22-ц/804/2025/21
263/9761/20

П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 263/9761/20

Номер провадження 22-ц/804/2025/21

14 липня 2021 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лопатіної М.Ю.

суддів Баркова В.М., Пономарьової О.М.

за участю секретаря Сидельнікової А.В.,

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Елітбудінвест АК»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07 червня 2021 року, постановлену у складі судді Кияна Д.В., повний текст якої складено 08 червня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Елітбудінвест АК» (далі: ТОВ «Елітбудінвест АК») про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу.

Позов мотивовано тим, що 15 травня 2019 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу техніки та комплектуючих, відповідно до якого позивач продає, а відповідач приймає у власність та оплачує техніку та комплектуючі. Цього ж дня між сторонами погоджено специфікацію та кількість техніки та комплектуючих на загальну суму 40 000 000 грн. Відповідно до умов зазначеного договору, відповідач придбав товар з відстрочкою його оплати, строком у 60 днів з моменту підписання акту приймання- передачі товару. Граничним терміном для оплати відповідачем придбаного товару було 26 липня 2019 року, однак ТОВ «Елітбудінвест АК» умови договору в частині оплати техніки та комплектуючих не виконало. З урахуванням наведеного, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором купівлі-продажу у сумі 40 000 000 грн.

05 жовтня 2020 року ТОВ «Елітбудінвест АК» звернулось до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому просило визнати недійсним договір купівлі-продажу техніки та комплектуючих від 15 травня 2019 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Елітбудінвест АК».

В обґрунтування позову, ТОВ «Елітбудінвест АК» зазначило, що при укладенні 15 травня 2019 року між сторонами договору купівлі-продажу техніки та комплектуючих, від імені товариства діяв директор ОСОБА_3 , який у відповідності до статуту товариства, в редакції, що діяла на час укладення договору, не мав повноважень на укладення договору без надання згоди загальними зборами учасників товариства. При цьому рішення про надання згоди на укладення спірного договору загальними зборами товариства не ухвалювалось. Крім того, відповідач посилався на те, що договір купівлі-продажу техніки та комплектуючих від 15 травня 2019 року є фіктивним, оскільки сторони не мали наміру створення правових наслідків та вважає, що особи, які поставили підписи під спірним договором мали намір шляхом підробки договору заволодіти належними товариству земельними ділянками.

У березні 2021 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Осадько О.О., звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту та оголошення заборони відчуження на все майно, з чого б воно не складалося та де б не знаходилось, що належить на праві власності відповідачу ТОВ ««Елітбудінвест АК», зокрема але не виключно на: земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :82:277:0137; земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :82:277:0138; земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :82:277:0139; земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :82:277:0140.

Заява мотивована тим, що у власності відповідача є земельні ділянки , які відповідно до оголошень, розміщених в мережі Інтернет, виставлені на продаж, а тому є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та оголошення заборони відчуження на все майно відповідача, зокрема земельні ділянки, може призвести до утруднення або зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07 червня 2021 року у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Осадько О.О. про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована відсутністю підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову, які просив застосувати позивач, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушеного чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Крім того, місцевий суд виходив з того, що заявником не доведено ймовірну можливість реалізації майна відповідача, оскільки відповідно до відомостей з Державного реєстру іпотек вказані в заяві земельні ділянки обтяжені іпотекою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв адвокат Осадько О.О., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким клопотання про забезпечення позову ОСОБА_1 задовольнити.

Скарга мотивована тим, що місцевим судом не надано належної оцінки тому, що існує реальна загроза, що у разі задоволення позовної заяви ОСОБА_1 виконати рішення стане неможливо, що підтверджується тим, що в мережі Інтернет розміщено оголошення про продаж нерухомого майна (земельних ділянок), що належать відповідачу.

Доводи і заперечення інших учасників справи.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Представник позивача - адвокат Осадько О.О. в судовому засіданні апеляційного суду підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник ТОВ «Елітбудінвест АК» Ярошенко Р.В. у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пунктах 1-2 частини першої статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Схожий за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має враховувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний із позовною вимогою, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Оцінюючи співмірність, необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, відповідність заявленій вимозі, їхній меті, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Таким чином, постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту та оголошення заборони відчуження всього майна відповідача, зокрема декількох земельних ділянок, суд першої інстанції, встановивши, що між сторонами у справі виник спір, дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 не доведено наявності підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду.

Крім того, незважаючи на значну ціну позову ОСОБА_1 , суд позбавлений можливості оцінити співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, оскільки останнім не надано даних про вартість земельних ділянок та іншого майна, на яке він просив накласти арешт.

Апеляційний суд вважає, що надані скаржником роздруківки з мережі Інтернет з оголошеннями про продаж земельних ділянок не є належними доказами того, що відповідач намагається реалізувати належне йому майно, оскільки в цих роздруківках не зазначена повна адреса земельних ділянок.

Також апеляційний суд враховує те, що 07 червня 2021 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області ухвалено рішення по даній справі, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Елітбудінвест АК» про стягнення заборгованості та зустрічного позову ТОВ «Елітбудінвест АК» до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним. Дане рішення суду сторонами не оскаржено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а ухвалу про відмову в забезпеченні позову - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374,375,381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Судді:

Повний текст постанови складено 15 липня 2021 року.

Суддя: