Справа № 180/456/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12 липня 2021 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Янжули О.С.
при секретарі Назаренко А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-
Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів, посилаючись на те, що рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2013 року на її користь з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки в розмір ј частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21 січня 2013 року і до повноліття дитини.
Відповідач не сплачує аліменти на утримання доньки, що підтверджується розрахунком заборгованості за виконавчим документом №2/180/423/13 від 08.02.2021 року, згідно якого загальна заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.02.2021 року складає 134168 гривень. Відповідач уникає законних обов`язків щодо матеріального утримання власної дитини. Згідно ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Загальна сума пені за несплату аліментів складає 134168 гривень.
Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її, ОСОБА_1 , користь заборгованість зі сплати аліментів в сумі 134168 грн. та пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 лютого 2013 року по 01 лютого 2021 року в сумі 134168 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав викладених у позовній заяві та просить їх задовільнити у повному обсязі.
Відповідач у судові засідання неодноразово не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, правом надання відзиву на позов не скористався, про причини неявки суд не повідомив. Заяв чи клопотань не надходило.
За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області від 12 березня 2021 року ОСОБА_2 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв`язку з чим відповідача, крім викликів за вказаною адресою, було викликано до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Оголошення про виклик відповідача опубліковані: 15.04.2021 року, 12.05.2021 року та 04.06.2021 року.
Відповідно до ч. 11 статті 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст .ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК).
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 являються батьками: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 24 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 216.
Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2013 року у цивільній справі № 180/158/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, позовні вимоги позивача задоволені у повному обсязі, стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21 січня 2013 року і до повноліття дитини.

14 березня 2013 року на виконання рішення суду, Марганецьким міським судом Дніпропетровської області було видано виконавчий лист, який звернений на примусове виконання до Марганецького ВДВС.

На підставі якого з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмір ј частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21 січня 2013 року і до повноліття дитини.

Відповідач ОСОБА_2 ухилявся від сплати аліментів на утримання доньки у розмірі, визначеному рішенням суду внаслідок чого, за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів.

Так, відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів АСВП 37106256 державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Дніпро) від 08.02.2021 року № 17-21-342596, наявного в матеріалах справи, за ОСОБА_2 за період з 21.01.2013 по січень 2021 року включно, за виконавчим документом №2/180/423/13, утворилася заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 134168,44 грн.. Тобто борг станом на 01.01.2021 року становить 134168,44 грн.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів АСВП 37106256 державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Дніпро) від 07.07.2021 року № 18-21-34/18717, наданого позивачем 12.07.2021 року, за ОСОБА_2 за період з 21 січня 2013 року по червень 2021 року включно, за виконавчим документом №2/180/423/13, утворилася заборгованість по виплаті аліментів в сумі 146810,94 гривень. Заборгованість станом на 01.07.2021 року становить - 146810,94 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно ч. 1 ст. 7 СК України, сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України, Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року по справі № 333/6020/16-ц, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

Статтею 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді даного спору про стягнення, на підставі ч. 1 ст. 196 СК України, пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясовувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане (тобто до останнього числа поточного місяця), та з урахуванням установленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Зазначений висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 року, винесеній у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), відступивши від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 року справі № 6-94цс15. Такий підхід Верховного Суду до розрахунку пені застосований також Касаційним цивільним судом в постановах від 12.09.2018 року у справі № 759/9457/15-ц, від 17.10.2018 року у справі № 359/9950/16-ц, від 05.12.2018 року у справі № 372/264/15-ц.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц та від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16-ц, розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Позивачем у своєму позові наведено свій розрахунок неустойки (пені, за період з 01 лютого 2013 року по 01 лютого 2021 року, загальний розмір якої становить 141858 грн. і складається з:

-з 01 лютого 2013 року по 01 лютого 2021 року -716.:100%= 7.16х2920 дн.=20907 грн.

-з 01 березня 2013 року по 01 лютого2021 року -716 грн.:100%=7.16х2892 дн.=20706 грн.

-з 01 квітня 2013 року по 01 лютого 2021 року-716:100%=7.16х2861 дн.=20484 грн.

-з 01 травня 2013 року по 01 лютого 2021 року-716:100%=7.16х2831 дн.=20269 грн.

-з 01 червня 2013 року по 01 лютого 2021 року-716:100%=7.16х2800 дн.=20048 грн.

- з 0 липня 2013 року по 01 лютого 2021 року-716:100%=7.16х2770 дн.=19833 грн.

-з 01 серпня 2013 року по 01 лютого 2021 року-716:100%=7.16х2739 дн.=19611 грн.

Однак, суд не погоджується з розрахунками позивача наведеними у позові, оскільки вони зроблені не вірно, так як зроблені з невірним застосуванням норм матеріального права та правової позиції Великої палати Верховного суду,

Враховуючи вищевикладене, заявлені вимоги позивачем, наведені норми матеріального права, а також правові висновки Великої Палати Верховного Суду викладені в постановах від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц та від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16-ц, суд вважає за необхідне навести свої розрахунки.

Так, позивачем в позові заявлені вимоги про стягнення неустойки (пені) в розмірі 134168 грн.

Період за який позивач просить стягнути неустойку (пеню) зазначає: 01 лютого 2013 року по 01 лютого 2021 року.

В матеріалах справи наявні два розрахунок заборгованості : від 08.02.2021 року за період з 21 січня 2013 року по січень місяць 2021 року включно , наданий позивачем до позову та від 07.07.2021 року за період з 21.01.2013 року по червень 2021 року включно, наданий позивачем 12.07.2021 року.

При обрані розрахунку заборгованості за яким необхідно розрахувати неустойку (пеню), суд прийшов до висновку взяти до уваги розрахунок заборгованості за період з 21.01.2013 року, наданий позивачем до позову. Розрахунки заборгованості від 07.07.2021 року за період з 21.01.2013 року по червень 2021 року, наданий позивачем 12.07.2021 року, суд не бере до уваги, оскільки при ухваленні рішення, суд не може виходити за межі позовних вимог.

Розрахунок неустойки (пені) розрахований судом за період з 02 березня 2018 року по 01 лютого 2021 року, тобто в межах позовної давності та заявлених вимог та на основі розрахунку заборгованості за період з 21 січня 2013 року по січень 2021 року включно.

2018 рік:

березень 2018 року (нарахована сума аліментів 1 576,05 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 472, 82грн. (сума неустойки (пені));

квітень 2018 року (нарахована сума аліментів 1 576,30 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 472,80 грн. (сума неустойки (пені));

травень 2018 року (нарахована сума аліментів 1 576,55 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 488,73 грн. (сума неустойки (пені));

червень 2018 року (нарахована сума аліментів 1 576,04 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 472,81 грн. (сума неустойки (пені));

липень 2018 року (нарахована сума аліментів 1 863,25 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 577,61 грн. (сума неустойки (пені));

серпень 2018 року (нарахована сума аліментів 1 863,25 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 577,61 грн. (сума неустойки (пені));

вересень 2018 року (нарахована сума аліментів 1 863,25 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 558,97 грн. (сума неустойки (пені));

жовтень 2018 року (нарахована сума аліментів 1 863,25 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 577,61 грн. (сума неустойки (пені));

листопад 2018 року (нарахована сума аліментів 1 863,25 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 558,97 грн. (сума неустойки (пені));

грудень 2018 року (нарахована сума аліментів 1 863,25 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 577,61 грн. (сума неустойки (пені));

Загальний розмір неустойки (пені) за 2018 рік (02.03.2018-31.12.2018) складає 5335,54 грн.

2019 рік:

січень 2019 року (нарахована сума аліментів 1 909,75 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 592,02 грн. (сума неустойки (пені));

лютий 2019 року (нарахована сума аліментів 1 909,75 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 28 (кількість днів прострочення) = 534,73 грн. (сума неустойки (пені));

березень 2019 року (нарахована сума аліментів 1 909,75 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 592,02 грн. (сума неустойки (пені));

квітень 2019 року (нарахована сума аліментів 1 909,75 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 572,92 грн. (сума неустойки (пені));

травень 2019 року (нарахована сума аліментів 1 909,75 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 592,02 грн. (сума неустойки (пені));

червень 2019 року (нарахована сума аліментів 1 909,75 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 572,92 грн. (сума неустойки (пені));

липень 2019 року (нарахована сума аліментів 2016,50 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 625,11 грн. (сума неустойки (пені));

серпень 2019 року (нарахована сума аліментів 2016,50 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 625,11 грн. (сума неустойки (пені));

вересень 2019 року (нарахована сума аліментів 2016,50 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 604,95 грн. (сума неустойки (пені));

жовтень 2019 року (нарахована сума аліментів 2016,50 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 625,11 грн. (сума неустойки (пені));

листопад 2019 року (нарахована сума аліментів 2016,50 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 604,95 грн. (сума неустойки (пені));

грудень 2019 року (нарахована сума аліментів 2016,50 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 625,11 грн. (сума неустойки (пені));

Загальний розмір неустойки (пені) за 2019 рік складає 7 466, 97 грн.

2020 рік:

січень 2020 року (нарахована сума аліментів 2169,50 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 672,54 грн. (сума неустойки (пені));

лютий 2020 року (нарахована сума аліментів 2169,50 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 29 (кількість днів прострочення) = 629,15 грн. (сума неустойки (пені));

березень 2020 року (нарахована сума аліментів 2169,50 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 672,54 грн. (сума неустойки (пені));

квітень 2020 року (нарахована сума аліментів 2169,50 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 650,85 грн. (сума неустойки (пені));

травень 2020 року (нарахована сума аліментів 2169,50 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 672,54 грн. (сума неустойки (пені));

червень 2020 року (нарахована сума аліментів 2169,50 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 650,85 грн. (сума неустойки (пені));

липень 2020 року (нарахована сума аліментів 2320,50 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 719,35 грн. (сума неустойки (пені));

серпень 2020 року (нарахована сума аліментів 2320,50 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 719,35 грн. (сума неустойки (пені));

вересень 2020 року (нарахована сума аліментів 2320,50 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 696,15 грн. (сума неустойки (пені));

жовтень 2020 року (нарахована сума аліментів 2320,50 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 719,35 грн. (сума неустойки (пені));

листопад 2020 року (нарахована сума аліментів 2324,50 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 30 (кількість днів прострочення) = 697,35 грн. (сума неустойки (пені));

грудень 2020 року (нарахована сума аліментів 2324,50 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 720,59 грн. (сума неустойки (пені));

Загальний розмір неустойки (пені) за 2020 рік складає 8220,61 грн.

2021 рік:

січень 2021 року (нарахована сума аліментів 2324,50 грн. - сплачена сума аліментів 0 грн.) х пеня (1%) х 31 (кількість днів прострочення) = 720,59 грн. (сума неустойки (пені));

Таким чином, неустойка (пеня) зі сплати аліментів за період з 02 березня 2018 року по 01 лютого 2021 року сумарно становить 21 743, 71 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 552 ЦК України, сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що заборгованість виникла з вини відповідача, який зобов`язаний за рішенням суду сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини , однак не виконував свої обов`язки по сплаті аліментів, порушене право позивача на отримання неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягає судовому захисту.

Частиною 2 ст.196 СК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, однак відповідачем не надано ніяких доказів про його матеріальне становище сімейний стан.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи вищевказану норму матеріального права, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру неустойки (пені).

Враховуючи вищевикладене та наведений розрахунок, суд приходить до висновку про

часткове задоволення позовних вимог, в частині стягнення розміру неустойки (пені), стягнувши з відповідача на користь позивачки неустойку за несплату аліментів в розмірі21 743, 71 грн., яка буде відповідати принципу розумності та справедливості.

Щодо вимог позову про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, суд виходить із наступного.

Частиною 3 статті 194 СК України передбачено, що заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Вказана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений Законом України «Про виконавче провадження», і вирішує питання про заборгованість лише у разі спору про її розмір.

Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.

Правовий аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що ч. 3 ст. 194 СК України передбачає стягнення в судовому порядку лише тієї заборгованості за аліментами, яка виникла у зв`язку із сплатою аліментів, розмір яких визначений на підставі домовленості сторін, оформленої шляхом добровільної подачі платником відповідної заяви про відрахування аліментів за місцем роботи (ст. 187 СК України).

В даному випадку аліменти на користь позивача вже стягнуті за рішенням суду і повторному стягненню не підлягають, а визначена державним виконавцем заборгованість за аліментами підлягає стягненню з відповідача в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», а не шляхом повторного судового стягнення.

Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості зі сплати аліментів, оскільки відсутній спір про розмір такої заборгованості та вони стягуються державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».

Тому в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості зі сплати аліментів необхідно відмовити.

У відповідності до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки позивач відповідно до п. 3 ч. 1 звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, він підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави в розмірі 908,00 гривень.

При подачі позову за стягнення заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини позивачка повинна була сплатити судовий збір у розмірі 908,00 гривень. Тому вказану суму судового збору необхідно стягнути з позивачки при ухваленні рішення.

Керуючисьст.ст.4,10,12,13,19,28,76,81,141,247,258,259,263-265,268,273,274-277,280-283,352, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 7, 8, 20, 196 СК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити - частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (паспорт НОМЕР_2 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), уродженки м. Марганець, Дніпропетровської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 21 743 (двадцять одна тисяча сімсот сорок три) гривні 71 копійку.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (паспорт НОМЕР_2 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 908,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 908,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: О. С. Янжула