Головуючий суду 1 інстанції - Москаленко В.В.
Доповідач -Карташов О.Ю.
Справа № 425/3627/19
Провадження № 22-ц/810/99/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Коновалова В.А., Луганська В.М.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України)

апеляційну скаргу

Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 16 грудня 2020 року, ухвалене у складі судді Москаленко В.В., в залі судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області в м. Рубіжне

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року АК КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

Зазначав, що ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг звернувся до АК КБ «ПриватБанк» та підписав заяву № б/н від 14.05.2014 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 45500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Заявою підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, однак в зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за вказаним договором виникла заборгованість, станом на 12.09.2019 у сумі 81619,09 грн, з яких: 7248,99 грн - заборгованість за тілом кредиту; 53401,15 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 16506,14 грн - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 100,00 грн - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, а також штрафи: 500,00 грн - фіксована частина, 3862,81 грн - процентна складова, яку позивач просив стягнути з відповідача разом із судовими витратами в сумі 1921 грн.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 16 грудня 2020 року у задоволені позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що згідно висновку судової почеркознавчої (графологічної) експертизи підпис від імені ОСОБА_1 , розташований у графі «Підпис», у анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 14.05.2014, виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою, також Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських карт не містять будь-яких підписів.

Таким чином, суд вважав, що доказів укладення між сторонами кредитного договору від 14.05.2014 року, отримання відповідачем кредитної картки по цьому договору та користування нею -позивачем не надано.

В апеляційні скарзі Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» просить суд рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 16 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги банку задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору приєднання і регулюються ст. 634 ЦК України, така процедура укладення даного договору не передбачає підписання позичальником стандартних Умов та правил надання банківських послуг, а факт ознайомлення з ними засвідчується відповідними записами та підписом в заяві, позичальник користувався грошовими коштами, висновок експертизи є недостатнім доказом.

Проте, суд не звернув уваги на зазначені обставини, і як вважає позивач, допустив однобічність та неповноту судового розгляду, не встановив дійсних прав та обов`язків сторін, які виникають з кредитного договору.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 81619,09 грн, тобто ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2270 х 100 = 227000 грн), тому справа відноситься до категорії малозначної справи в силу прямої вказівки в ЦПК України.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Звертаючись до суду із позовом банк просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 14.05.2014 року станом на 12.09.2019 у сумі 81619,09 грн, з яких: 7248,99 грн - заборгованість за тілом кредиту; 53401,15 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 16506,14 грн - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 100,00 грн - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, а також штрафи: 500,00 грн - фіксована частина, 3862,81 грн - процентна складова.

До позовної заяви позивачем додано копію документа, який за своєю формою і змістом є анкетою-заявою, розрахунок заборгованості за договором, копію Витягу з Тарифів, витягу з Умов та правил надання банківських послуг, виписку по рахунку.

Згідно висновку експерта Луганського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 23.10.2020 року № 19/113/7/7-201е, яким було проведено судову почеркознавчу (графологічну) експертизу у цій справі, встановлено що підпис від імені ОСОБА_1 , розташований у графі «Підпис», у анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 14.05.2014, виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18) зроблено висновок, що «підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами».

Відповідно до частини першої статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

У частинах першій, другій статті 547 ЦК України передбачено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Тобто, правовим наслідком недодержанням письмової форми правочину про забезпечення виконання зобов`язання є його нікчемність.

Судом першої інстанції встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 , розташований у графі «Підпис», у анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 14.05.2014 року, виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою, до того ж, Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не підписані відповідачем.

Ухвалою суду першої інстанції від 26.05.2020 року постановлено витребувати у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» докази того, що саме відповідач користувався кредитною картою, отримував гроші через банкомат, здійснював грошові перекази та розрахунки через термінали в касах магазинів, а також поповнював картку готівкою у терміналах самообслуговування, але представник банку вказану вимогу суду не виконав.

Крім того, представником позивача не заявлено клопотання про проведення повторної судової почеркознавчої (графологічної) експертизи.

За таких обставин, оцінюючи аргументи учасників справи та висновки суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, доводи сторін спору, дійшов обґрунтованого висновку, що доказів укладення між сторонами кредитного договору від 14.05.2014 року, отримання відповідачем кредитної картки по цьому договору та користування нею -позивачем не надано.

Відтак, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору по суті.

У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 16 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.М. Луганська