Категорія:39 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 березня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Шевчук Л.Я., розглянувши клопотання відповідачки ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2019 року в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 листопада 2019 року позов у цій справі задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 в користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту та простроченим тілом кредиту в розмірі 4332,74 грн за кредитним договором від 05 серпня 2010 року. У задоволенні решти позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь АТ КБ «ПриватБанк» витрати зі сплати судового збору в розмірі 676 грн 14 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яка не оплачена судовим збором у розмірі, встановленому законом. Разом із апеляційною скаргою відповідачкою подано письмове клопотання про звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, посилаючись на важке матеріальне становище.

У задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій статті 136 ЦПК України, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч. 2 цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, закон визначає вичерпні підстави звільнення від сплати судового збору.

З аналізу вказаних норм закону вбачається, що доводи про скрутне матеріальне становище та відсутність можливості сплати коштів самі по собі не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки заявник має не лише навести обставини, які свідчать про його скрутне матеріальне становище, але й подати до суду відповідні докази.

Зі змісту клопотання про звільнення від сплати судового збору вбачається, що на підтвердження свого майнового стану ОСОБА_1 не надала достатніх, належних та допустимих доказів, які б безспірно свідчили про її скрутне матеріальне становище та були переконливою підставою для звільнення її від сплати судового збору.

Так, звертаючись із цим клопотанням до суду, відповідачка на підстверження свого майнового стану надала індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (свого чоловіка) з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період з 2010 по 2020 рік, однак, такі відомості, на думку суду, не є доказом незадовільного майнового стану відповідачки.

Окрім того, незадовільний матеріальний стан залежить і від відсутності у особи нерухомості, депозитів, акцій, активів у фінансових установах, документів про відсутність доходів членів сім"ї, тощо.

Такі докази на підтвердження свого майнового стану відповіцдачем ОСОБА_1 суду не подано.

Крім того, апеляційний суд враховує те, що передбачена статтею 8 Закону України «Про судовий збір» можливість звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком і застосовується, як правило, у виключних випадках.

У статті 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, що при вирішенні судами питань про судові витрати має бути забезпечений баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами щодо можливості звернення до суду та оскарження рішення суду, з другого, клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки, лише з поданих відповідачкою відомостей неможливо встановити майновий стан ОСОБА_1 , а тому їх недостатньо для підтвердження майнового стану відповідачки та відсутності на момент подачі апеляційної скарги у неї можливості сплатити судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 136 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2019 року в цій справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя