справа №619/248/21
провадження №2/619/415/21
17 червня 2021 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді Кононихіної Н.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Мєщан І.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяних збитків,
До суду звернувся позивач ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяних збитків. Із матеріалів позову вбачається, що позивачу на праві власності належить автомобіль марки ВАЗ 11 1930, колір сірий, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 .
03.03.2016 між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - було укладено договір оренди індивідуально визначеного майна, за умовами якого вищевказаний автомобіль було передано в оренду відповідачу.
09.12.2020 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю відповідача, внаслідок якого був пошкоджений спірний автомобіль, що належить позивачу на праві власності. Факт участі відповідача у дорожньо-транспортній пригоді підтверджується записом в журналі викликів служби таксі, в якій працював відповідач.
Також 09.12.2020 відповідачем було складено розписку, в які її було зазначено, що за його участі із його вини було скоєно дорожньо-транспортну пригоду, під час якої автомобілем отримано ушкодження.
Відповідно до Висновку № 583/12-20 щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу - вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає 34 454,1 2 грн.
Однак, відповідач відмовляється відшкодовувати заподіяні збитки.
У зв`язку з чим, за захистом своїх прав - позивач вимушений звернутися з цією позовною заявою.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, сповіщений належним чином про дату,час та місце розгляду справи, просив розглядати справу у його відсутності, суд розглядає справу у відсутності позивача, на тих доказах, які надані до судового засідання.
17.06.2021 відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив.
Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Так як відповідач у судове засідання не з`явився без поважних причин та не повідомив про причин неявки, суд відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України розглянув справу за відсутності відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання - не з`явився в судове засідання, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд розглядає справу у заочному порядку.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить автомобіль марки ВАЗ 11 1930, колір сірий, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 .
03.03.2016 між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - було укладено договір оренди індивідуально визначеного майна, за умовами якого вищевказаний автомобіль було передано в оренду відповідачу. Договір оренди спірного майна діяв строком до 03.12.2016.
У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 підтверджує, що у період з серпня 2019 року до 09.12.2020 працював і за наймом в службі таксі та фактично за усною домовленістю користувався спірною автомашиною марки ВАЗ 11 1930, колір сірий, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка належить на праві власності позивачу що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 .
09.12.2020 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю відповідача, внаслідок якого був пошкоджений спірний автомобіль, що належить позивачу на праві власності. Факт участі відповідача у дорожньо-транспортній пригоді підтверджується записом в журналі викликів служби таксі, в якій працював відповідач.
Також 09.12.2020 відповідачем було складено розписку, в які її було зазначено, що за його участі із його вини було скоєно дорожньо-транспортну пригоду, під час якої автомобілем отримано ушкодження.
З відзиву на позовну заяву відповідача ОСОБА_2 вбачається, і відповідач підтверджує - що 09.12.2020, керуючи спірним автомобілем марки ВАЗ 11 1930, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - він скоїв ДТП, автомобіль знесло в кювет, де був бетонний бордюр, ніхто з людей не постраждав, однак належний позивачу автомобіль був пошкоджений. В той же день відповідач віддав пошкоджену автомашину позивачу, а також ключі і документи на авто.
При цьому відповідач наполягає, що його вини у скоєнні ДТП немає, т.я. автомашина позивача була несправна, позивач - як власник майна - відмовлявся її ремонтувати. Однак, відповідач не пояснює, якому саме ремонту підлягала спірна автомашина, що саме в механізмі автомашини було пошкоджене до ДТП і стало причиною ДТП. Відповідач не просив призначити по справі авто-технічну експертизу з цього приводу, не надав доказів несправності механізму авто до моменту ДТП, а також доказів, що саме ці несправності спірної автомашини потягли і стали причиною скоєння ним ДТП, коли автомашина впала в кювет і врізалася у бетонний паркан. Тобто відповідач не довів у судовому засіданні, що відсутня його вина у скоєнні ДТП, навпроти - визнав, що керував автомашиною у момент ДТП на підставі усною домовленості із власником автомашини, який погодився, щоб автомашина фактично працювала як таксі.
Відповідно до Висновку № 583/12-20 щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу - вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає 34 454,1 2 грн.
Однак, відповідач відмовляється відшкодовувати заподіяні збитки.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачено актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені ними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, с договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право па захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
У відповідності до ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
За загальними правилами, тягар цивільної відповідальності у випадках/заподіяння шкоди, має нести винна у завданні шкоди особа, а у даному випадку особа, яка фактично експлуатувала належний позивачу автомобіль на відповідній правовій підставі, тобто за згодою позивача і на підставі усного договору користування автомашиною від серпня 2019 року, що підтвердив відповідач у відзиві на позов.
Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо ... доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених ЦК України та іншим законом.
У відзиві на позов відповідач не заперечує факту, що ним під час експлуатації автомобіля - було пошкоджено спірне авто внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Факт пошкодження автомобіля саме відповідачем та обов`язок сплати вартості його ремонту, також підтверджується власноручно написаною; відповідачем розпискою від 09.12.2020.
Стаття 1192 ЦК України встановлює два основні способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого: а) відшкодування шкоди в натурі (передача речі такого ж роду і такої ас якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Даний спосіб може бути застосований, якщо відшкодування шкоди в натурі взагалі є можливим; б)відшкодування завданих збитків в повному обсязі.
Визначення збитків надається статтею 22 ЦК України, відповідно до якої збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням; пошкодженням речі (реальні збитки), а також доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Упущена вигода відшкодовується в грошовій формі як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні завданих збитків грішми (п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.03.92 п "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"). Розмір збитків, що підлягають відшкодуванні потерпілому, обчислюється виходячи із реальної вартості втраченого манна або вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі; на момент розгляду справи. Така вартість може бути визначена експертним шляхом.
Як було зазначено вище, відповідно до висновків № 583/12-20 щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу - вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає 34 454,12 грн.
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права - має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі основною підставою для їх відшкодування.
Відповідно до статті 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.
Згідно з частиною четвертою статті 623 ЦК України при визначені, неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, а. : кредитором щодо їх одержання.
Кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умов, а; відповідальності та виражається в тому, що шкода мас виступ ч і об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача школі; виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок ... відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно віл вини. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини (стаття 614 ЦК України).
Відповідач не довів відсутність своєї вини у скоєнні ДТП та відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди.
Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України н постанові від 18 травня 2016 року № 6-237цс16.
Умовами договору оренди від 03.03.2016 була встановлена плата за користування автомобілем у розмірі 150,00 грн. У відзиві на позов відповідач підтвердив, що фактично здійснював оренду і користування автомашиною позивача на тих вимогах, які вказані у договорі від 2016 року. Внаслідок отриманих пошкоджень, експлуатація автомобіля неможлива, що позбавляє позивача можливості отримувати дохід від передачі його у користування.
Отже, сума упущеної вигоди складає 2 100,00 гри., виходячи з наступного розрахунку: 150,00 грн. * 14 днів (за період з 10.12.2020 року по 23.12.2020 року) = 2 100,00 грн.
Таким чином, у відповідності до вказаних вище положень Цивільною кодексу України, а також договору оренди індивідуально визначеного майна від 03.03.2016, а також усного договору користування автомашиною на умовах оренди - зазначена сума матеріальної шкоди підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.
Окрім цього, відшкодуванню підлягає вартість оцінки матеріальної шкоди - 2 000,00 грн., проведеної СПД ФОН ОСОБА_5 , що підтверджується квитанцією №583/12-20 від 11.12.2020.
Крім того, у зв`язку із порушенням прав позивача, відсутністю у позивача спеціальних знань в області права, він був вимушений звернутися за професійною правничою допомогою в юридичну компанію, за що ним було сплачено 8 170 грн., які є збитками, внаслідок порушення норм діючого законодавства та майнових прав позивача.
Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись статтями 7, 12, 13, 81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-283 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збитки у вигляді упущеної вигоди у розмірі 2100,00 грн (дві тисячі сто гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті послуг щодо проведення експертної оцінки у розмірі 2000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збитки, у вигляді витрат по оплаті юридичних послуг у розмірі 8170,00 грн (вісім тисяч сто сімдесят гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 копійок).
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування (ім`я) сторін:
позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса для кореспонденції: АДРЕСА_2 ;
відповідач: ОСОБА_2 », РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 .
Суддя Н. Ю. Кононихіна