Провадження №2/359/879/2021
Справа №359/7351/20
РІШЕННЯ

Іменем України

21 липня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради Київської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

В вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_2 , якому належав житловий будинок АДРЕСА_1 . На випадок своєї смерті ОСОБА_2 склав заповіт, яким все своє майно заповів ОСОБА_1 . Вона у встановленому порядку прийняла спадщину, що відкрилась після смерті діда та набула право власності на спадкове майно.Незважаючи на це, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, вказавши на те, що ОСОБА_1 не було надано документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказаний житловий будинок. Тому ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.18-19).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області, занесеною до протоколу судового засідання, від 19 жовтня 2020 року витребувано з Бориспільської районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної щодо майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.21,24).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2021 року витребувано з Київського обласного державного нотаріального архіву копію спадкової справи, заведеної щодо майна майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.32-33).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області, занесеною до протоколу судового засідання, від 26 січня 2021 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 про виклик та допит свідків (а.с.34-35).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області, занесеною до протоколу судового засідання, від 26 січня 2021 року до участі в розгляді цивільної справи в порядку процесуального правонаступництва замість Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області було залучено Бориспільську міську раду Київської області (а.с.34-35).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.46).

ІІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Представник позивача ОСОБА_3 підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити.

Представник Бориспільської міської ради Київської області направив до суду заяву, в якій вказав, що просить вирішити спір за наявними матеріалами справи, проводити розгляд справи за відсутності представника міської ради, а також не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с.47).

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що ОСОБА_2 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Вказана обставина підтверджується довідкою-випискою з погосподарської книги №2 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, згідно з копією свідоцтва про смерть, виданого на його ім`я (а.с.8).

На випадок своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений Гончаренко В.М., секретарем виконавчого комітету Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за №50 (а.с.7). Згідно з яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, заповів ОСОБА_1 .

Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються розділом VII «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року.

V. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

За правилом, визначеним п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, норми ЦК України застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Згідно зі ст.534 ЦК УРСР 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнавалась належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.549 цього ж Кодексу визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України та ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з положенням ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на нерухоме майно регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56.

Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація споруд, призначених для виконання спеціальних технічних функцій. Проте виникнення права власності на споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №62176118 від 23 жовтня 2020 року встановлено, що спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилась. Дана обставина додатково підтверджується довідкою, виданою Київським обласним державним нотаріальним архівом, згідно з якою спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась та не видавалась в період з 05 травня 1995 року по 1999 рік (а.с.26,39).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 показали, що ОСОБА_1 разом з своїм дідом ОСОБА_2 постійно проживала в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 позивач продовжила проживати у вказаному будинку та проживає на даний час разом з своєю сім`єю.

Дана обставина вказує на те, що позивач вчасно вступила в управління та володіння спадковим майном та у встановленому порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Тому ОСОБА_1 вважається такою, що набула право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Незважаючи на це, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудим у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Про що отримала лист приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Спірідонової А.Ю. №88/01-16 від 07 грудня 2020 року з роз`ясненням права на звернення до суду за захистом своїх спадкових прав (а.с.29).

Враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , проте оформити своє право на спадщину не може у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів.

Тому суд, вважає, що з метою захисту та відновлення спадкових прав позивача за допустиме визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.534, ст.548, ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 року, ч3 ч.2 ст.331, ч.1 ст.392 ЦК України, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення суду - 27 липня 2021 року.

Суддя: В.В. Журавський