Справа № 487/4867/21
Провадження № 2/487/2327/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2021 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Нікітіна Д.Г., при секретарі - Оцабера М.С., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа - Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Добринової Лариси Анатоліївни про визнання договору дарування недійсним.

Позивачем разом з позовною заявою було подано заяву про забезпечення позову, в якій просила: накласти .

Вивчивши матеріали справи, заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Згідно вимог ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Види забезпечення визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Як убачається з роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить визнати недійсним договір дарування від 21.12.2020 року укладений між ОСОБА_1 , з однієї сторони та ОСОБА_2 , з другої сторони, посвідчений 21.12.2020 року ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, який зареєстрований в реєстрі за №522. Припинити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , дата державної реєстрації права власності - 21.12.2020 року, номер запису про право власності 39826532.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо договору дарування від 21.12.2020 року укладений між ОСОБА_1 , з однієї сторони та ОСОБА_2 , з другої сторони, посвідчений 21.12.2020 року ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, який зареєстрований в реєстрі за №522.

Викладені обставини, враховуючи положення ст.151 ЦПК України, є достатніми для обґрунтованого припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі його задоволення.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, у тому числі, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Дослідивши матеріали позовної заяви, враховуючи предмет позову та наявність обставин, які дають підстави вважати, що невжиття заходів із забезпечення позовних вимог по даній цивільній справі може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає необхідним для забезпечення позовних вимог накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , до вирішення спору по суті, оскільки даний спосіб забезпечення позову відповідає заявленим вимогам, є необхідним і достатнім для забезпечення виконання можливого судового рішення.

Керуючись статтями 150,153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Добринової Лариси Анатоліївни про визнання договору дарування недійсним задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Копію ухвали для негайного виконання направити до Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, а сторонам - до відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 156 ЦПК України, за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Строк пред`явлення ухвали до виконання - три роки.

Суддя Д.Г. Нікітін