ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 654/3734/20 Головуючий в І інстанції: Сіянко В.М.
Номер провадження: №22-ц/819/1173/21 Доповідач: Майданік В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.

секретар Зварич С.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 14 квітня 2021 року, у складі судді Сіянка В.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

29 жовтня 2020 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000,00 грн щомісячно, починаючи з листопада 2020 року і до повноліття дитини. До початку розгляду справи по суті позивачка доповнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на свою користь також аліменти на утримання вказаного сина ОСОБА_3 , який вже досяг повноліття та продовжує навчання, у розмірі 3000,00 грн щомісячно до закінчення навчання.

Позов обґрунтований наступним.

Вона (тобто позивачка) та відповідач ОСОБА_1 перебували у шлюбі з 2001 року. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з тим, що відповідач не проживав з нею протягом останніх 8 років, шлюб між ними розірвано рішенням суду від 06.08.2019 року.

Наразі син, який навчається на денній формі навчання у Херсонському професійному суднобудівному ліцеї, проживає з нею. Батько дитини є здоровою та працездатною особою, може сплачувати аліменти у розмірі 3000грн, оскільки працює далекобійником за кордоном (у Польщі) та має достатню заробітну плату.

Вона ж (позивачка) є безробітною та не може забезпечити потреби сина в харчуванні, додаткових витратах й дозвіллі, оскільки допомагає їх старшій дочці ОСОБА_4 , яка є студенткою денної форми навчання.

Вона намагалася врегулювати питання щодо надання допомоги сину, але у відповідь від відповідача отримала знущання та погрози.

Оскаржуваним рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 14 квітня 2021 рокупозов було задоволено частково. Суд вирішив:

--- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

--- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 16 січня 2021 року і до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років за умови продовження ним навчання;

--- допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць;

--- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень;

--- в іншій частині позову відмовити.

На вказане рішення відповідачемподана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про зміну рішення, а саме про зменшення розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, з 2000,00грн до 700,00грн щомісячно, до досягнення 23 років за умови продовження ним навчання. При цьому він послався а неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема, зазначив, що судом не було враховано положень ст.ст.182, 198-200 СК України, зокрема, того, що стан здоров`я сина є нормальний, на даний час через пандемію та карантинні обмеження він (тобто відповідач) вже 3 місяці не працює й доходів не має.

Також вказав, що поза увагою суду залишилось і те, що він не має власного житла і проживає в орендованій квартирі, що зумовлює додаткові витрати, а також те, що він щомісячно сплачує позивачці аліменти на двох дітей близько 2500,00грн (копії квитанцій додаються).

Також зазначив, що суд не врахував і того, що він брав активну участь у отриманні їхньою дочкою вищої освіти та диплому "бакалавра", фінансував власне навчання, проживання та оплачував супутні витрати, те ж саме він намагається робити і для сина.

Також вказав, що судом не було враховано того, що після розлучення він залишив позивачці оригінали документів на свій земельний пай, що переданий в оренду, і з того часу вона щороку отримує орендну плату та використовує її в інтересах дітей, зокрема у 2020 році отримала авансом орендну плату за 2021 рік у розмірі 13000,00грн та за 2022 рік у розмірі 13700,00грн.

Також зазначив, що поза увагою суду залишилось і те, що у провадженні Голопристанського районного суду Херсонської області перебуває інша цивільна справа № 654/3735/20 за позовом позивачки ОСОБА_2 до нього ( ОСОБА_1 ) про стягнення аліментів на утримання дочки.

Також вказав, що суд не врахував і того, що він не відмовляється від сплати аліментів на утримання дочки, вони постійно спілкуються, зустрічаються, по мірі можливості він надає сину необхідні кошти на придбання речей та додаткових витрат, намагається брати активну участь у його житті та дозвіллі. З огляду на вищезазначене вказав, що він має можливість виплачувати позивачці аліменти на утримання сина у розмірі 700,00грн щомісячно.

Отже, рішення суду оскаржується лише в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання, і не оскаржується в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та в частині стягнення з відповідача на користь позивачки понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається таке.

Відповідно до Свідоцтва про одруження НОМЕР_1 від 09.11.2001 року сторони перебували у шлюбі з 09.11.2001 року (а.с.8).

Згідно Свідоцтву про народження НОМЕР_2 від 20.01.2003 року від вказаного шлюбу народився син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 06.08.2019 року у цивільній справі № 654/2377/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу позов було задоволено і шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу за ОСОБА_2 залишено прізвище " ОСОБА_5 " (а.с.9).

Відповідно до довідки в.о. голови Гладківської сільської ради Голопристанського району позивачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 та має на своєму утриманні двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Згідно з довідкою №143 від 07.09.2020р, виданою Державним навчальним закладом "Херсонський професійний суднобудівний ліцей", ОСОБА_3 навчається в Державному навчальному закладі "Херсонський професійний суднобудівельний ліцей" з 01.09.2020 року, термін навчання з 01.09.2020 року по 30.01.2022 року, форма навчання денна, рівень акредитації другий (а.с.34).

Законом України "Про доступ до судових рішень" встановлений порядок доступу до судових рішень з метою забезпечення відкритості діяльності судів загальної юрисдикції, прогнозованості судових рішень та сприяння однаковому застосуванню законодавства.

Відповідно до ч.5 ст.4 вказаного Закону судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону, зокрема до відомостей, які дають можливість ідентифікувати фізичну особу.

У Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднене рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 26.04.2021 року у справі № 654/3735/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Зі змісту цього рішення вбачається, що предметом позову стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка продовжує навчання, в розмірі 2000 гривень, щомісячно. За наслідками розгляду вказаної справи позов було частково задоволено. Зокрема, суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти у розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень, щомісяця, починаючи з 29.10.2020 щомісячно, і до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років або до закінчення нею навчання. Рішення набрало законної сили 01.06.2021 року.

Відповідно до ч.8 ст.83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Враховуючи вказані положення закону, відсутність заперечень іншої сторони, апеляційний суд вважає поважною причину неподання скаржником у встановлений строк докази, у зв`язку з чим ухвалив прийняти їх на стадії апеляційного перегляду справи.

Таким чином, при апеляційному розгляді до матеріалів справи були долучені додані до апеляційної скарги скріншот повідомлення ОСОБА_3 від 04.07.2020 року, копії квитанцій про грошові перекази ОСОБА_5 .

Відповідно до скріншоту повідомлення ОСОБА_3 від 04.07.2020 року остання дякує за отримання диплому.

Квитанції про грошові перекази свідчать про отримання ОСОБА_6 ) грошових переказів: 12.09.2020р на суму 4000грн, 08.10.2020р на суму 2500грн, 07.11.2020р на суму 2500грн, 11.12.2020р на суму 3000грн, 21.01.2021р на суму 2500грн, 06.02.2021р на суму 2500грн,06.03.2021р на суму 2500грн.

Задовольняючи частково позов і стягуючи з відповідача на користь позивачки, зокрема, аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2000,00 грн щомісячно, починаючи з 16 січня 2021 року і до досягнення сином 23-х років за умови продовження ним навчання, суд першої інстанції, зокрема, виходив з того, що з досягненням 15.01.2021 року повноліття син сторін ОСОБА_3 втратив правовий статус дитини (стаття 6 СК України), але не досяг 23 років, продовжує навчання, а тому потребує матеріальної допомоги, яку батько ОСОБА_1 має можливість надавати.

Однак повністю з таким висновком суду погодитися не можна.

Згідно зі ст.6 СК України дитиною визнається особа до досягнення нею повноліття.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина передбачений главою 16 СК України (статті 198-201 СК України).

Вказана глава передбачає стягнення аліментів на період навчання і не передбачає стягнення додаткових витрат.

Згідно ст.199 СК України: якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч.1); право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч.2); право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3).

Відповідно до ст.200 СК України: суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу (ч.1); при визначенні розміру аліментів суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.2).

Згідно з ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 вказаної статті зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Отже, законодавство встановлює суттєву відмінність між обов`язком батьків утримувати неповнолітню або повнолітню дитину, ця відмінність полягає у тому, що у випадку з повнолітньою дитиною віком до 23-х років, яка навчається, батьки зобов`язані утримувати їх за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

На обґрунтування свого позову в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, позивачка посилається на те, що вказаного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вона утримує самостійно, сама ж вона є безробітною та не може забезпечити потреби сина в харчуванні, додаткових витратах й дозвіллі. При цьому вона намагалася врегулювати з відповідачем питання щодо надання допомоги сину, але це результатів не дало.

При цьому судом також встановлено, що відповідач є працездатним. У судовому засіданні суду першої інстанції 02.02.2021 року представник відповідача зазначив, що ОСОБА_1 на даний час не працює та має можливість сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1300 грн. Також він просив при ухваленні рішення врахувати, що відповідач добровільно сплачував позивачці аліменти протягом періоду вересень 2020 року квітень 2021 року.

Суд першої інстанції, давши належну оцінку наявним у справі доказам, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання.

Проте, визначивши розмір аліментів на вказану дитину в розмірі 2000 грн щомісячно, суд не звернув увагу на те, що відповідач наразі не працює і що у зв`язку з пандемією та карантинними обмеженнями є труднощі у працевлаштуванні. Крім того, слід враховувати й те, що, крім батька, утримувати повнолітнього сина сторін до 23-х років за умови його навчання та за умови, що вона може надавати матеріальну допомогу, має також і мати. Тому, на думку суду апеляційної інстанції, розмір стягнутих судом аліменти в 2000,00 грн є завищеним.

Апеляційний суд вважає, що з урахуванням працездатності відповідача, того, що іншим рішенням суду з нього вже стягнуто на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти у розмірі 1000,00 грн, з урахуванням пояснень представника відповідача при розгляді справи в суді першої інстанції про можливість сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1300,00 грн щомісячно, стягнення аліментів у розмірі 1300,00 грн є законним та справедливим.

Враховуючи викладене, неправильне застосування норм матеріального права, апеляційна скарга в цій частині підлягає частковому задоволенню, судове рішення в частині стягнення аліментів на підставі п.2 ч.1 ст.374, п.п.1 і 4 ч.1 ст.376 ЦПК України необхідно змінити, зменшивши розмір стягнутих з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, з 2000,00 грн до 1300,00 грн. В решті це ж рішення слід залишити без змін.

В решті доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, не підтверджені належними доказами та є такими, що висновки суду не спростовують.

Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання на неврахування судом положень ст.ст.182, 198-200 СК України, зокрема, того, що стан здоров`я сина є нормальний, на даний час він (тобто відповідач) не працює, не має власного житла і проживає в орендованій квартирі. При цьому суд апеляційної інстанції виходить з того, що відповідач є працездатною особою, в судовому засіданні суду першої інстанції його представник позовні вимоги визнавав частково, на суму 1300,00грн, що жодним чином скаржником не заперечується.

Також, підлягають залишенню поза увагою й посилання скаржника на те, що він сплачує щомісячно позивачці аліменти на двох дітей близько 2500,00грн, що він допомагав дочці в отриманні вищої освіти, фінансував витрати, допомагає сину, намагається брати активну участь у його житті та дозвіллі, залишив позивачці документи на свою земельну ділянку, що дозволило їй отримувати орендну плату за 2020-2022рр. При цьому суд апеляційної інстанції враховує те, що вказані скаржником обставини не містять в собі підстав для зменшення розміру стягнутих на утримання сина аліментів до 700,00грн щомісячно, вони лише підтверджують сумлінне ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обов`язків. Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що сторони окрім сина мають ще неповнолітню дочку, яка також перебуває на утриманні позивачки, що у наданих відповідачем квитанціях не зазначено на утримання якої саме дитини перераховано аліменти і що відповідач не позбавлений можливості здійснити зарахування вказаних сум в рахунок погашення аліментів на стадії виконання рішення суду.

Крім того, як такі, що не містять в собі підстав для зменшення розміру стягнутих на утримання сина аліментів до 700,00грн щомісячно, підлягають відхиленню й посилання на те, що у провадженні Голопристанського районного суду Херсонської області перебуває інша цивільна справа № 654/3735/20 за позовом позивачки ОСОБА_2 до нього ( ОСОБА_1 ) про стягнення аліментів на утримання дочки.

Як вже вказувалось, у ЄДРСР оприлюднене рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 26.04.2021 року у справі № 654/3735/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. За наслідками розгляду вказаної справи позов було частково задоволено. Зокрема, суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти у розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень, щомісяця, починаючи з 29.10.2020 щомісячно, і до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років або до закінчення нею навчання. Рішення набрало законної сили 01.06.2021 року.

Отже, наявність вказаного судового рішення жодним чином не заперечує (за наявності такої можливості з боку відповідача як батька повнолітнього ОСОБА_3 , який продовжує навчання) необхідності сплати аліментів на утримання вказаного сина.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.п.1 і 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 14 квітня 2021 року змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, з 2000,00 грн до 1300,00 грн.

В решті це ж рішення залишити без змін.

Це ж рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн в апеляційному порядку не переглядалось як таке, що не оскаржувалось.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 13 липня 2021 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська