Справа № 515/291/21
Провадження № 2/515/658/21
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Комерзан Л.І.

за участі представника позивача - адвоката Давиденка К.В.

відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області циві- льну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо пред- мета спору на стороні позивача - ОСОБА_4 ,

про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 в особі свого представника звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив виз- начити йому додатковий строк в три місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті його матері ОСОБА_6 . В обґрунтування своїх позовних вимог посилав- ся на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_6 , яка за життя, а саме 01.04.2020 р., склала заповіт, яким заповіла йому та його сестрам по 1/5 частині житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . Про існування вказаного заповіту він дізнався випадково від своєї сестри ОСОБА_4 , коли вона звернулася до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав. 04.02.2021 р. звернувшись до нотаріуса із заявою про прий- няття спадщини, він отримав відмову з причини втрати ним шестимісячного строку для прийняття спадщини. Про існування вищевказаного заповіту він дізнався від своєї сестри ОСОБА_4 яка йо- му одразу сказала про його зміст. Остання звернулася до нотаріуса після спливу шестимісячного строку, оскільки вона була зареєстрована разом із спадкодавцем, а отже про заповіт він дізнався після спливу шестимісячного строку. Вважає причину пропуску ним строку на прийняття спадщи- ни поважною, просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, що залишилась після смерті матері.

В судовому засіданні представника позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та по- яснив, що позивач не був обізнаний про існування заповіту та дізнався про такий від сестри ОСОБА_7 за день-два до того, як нотаріус йому надав лист-відмову щодо прийняття спадщини. Крім цього, позивач проживає на території іншого району, з сестрами (відповідачами у справі) не спіл- кувався та не міг дізнатися про заповіт.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволення та пояснила, що вже тривалий час існують конфлікти з позивачем, який є її рід- ним братом, причина конфлікту полягає в тому, що останній відмовлявся доглядати за матір`ю. Він торгував рибою і часто проїздив повз будинок матері, але жодного разу не заходив та не спіл- кувався з нею. Про заповіт їй стало відомо у грудні 2020 року, про що вона повідомила сестру ОСОБА_8 про його існування .

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність, просили відмовити у задоволення позовних вимог (а.с.39, 41).

Третя особа ОСОБА_4 у судовому засідання позовні вимоги визнала та пояснила, про наявні- сть заповіту дізналася від сестри ОСОБА_3 , а лише потім вона повідомила позивачу про запо- віт.

Заслухавши пояснення та доводи представника позивача, відповідача ОСОБА_2 та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

З копії паспорту НОМЕР_1 та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.4, 6) слідує, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Нерушай Татарбунарського району Одеського області, йо- го батьками зазначені ОСОБА_9 та ОСОБА_6

01.04.2020 р. ОСОБА_6 склала заповіт, відповідно до якого будинок, що належав їй на праві приватної власності, розташований по АДРЕСА_1 , заповіла в рівних частках своїм дітям: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.8).

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.7) підтверджується, що ОСОБА_6 по- мерла ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_2.

Як видно з листа № 07/01-16 від 04.02.2021 р. приватного нотаріуса Татарбунарського районно- го нотаріального округу Монастирліу О.П. (а.с.9), ОСОБА_5 відмовлено у прийнятті заяви та від- критті спадкової справи у зв`язку з втратою ним 6-місячного строку для прийняття спадщини та не наданням доказів сумісного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до довідки Нерушайської сільської ради (а.с10), згідно погосподарської книги № 8 за 2015-2020 р.р., особовий рахунок НОМЕР_4 , ОСОБА_6 на момент смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно являлася головою домогосподарства по АДРЕСА_1 .

В силу ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується по- мерлою (ч.3 ст.46 цього Кодексу).

Отже, після смерті ОСОБА_6 спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За змістом ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійсню- ється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належа- ли спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується по- мерлою (ч.3 ст.46 цього Кодексу).

Як передбачено ст.ст.1221, 1222 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце про- живання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народ- жені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її при- йняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Оскільки позивач був визначений спадкодавцем у заповіті, то він має право на спадкування піс- ля своєї матері.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спа дщину або не прийняти її.

У відповідності до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк ші- сть місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, після відкриття спадщини, що мало місце 17.06.2020 р., протягом шести місяців позивач мав звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом.

За змістом ст.ст.1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної конто- ри заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В силу ст.1272 ЦК України, у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України (шість місяців з часу відкриття спадщини), не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийня- ття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для по- дання ним заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи те, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропу- щення строку для прийняття спадщини, їх поважність визначатися у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, позивачем та його представником не надано доказів, які б свідчили про об`єктивність, непереборність, істотні труднощі для прийняття спадщи- ни в передбачений законом строк, чим не виконані вимоги ст.12 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилаєть- ся як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, по- даним відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює на явність або відсутність обставин /фактів/, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників спра- ви, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтвердже- ні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, не знання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийня- ття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спа дщини, несприятливі погодні умови (роз`яснення, викладені у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13 «Про су- дову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.24 своєї постанови від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ про визначення додатково- го строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спад щини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Але позивачем не надано доказів поважності пропуску строку для прийняття спадщини. Пози- вач у встановленому законом порядку не звертався до нотаріуса за місцем відкриття спадщини з заявою про її прийняття, спадкова справа після смерті не заводилась, у зв`язку з чим суд приходи- ть до висновку про відсутність поважних причин пропуску позивачем строку після відкриття спад- щини, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216-1218, 1223, 1233, 1268-1270, 1272 ЦК України, ст.ст.76-81, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у позові ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо пред- мета спору на стороні позивача - ОСОБА_4 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про голошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили пі- сля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частину рішення оголошено 23.07.2021 р., а повний текст рішенням ви готовлено 02.08.2021 р

Суддя Тимошенко