Справа № 694/967/21 Провадження №2-о/694/16/21
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

02.07.2021 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа орган опіки та піклування Шевченківської сільської ради Звенигородського району (пров. Пирогова 2, с. Шевченкове Звенигородський район, Черкаська область) про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна,-

в с т а н о в и л а:

До Звенигородського районного суду Черкаської області надійшла заява ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна.

Під час вирішення питання щодо можливості відкриття провадження за заявою встановлено, що вона подана до суду без додержання вимог чинного ЦПК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст.175ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

В порушення зазначених вимог заявником не зазначено номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти заінтересованої особи, повних її даних, а саме ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України.

Крім того, відповідно до ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються до суду в оригіналі або в належним чином завіреній копії, учасник справи, який подає документи в копіях повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Таким чином, копії будь-яких документів мають засвідчувати їх дійсність, оскільки мають бути виготовлені виключно з оригіналів цих документів.

Вказуючи на належність засвідчення копії суд зазначає, що ксерокопія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено, з відміткою про засвідчення копії документа, особою, яка його посвідчує, яка складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису, та печатки.

В порушення даної норми заявником надано до суду ксерокопії документів, які належним чином не завірені, а саме до заяви додані документи, які завірені частково адвокатом Замковенком В.М. Проте до заяви не додано документів, які підтверджують повноваження адвоката Замковенка В.М. у даній справі.

Заява про визнання особи недієздатною повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у ст.175 ЦПК України, так і спеціальним, які містяться у ст. 297 ЦПК України.

Згідно ч.3 ст.297 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Предметом доказування в даній категорії справ є: наявність хронічного, стійкого психічного розладу; факти, що підтверджують, що громадянин не може розуміти значення своїх дій та керувати ними; причинний зв`язок між психічним розладом і тим, що громадянин не здатний усвідомлювати значення своїх дій керувати ними; досягнення встановленого законом віку громадянином, відносно якого ставиться питання про визначення його недієздатним; інші обставини; висновок судово-психіатричної експертизи; довідки з медичної установи; довідки про постановку на облік у психіатричній установі; виписка з історії хвороби.

Усі доводи і докази щодо предмету доказування мають бути чітко і детально викладені заявником у поданій заяві.

В порушення зазначених вимог процесуального закону, заявник в обґрунтування своїх вимог не зазначив та не надав суду докази, що свідчать про наявність у ОСОБА_2 психічних захворювань, які діагностовано лікарями та існують станом на дату звернення до суду з даною заявою.

У заяві також не вказано, чи перебуває ОСОБА_2 на обліку у психіатра та в якому медичному закладі, на час звернення заявника з дійсною заявою до суду та чи були звернення до лікаря психіатра, що є необхідним для призначення судової психіатричної експертизи та витребування медичної карти за місцем перебування на обліку у психіатра.

Суд лише за наявністю таких доказів та достатніх даних про розлад психічного здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу і відсутність зазначених даних позбавить суд в подальшому вирішити питання щодо призначення судово-психіатричної експертизи - одної з найважливіших процесуальних дій, яка має бути проведена в ході підготовки до судового розгляду справ про визнання фізичної особи недієздатною.

Призначення такої експертизи тільки на підставі заяви про визнання особи недієздатною без достатньо обґрунтованих припущень про наявність у ОСОБА_2 душевної хвороби станом на день розгляду заяви, буде порушенням прав, гарантованих їй ч. 2 ст. 28 та ч.1 ст. 64 Конституції України.

Відповідно до ст. 41 ЦК України, правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно ч.1ст. 299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування.

Проте, заявником у вступній частині заяви не введено до кола учасників справи особу, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров`я. В частині заяви, де вказуються учасники справи, заявником не зазначено особу, щодо якої розглядається справа, а також не долучено доказів стану здоров`я цієї особи для вирішення судом питання щодо можливості її виклику до суду.

Відповідно до ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи(у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає, їй піклувальника чи опікуна.

Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Однак, в доданих до заяви матеріалах немає відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки встановлення опіки можливе лише за відповідним поданням (ч. 1 ст. 60 ЦК України).

Крім того, КЦС ВС зазначив, що згідно зі ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Суди зазначених вимог закону не врахували із за відсутності подання органу опіки та піклування призначили опікуном особи її сестру (постанова від 7 жовтня 2020 року усправі № 195/1605/16-ц(провадження № 61-9500св20).

Також, заява ОСОБА_1 в порушення вимог ЦПК України, не містить викладу обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги; не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини; не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; не містить відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; не містить підтвердження заявника про те, що ним не подано іншого заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, суд протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2 ст.185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного, суддя приходить до висновку про необхідність залишення заяви ОСОБА_1 , без руху до усунення вищевказаних недоліків заяви.

Керуючись ст.ст. 185, 297 ЦПК України,суддя,-

ухвалила:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа орган опіки та піклування Шевченківської сільської ради Звенигородського району (пров. Пирогова 2, с. Шевченкове Звенигородський район, Черкаська область) про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна - залишити без руху.

Надати заявниці строк для усунення недоліків заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Попередити заявника про наслідки недотримання ухвали про залишення заяви без руху, передбачені ч.3ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усуне недоліків заяви у строк встановлених судом, заява буде вважатися неподаною і буде повернута заявнику. Водночас, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для повернення заяви.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.І. Сакун