465/5719/16-ц
2-др/465/6/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої-судді Марків Ю.С.

при секретарі Галімурка О.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, -

В С ТА Н О В И В:

03.12.2021 надійшла заява представника відповідача ОСОБА_3 та третьої особи ОСОБА_4 про стягнення з позивачки у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним судових витрат, згідно якої просить ухвалити додаткове рішення у даній справі та стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 9800,00 грн.

Вказана заява мотивована тим, що 17.11.2020 року Франківським районним судом м.Львова винесено рішення у справі №465/5719/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, однак даним рішенням судом не вирішено питання про судові витрати, а саме витрати на правову допомогу. Вказує, що до винесення рішення у справі нею подано підтверджуючі документи про понесені ОСОБА_4 витрати на правову допомогу.

Разом з тим, 15.03.2021 року до суду від представника позивачки надійшли заперечення на заяву про винесення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, вважає що клопотання адвоката Прокоп Ю.Р. є необгрунтованим, просить відмовити у задоволенні заяви про стягнення з позивачки витрат на правову допомогу в розмірі 9800,00 грн.

Вищевказані заперечення мотивовані тим, що інтереси відповідача ОСОБА_3 у справі №465/5719/16 представляла адвокат Прокоп Юлія Романівна. 22 вересня 2020 року адвокат Прокоп Юлія Романівна, як представник відповідача звернулась до Франківського районного суду м. Львова із клопотанням про розгляд справи №465/5719/16 без її участі та просила в межах вказаного клопотання стягнути з позивача витрати на правничу допомогу. Вказує, що в матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги від 26 січня 2016 року та договір про надання правової допомоги від 31 січня 2017 року, який укладений між адвокатом Прокоп Юлією Романівною та відповідачем ОСОБА_3 . Положення вказаних договорів є аналогічними. Пункт 5 договорів стосується виплати гонорару та компенсації додаткових витрат адвоката, однак у вказаних договорах відсутні положення, які визначають порядок розрахунків між сторонами, розмір гонорару адвоката, вартість підготовки процесуальних документів чи вартість години роботи адвоката, вартість участі в судовому засіданні та ін. У договорі про надання правової допомоги не вказано форму адвокатського гонорару (фіксований чи погодинна ставка) та в договорі сторони взагалі у договорі не вказували порядок визначення розміру витрат на правничу професійну допомогу. Також зазначає, 23 вересня 2020 року адвокатом Прокоп Юлією Романівною, від імені відповідача ОСОБА_3 було подано до Франківського районного суду м. Львова клопотання про долучення до матеріалів справи №465/5719/16 рахунку №1 за виконані роботи та прибуткового касового ордера №14 від 21 вересня 2020 року. З долученого до матеріалів справи прибуткового касового ордеру №14 від 21 вересня 2020 року вбачається, що ОСОБА_5 отримано від ОСОБА_4 , який залучений до участі в справі в якості третьої особи, грошові кошти в сумі 9800,00 грн. на підставі договору про надання правової допомоги у справі №465/5719/16. Вказує, що адвокатом Прокоп Юлією Романівною було виставлено рахунок на 9800,00 грн. за надану правову допомогу третій особі у справі ОСОБА_4 і вказаний рахунок був ним оплачений, що стверджується прибутковим касовим ордером №14 від 21 вересня 2020 року, а від імені третьої особи ОСОБА_4 адвокатом Прокоп Ю.Р. не подавалось клопотання про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу, а матеріалами справи №465/5719/16 не підтверджується надання адвокатом Прокоп Юлією Романівною правової допомоги третій особі ОСОБА_4 , оскільки адвокатом та безпосередньо третьою особою не було подано до Франківського районного суду м. Львова жодних процесуальних документів, зокрема, відзиву на позовну, як про це зазначено у рахунку №1. Окрім цього, зазначає, що не містять матеріали справи №465/5719/16 і доказів участі адвоката у судових засіданнях Франківського районного суду м. Львова в якості представника третьої особи.

В судовому засіданні представник позивача просив відмовити у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення у справі, оскільки підстав для стягнення судових витрат з позивачки немає, оскільки правова допомога надавалась третій особі ОСОБА_4 , а не відповідачу ОСОБА_3 .

Відповідач, третя особа та представник в судове засідання не зявились, хоча й були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, заяву про стягнення судових витрат, вислухавши учасників справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 1 та ч. 2 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2020 року у справі №465/5719/16 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з положень п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно п. 6.51 висновку Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 року у справі № 904/4494/18 передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача в межах відзиву на позовну заяву не було зазначено орієнтованого розміру судових витрат.

Окрім цього, з долученого до матеріалів справи прибуткового касового ордеру №14 від 21 вересня 2020 року вбачається, що ОСОБА_5 отримано від ОСОБА_4 , який залучений до участі в справі в якості третьої особи, грошові кошти в сумі 9800,00 грн. на підставі договору про надання правової допомоги у справі №465/5719/16.

Разом з тим, з наявного в матеріалах справи договору про надання правової допомоги від 31.01.2017 року вбачається, що такий укладений між адвокатом Прокоп Юлією Романівною та ОСОБА_3 , а не ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що адвокатом Прокоп Юлією Романівною було виставлено рахунок на суму 9800,00 грн. за надану правову допомогу третій особі у справі ОСОБА_4 і вказаний рахунок був ним оплачений, що стверджується прибутковим касовим ордером №14 від 21 вересня 2020 року.

Разом з тим, адвокатом Прокоп Юлією Романівною не подавалось від імені третьої особи ОСОБА_4 клопотання про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу, а матеріалами справи №465/5719/16 не підтверджується надання адвокатом Прокоп Юлією Романівною правової допомоги третій особі ОСОБА_4 , оскільки адвокатом та безпосередньо третьою особою не було подано до Франківського районного суду м. Львова жодних процесуальних документів, зокрема, відзиву на позовну, як про це зазначено у рахунку №1. Не містять матеріали справи і доказів участі адвоката у судових засіданнях Франківського районного суду м. Львова в якості представника третьої особи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що немає підстав для задоволення заяви представника відповідача та третьої особи адвоката Прокоп Ю.Р. про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача судових витрат на правову допомогу в розмірі 9800,00 грн. у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Керуючись 12, 13, 258, 259, 265, 268, ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

в задоволенні заяви представника відповідача та третьої особи про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача судових витрат на правову допомогу у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом 15 днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 22.03.2021 року.

Суддя Марків Ю.С.