Провадження № 2/752/257/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 травня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Коротун Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну розміру аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів

встановив:

24.07.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів до ОСОБА_2

03.10.2017 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Шкірай М.І. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі.

17.01.2018 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

20.07.2018 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про прийняття зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів.

У зв`язку з рішенням Вищої ради Правосуддя № 1464/0/15-20 від 21.05.2020 року ОСОБА_3 звільнено з посади судді Голосіївського районного суду міста Києва.

На підставі п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу у Голосіївському районному суді м. Києва, але не виключно, керівником апарату Голосіївського районного суду міста Києва видано розпорядження № 418 про призначення автоматизованого розподілу цивільної справа № 752/14939/17.

Відповідно до повторного автоматичного розподілу справ у Голосіївському районному суді м. Києва, 22.06.2020 року справа № 752/14939/17 передана до провадження судді Плахотнюк К.Г.

04.08.2020 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про прийняття справи до провадження за правилами загального позовного провадження.

02.04.2021 року підготовче провадження закрито.

В обґрунтування заявлених вимог, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивачкою зазначено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04.04.2016 року змінено розмір аліментів, які присуджені на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25.03.2005 року, а саме з 1/3 частки всіх видів заробітку до 1/3 частки всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісячно і до повноліття дітей. Відповідач має заборгованість зі сплати аліментів, діти проживають разом з нею та фактично перебувають на її повному утриманні. Крім того, наразі, діти знаходяться в періоді посиленого росту та фізичного розвитку, а тому необхідно фактично кожного сезону купувати новий одяг, постійно - засоби особистої гігієни, косметологічні засоби, канцелярське приладдя, підручники, здавати щомісячно кошти у фонд школи та класу. Також слід дбати про духовний та культурний розвиток дітей, що також потребує коштів, а саме придбання квитків до театрів, музеїв, кінотеатрів та відвідування інших заходів, придбання книжок та журналів у зв`язку із захопленням сина художньою літературою. Наявна необхідність оздоровлення дітей, виділення кишенькових грошей, поповнення мобільного зв`язку. Відповідач є працездатною особою, за своїм віком та станом здоров`я має можливість працювати та утримувати своїх дітей.

З огляду на викладене вище, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог, ОСОБА_2 зазначено, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою. Від шлюбу має дочку, яку теж має обов`язок утримувати. Його дружина не працює, оскільки доглядає за дитиною. З жовтня 2017 року у зв`язку з наявністю у нього заборгованості зі сплати аліментів з його заробітної плати відраховується 50 %. На ту суму коштів, яка залишається, він не має змоги забезпечити необхідні умови життя своїй родині. Просив змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження та стягнути з нього на користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі щомісячно, а саме, на утримання: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 1 350, 00 грн., дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 1 350, 00 грн.

Позивачка ОСОБА_1 , у судовому засіданні відсутня, просила розглянути справу без її участі, повідомила суд, що підтримує заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просила первісний позов задовольнити у повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник у судовому засіданні відсутні, їх відсутність не перешкоджає вирішенню судом заявлених позивачкою ОСОБА_1 позовних вимог до ОСОБА_2 , про зміну способу і розміру стягнення аліментів а також зустрічного позову ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04.04.2016 року змінено розмір аліментів, які присуджені з ОСОБА_2 на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25.03.2005 року на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/3 частки всіх видів заробітку до 1/3 частки всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісячно і до повноліття дітей (т. 1, а.с. 9-10).

Звертаючись до суду з позовом, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

За правилами ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1-3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд приймає до уваги зазначені позивачкою підстави для зміни розміру аліментів, а саме те, що діти знаходяться в періоді посиленого росту та фізичного розвитку, а тому необхідно фактично кожного сезону купувати новий одяг, постійно - засоби особистої гігієни, косметологічні засоби, канцелярське приладдя, підручники, здавати щомісячно кошти у фонд школи та класу. Також слід дбати про духовний та культурний розвиток дітей, що також потребує коштів, а саме придбання квитків до театрів, музеїв, кінотеатрів та відвідування інших заходів, придбання книжок та журналів у зв`язку із захопленням сина художньою літературою. Наявна необхідність оздоровлення дітей, виділення кишенькових грошей, поповнення мобільного зв`язку. Відповідач є працездатною особою, за своїм віком та станом здоров`я має можливість працювати та утримувати своїх дітей.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог та зміни розміру аліментів, які присуджені з ОСОБА_2 на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04.04.2016 року на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/3 частки всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісячно і до повноліття дітей до розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку на кожну дитину щомісячно і до повноліття дітей.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження та стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно, а саме, на утримання: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 1 350, 00 грн., дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 1 350, 00 грн., зазначені вимоги не підлягають задоволенню судом з наступних підстав.

Так, в обґрунтування заявлених зустрічних позовних вимог, ОСОБА_2 зазначає, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою. Від шлюбу має дочку, яку теж має обов`язок утримувати. Його дружина не працює, оскільки доглядає за дитиною. З жовтня 2017 року у зв`язку з наявністю у нього заборгованості зі сплати аліментів з його заробітної плати відраховується 50 %. На ту суму коштів, яка залишається, він не має змоги забезпечити необхідні умови життя своїй родині.

Аналіз ст. 192 СК України дає підстави для висновку, що причинами зміни розміру аліментів є, як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Однак, зміна сімейного стану відповідача, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідач належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.

Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Відтак, посилання ОСОБА_2 на ту обставину, що він має обов`язок утримувати нову родину та народжену у ній дитину не заслуговують на увагу суду та не є підставою для зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження, як і відрахування з заробітної плати відповідача 50 % через заборгованість по сплаті аліментів, а тому зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню судом.

Крім того, стягнення з відповідача, за правилами ст. 141 ЦПК України, на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 640, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись, СК України, ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 141, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну розміру аліментів, задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які присуджені з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04.04.2016 року на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/3 частки всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісячно і до повноліття дітей до розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку на кожну дитину щомісячно і до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк