ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 603/648/13Головуючий у 1-й інстанції Галіян І.М.
Провадження № 22-ц/817/305/21 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №603/648/13 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Андрусенко Ігор Ярославович на ухвалу Монастириського районного суду Тернопільської області від 22 грудня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Монастириського районного суду від 17 вересня 2013 року у справі за позовом Публічного Акціонерного товариства Комерційний Банк Приват Банк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2013 року ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором .

Заочним рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 17 вересня 2013 року позов Публічного Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто із ОСОБА_2 22166 ( двадцять дві тисячі сто шістдесят шість) грн. 20 коп., з яких: 4220,00 грн. - заборгованість за кредитом; 12946,20 заборгованість про процентам за користування кредитом; 5000 грн.- пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань по договору.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк судовий збір в розмірі 413 грн. 12 коп.

25 вересня 2020 р. ОСОБА_1 , який є спадкоємцем відповідача ОСОБА_2 , подав до суду заяву, про перегляд заочного рішення від 17 вересня 2013 року .

В обгрунтування вимог посилався на те, що відповідача ОСОБА_2 не було повідомлено належним чином про розгляд справи. Оскільки ОСОБА_2 не знав про розгляд даної справи, не міг з`явитись у судове засідання та надати заперечення на позовну заяву. Крім того, вказує на те, що заочне рішення суду ОСОБА_2 не отримував. Зазначає, що він дізнався про існування вказаного заочного рішення в Державній нотаріальній конторі, коли виявив бажання отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті свого батька ОСОБА_2 . ОСОБА_1 просив суд :

- залучити його до участі у справі №603/648/13-ц, як правонаступника відповідача ОСОБА_2 на стадії подання заяви про перегляд заочного рішення Монастириського районного суду від 17.09.2013 р.;

- поновити строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення Монастириського районного суду від 17.09.2013 р. у справі №603/648/13-ц;

- переглянути заочне рішення Монастириського районного суду від 17.09.2013 року в справі №603/648/13-ц, скасувати це рішення і призначити справу до розгляду.

Ухвалою Монастириського районного суду від 10.11.2020 року заяву ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_3 про залучення ОСОБА_1 до участі у справі задоволено. Залучено ОСОБА_1 до участі у справі №603/648/13-ц за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, як правонаступника відповідача ОСОБА_2 на стадії подання заяви про перегляд заочного рішення Монастириського районного суду від 17.09.2013 року.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 22 грудня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у поновленні строку для подання заяви про перегляд заочного рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 17 вересня 2013 року .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Андрусенко І.Я., просить скасувати ухвалу Монастириського районного суду Тернопільської області від 22 грудня 2020 року, поновити строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення Монастириського районного суду від 17 вересня 2013 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник зазначає, що ОСОБА_2 не знав про розгляд даної справи, тому не міг з`явитись в судове засідання та надати заперечення на позовну заяву. Копія заочного рішення суду не направлялась за місцем проживання ОСОБА_2 та в матеріалах справи відсутня повістка про виклик на попереднє судове засідання 30.07.2013 року та на наступні судові засідання із повідомленням про вручення відповідачу. У зв`язку із тим, що відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи, він був позбавлений можливості подати свої письмові заперечення на позовну заяву. Також матеріали справи не містять доказів вручення ОСОБА_2 рішення, яке переглядається.

Крім того, стверджує, що вказане заочне рішення суду він, як і його батько не отримував. Про існування боргу дізнався в Державній нотаріальній конторі, коли виявив бажання отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті свого батька ОСОБА_2 , після чого почитав зміст даного рішення на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

Копію вказаного заочного рішення, він не міг отримати до моменту залучення його процесуальним правонаступником, оскільки не був стороною провадження. Матеріали спадкової справи не містять доказів письмового повідомлення його нотаріусом про наявність боргу саме у 2018 році.

Відзив на апеляційну скаргу від АТ КБ ПриватБанк до суду апеляційної інстанції не поступав.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про відмову у поновленні процесуального строку розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у поновленні строку для подання заяви про перегляд заочного рішення Монастириського районного суду від 17 вересня 2013 року та залишаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що відсутні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, оскільки ще у листопаді 2018 року ОСОБА_1 нотаріусом було повідомлено про наявність боргу спадкодавця перед АТ КБ ПриватБанк, при цьому заяву про перегляд заочного рішення було подано до суду лише у вересні 2020 року, поважних причин пропуску строку, встановленого законом, судом встановлено не було.

Проте, з наведеними висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

17.09.2013 р. Монастириським районним судом Тернопільської області ухвалено заочне рішення, яким позовом Публічного Акціонертного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 (спадкодавця) про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто із ОСОБА_2 22166 грн. 20 коп: із них: 4220 грн. заборгованість за кредитом; 12946, 20 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 5000 грн пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань по договору. Також судовий збір в розмірі 413 грн 12 коп.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 .

06.04.2018 р. нотаріальною конторою було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_2 , спадкоємцем за законом першої черги, та процесуальним правонаступником якого є ОСОБА_1 ( заявник).

З інформації, наданої нотаріальною конторою вбачається, що ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом 06.04.2018 р.

06.04.2018 р. за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом, та заявами двох дітей померлого, які відмовились від прийняття спадщини було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_2

30.05.2018 р. на адресу нотаріальної контори надійшла претензія АТ КБ «Приват Банк» про включення до спадкової маси спадкодавця його боргів за кредитним договором.

У листопаді 2018 р., ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з наміром отримати свідоцтво про право на спадщину, нотаріусом йому було повідомлено про наявну у матеріалах спадкової справи претензію кредитора. Ознайомившись з матеріалами спадкової справи ОСОБА_1 не забажав отримувати свідоцтво про право на спадщину. З листопада 2018 року ОСОБА_1 до нотаріальної контори не звертався.

Отже, суд першої інстанції відмовляючи у поновленні строку для подання заяви про перегляд заочного рішення виходив з того, що про наявність боргу спадкодавця перед АТ КБ «Приват Банк» заявник дізнався, ще у листопаді 2018 року та мав можливість подати заяву про перегляд заочного рішення суду ще у листопаді 2018 року.

Згідно з чачстиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України ( далі ЦПК України) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Згідно з ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 у встановленому порядку не було вручено копії повного заочного рішення суду

З урахуванням положень ст. 284 ЦПК України, для осіб які не отримали копію повного заочного рішення в день його складення, передбачено право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду за умови, що така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення копії повного заочного рішення суду.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не отримував копію заочного рішення суду від 17 вересня 2013 року, спадкоємець ОСОБА_1 із заявою про поновлення строку про перегляд заочного рішення звернувся 25.09.2020 року та був залучений до участі у справі ухвалою суду 11 листопада 2020 року.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України - суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як слідує із змісту статті 127 ЦПК України, в ній не визначено конкретного переліку причин, що відносяться до поважних, і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Однак необхідно, керуючись верховенством права та основними засадами судочинства, надавати оцінку наведеним особою, яка подає заяву, обставинам на предмет поважності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Судові процедури повинні бути справедливими (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), так як особа безпідставно не може бути позбавлена конституційного права на захист своїх прав.

Вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до повноважень суду, який вирішує це питання і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти чи є обставини, на які посилається заявник як такі, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку та, оцінивши і встановивши всі обставини пропуску строку, надати мотиви свого рішення у відповідності до доводів щодо поновлення строку.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободу від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до положення ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У справі "Церква села Сосулівка проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції закріплює "право на суд", в якому право на доступ до суду - право порушити провадження у судах щодо прав та обов`язків цивільного характеру - становить тільки один з його аспектів (див. "Голдер проти Об`єднаного Королівства", рішення від 21 лютого 1975 року, Серія A, № 18, ст. 18, п. 36). Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (див. "Беллет проти Франції", рішення від 4 грудня 1995 року, Серія A, N 333-Б, ст. 42, п. 36).

Подаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказував, що не міг отримати копії оскаржуваного заочного рішення до моменту залучення його процесуальним правонаступником, оскільки не був стороною провадження та матеріали справи не містять доказів письмового повідомлення його нотаріусом про наявність боргу у 2018 році, а копію рішення отримав лише в жовтні 2020 року. Окрім того, матеріали справи не містять даних про вручення копії повного заочного рішення суду відповідачу ОСОБА_2 .

Однак, судом першої інстанції цим доводам не було належним чином надано правової оцінки.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції про розгляді клопотання про поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення, не було належних та допустимих доказів, які б давали підстави прийти до висновку про отримання відповідачем копії заочного рішення, що призвело до передчасного висновку про відмову у поновленні такого строку з підстав його пропуску.

Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню як така, що постановлена з недотриманням норм процесуального права, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 389 апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Монастириського районного суду Тернопільської області від 22 грудня 2020 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Постанова складена 22 березня 2021 року.

Головуюча Дикун С.І.

Судді: Парандюк Т.С.

Храпак Н.М.