Справа № 737/242/20
Проваждення № 2/737/98/21
УХВАЛА

16 березня 2021 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Рубаненко Н. Ю., за участі секретаря Москалець Н.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву позивача про відвід головуючому судді Куликівського районного суду Чернігівської області в цивільній справі №737/242/20 за позовом ОСОБА_1 до Куликівської селищної ради, ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Баглай Андрій Іванович про скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень житлового будинку, визнання недійсним свідоцтва про право власності, державного акту та договору дарування

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2021 року позивач ОСОБА_1 подала заяву про відвід судді у вищевказаній справі.

Заява мотивована тим, що суддя Рубаненко Н.Ю. не може брати участі у розгляді справи і підлягає відводу, оскільки є обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді. Такою обставиною позивач вважає винесення судом 07.10.2020 року ухвали про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Куликівської селищної ради, ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Баглай Андрій Іванович про скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень житлового будинку, визнання недійсним свідоцтва про право власності, державного акту та договору дарування. Дана ухвала була скасована 16.02.2021 року Чернігівським апеляційним судом, а справу направлено на продовження розгляду, тому позивач вважає, що дії головуючого судді у даній справі є незаконними, неповними та упередженими.

Представник відповідача заперечував проти даної заяви та вважав, що підстави для відводу відсутні.

Статтею 40 ЦПК України визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Питання про відвід вирішується невідкладно

Вивчивши подану заяву про відвід, суд приходить до наступного висновку.

Виходячи з положень частини другої ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Таким чином, стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади" визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

У справі «Пуллар проти Великобританії» Європейський суд з прав людини зазначив, що судова практика передбачає два критерії для встановлення безсторонності суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції. По-перше, потрібно встановити, що суд був суб`єктивно безсторонній, тобто жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість. Особиста безсторонність презюмується доти, доки не буде доведено інше. По-друге, суд повинен бути об`єктивно безсторонній, тобто передбачається існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього".

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі Мироненко і Мартиненко проти України ).

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Між тим, дослідивши підстави для відводу головуючого судді, заявлені позивачем, суд вбачає, що останні не знайшли свого належного підтвердження, оскільки самі по собі рішення ухвалені суддею Рубаненко Н.Ю. не можуть бути підставою для відводу, навіть, якщо сторони не згодні з ними.

З огляду на викладене та враховуючи зазначені підстави відводу у поданій заяві, суд приходить до висновку, що заява позивача ОСОБА_1 про відвід судді Рубаненко Н.Ю. в даній справі є необґрунтованою та безпідставною, оскільки не містить визначених процесуальним законодавством підстав для відводу судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36-40 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Куликівського районного суду Чернігівської області Рубаненко Наталії Юріївни у цивільній справі №737/242/20 за позовом ОСОБА_1 до Куликівської селищної ради, ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Баглай Андрій Іванович про скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень житлового будинку, визнання недійсним свідоцтва про право власності, державного акту та договору дарування відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Ю. Рубаненко