Дата документу 23.03.2021 Справа № 334/8135/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/8135/17 Головуючий у 1-й інстанції: Жупанова І.Б.
Провадження № 22-ц/807/967/21 Суддя-доповідач Поляков О.З.
Провадження № 22-ц/807/967/21-2
У Х В А Л А

23 березня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого Полякова О.З.

Суддів Крилової О.В.

Кухаря С.В.

При секретарі Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Запорізького апеляційного суду Полякова О.З. у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Прокуратури Запорізької області, Запорізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області в особі комісії з припинення про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконною бездіяльність посадових осіб Запорізького міського управління ГУ МВС України в Запорізькій області (безпосередньо Шевченківського РВ ЗМУ УМВС України у Запорізькій області), ГУНП в Запорізькій області (безпосередньо Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області) та Прокуратури Запорізької області (безпосередньо Прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя, в подальшому Запорізької місцевої прокуратури №1), щодо довготривалого та неефективного досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000890.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь моральну шкоду в розмірі 50000 грн. В іншій частині вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2020 року стягнуто з державного бюджету України через Державну казначейську службу шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги,у сумі 1890,97 грн. В іншій частині вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням в частині задоволених вимог, Запорізька обласна прокуратура подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2020 року, та ухвалити нове, яким відмовити у частині задоволення позову ОСОБА_1 .

Також, не погоджуючись із зазначеним рішенням та додатковим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2020 року та додаткове рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2020 року скасувати, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її вимоги в повному обсязі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 27 січня 2021 року визначено склад колегії суддів: Головуючий суддя (суддя-доповідач) Поляков О.З., склад колегії суддів: Крилова О.В., Кухар С.В.

15 березня 2021 року, ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Запорізького апеляційного суду Полякова О.З., в якій заявниця посилається на практику ЄСПЛ та п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді.

Заява обґрунтована тим, що майже 9 років розглядається справа, пов`язана з незаконним продажем квартири ОСОБА_1 шахрайським шляхом. Так, ОСОБА_1 було ініційовано подання позовних заяв, пов`язаних з відновленням її прав, і за цей час справу з різних судових проваджень розглядали судді Запорізького апеляційного суду, в тому числі, суддя Поляков О.З. На думку заявниці у судді Запорізького апеляційного суду ОСОБА_2 є своє бачення злочину, яке впливає на об`єктивність розгляду цієї справи. На підтвердження своїх доводів скаржниця посилається на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 20 жовтня 2016 року по справі № 331/2686/15 та хвалу Запорізького апеляційного суду від 30 липня 2018 року по справі № 331/2686/15, якими самовідводи судді Полякова О.З. було задоволено.

Дослідивши наведені доводи, колегія суддів зазначає наступне.

Так, за приписами п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість (частини 1, 2 статті 40 ЦПК України).

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета Україна-центр» проти України» від 15 жовтня 2010 року зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності («Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII).

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію («Пулар проти Сполученого Королівства», 10 червня 1996 року §32, Звіти 1996- ІІІ).

У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, «правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється». На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості («Де Куббер проти Бельгії», 26 жовтня 1984 року, §26, Серія А, №86).

Суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і сторонам у процесі довіру («Пєрсак проти Бельгії», 01.10.1982 року, «Ветштайн проти Швейцарії», «Паскал проти України», 15.12.2011 року та інші).

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України", наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах "Микаллеф проти Мальти", "Мезнарич проти Хорватії", в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому, кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Пунктом 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, встановлено, що суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Аналогічне правило має розповсюджуватись і на розгляд питання щодо відводу (самовідводу).

Встановлено, що під час розгляду апеляційних скарг приватного нотаріуса Запорізького міського округу Сенченка В.М., ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 квітня 2016 року та додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Запорізького міського округу Сенченка В.М. про визнання нотаріальної дії неправомірною та стягнення компенсації за моральну шкоду (справа № 331/2686/15-ц), ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 20 жовтня 2016 року Заява була обґрунтована тим, що ними висловлена правова думка у цих же правовідносинах, що може викликати сумнів у неупередженості суддів.

Також, ухвалою Запорізького апеляційного суду від 30 липня 2019 року (справа № 331/2686/15-ц) заяву судді-члена колегії суддів Запорізького апеляційного суду Полякова О.З. про самовідвід у цій справі задоволено з тих підстав, що ухвалою Запорізького апеляційного суду Запорізької області від 20 жовтня 2016 року було задоволено самовідвід судді Полякова О.З.

Так, обставини, на які ОСОБА_1 посилається у заяві не є підставами для відводу суддів, передбачені ст.ст. 36, 37 ЦПК України, але з метою уникнення будь-яких сумнів учасника процесу щодо об`єктивності та упередженості суддів щодо розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про доцільність часткового задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід судді Полякова О.З.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи задоволення заяви про відвід Головуючого судді (судді-доповідача) Полякова О.З., справа підлягає передачі у відділ забезпечення діяльності судової палати з розгляду цивільних справ Запорізького апеляційного суду для здійснення нового авторозподілу в порядку ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 40 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Запорізького апеляційного суду Полякова О.З. по цій справі задовольнити частково.

Справу передати у відділ забезпечення діяльності судової палати з розгляду цивільних справ Запорізького апеляційного суду для здійснення нового авторозподілу відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 25 березня 2021 року.

Головуючий:

Судді: