя ____________________ Копилова Л.В.