МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа №182/2725/19
Пр. №6/521/519/21
УХВАЛА
23 липня 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Сегеди О.М.,
при секретарі Ткач А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольчорметавтоматика»про розстрочку виконання постанови суду по цивільній праві за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольчорметавтоматика» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних на суму боргу,
В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольчорметавтоматика» (далі ТОВ «Нікопольчорметавтоматика») до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних на суму боргу.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2020 року позовні вимоги ТОВ «Нікопольчорметавтоматика» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних на суму боргу було задоволено частково (т. 1 а.с. 193-198).

Постановою Одеського апеляційного суду від 07 червня 2021 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення (т. 1 а.с. 241-246).

19 липня 2021 року до суду надійшла заява від представника ТОВ «Нікопольчорметавтоматика»про розстрочку виконання постанови суду, в обґрунтування якої останній зазначив, що постановою Одеського апеляційного суду від 07 червня 2021 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ТОВ «Нікопольчорметавтоматика» на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в сумі 2881,50 грн.

Вказував, що постановою Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Дніпро від 08 липня 2021 року було відкрито виконавче провадження ВП № 66030862 про стягнення з ТОВ «Нікопольчорметавтоматика» боргу в сумі 2881,50 грн., а також виконавчого збору в сумі 288,15 грн. та мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 212,00 грн.

Заявник стверджував, що сплатити зазначену суму одразу в повному обсязі не має можливості, оскільки за 2020-2021 роки у товариства відсутні доходи у зв`язку з введенням в країні карантину і відсутністю господарської діяльності, на підтвердження чого надав податкові декларації платника єдиного податку третьої групи.

Посилаючись на викладені обставини, просив суд розстрочити ТОВ «Нікопольчорметавтоматика» виконання постанови Одеського апеляційного суду від 07 червня 2021 рокустроком на один рік, а саме до 08 липня 2022 року, встановивши виплату рівними частинами по 240,12 грн. кожного місяця (т. 2 а.с. 2-5).

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце слухання справи повідомлялися судом відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву ТОВ «Нікопольчорметавтоматика» про розстрочку виконання постанови суду, суд вважає, що подана заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Судом встановлено, що в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ТОВ «Нікопольчорметавтоматика» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних на суму боргу (справа №182/2725/19).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2020 року позовні вимоги ТОВ «Нікопольчорметавтоматика» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних на суму боргу було задоволено частково (т. 1 а.с. 193-198).

Постановою Одеського апеляційного суду від 07 червня 2021 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «Нікопольчорметавтоматика» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних на суму боргу відмовлено, та стягнуто з ТОВ «Нікопольчорметавтоматика» на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в сумі 2881,50 грн. (т. 1 а.с. 241-246).

Вказана постанова набрала законної сили.

Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Аналогічні положення закріплені у ч. 1 ст. 33 України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Обов`язковість виконання судових рішень закріплена також конвенцією «Про захист прав та свобод людини», яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав та свобод людини і основоположних свобод» від 17 липня 1997 року. Отже, її положення є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили повинно бути виконано, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не приймаються. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської конвенції з прав людини. Судове рішення підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Як роз`яснено у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року за №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду, встановлення або зміну способу й порядку виконання суду, потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність іншого майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, іншій надзвичайні події тощо).

З аналізу наведених норм слідує, що відстрочення або розстрочення виконання судового рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про відстрочення або розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Суд критично відноситься до доводів заявника стосовно того, що виконання постанови Одеського апеляційного суду від 07 червня 2021 року, шляхом сплати на користь ОСОБА_1 понесених останнім судових витрат у розмірі 2881,50 грн., може призвести до ускладнення майнового стану товариства, оскільки, за думкою суду, сума, що підлягає стягненню не є значною.

При цьому, суд також враховує інтереси стягувача.

Отже, приймаючи до уваги зазначене, а також конституційний принцип рівності сторін перед законом і судом, суд вважає, що наведені заявником обставини в розумінні ст. 435 ЦПК України не є такими, що істотно ускладнюють виконання постанови Одеського апеляційного суду від 07 червня 2021 рокуабо роблять її виконання неможливим, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ТОВ «Нікопольчорметавтоматика» про розстрочку виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 258-261, 353, 435 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольчорметавтоматика»про розстрочку виконання постанови суду по цивільній праві за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольчорметавтоматика» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних на суму боргу залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: О.М. Сегеда