Справа № 299/465/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 липня 2021 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Кондор Р.Ю., Мацунич М.В..

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Виноградівського районного суду від 13 квітня 2021 року у справі № 299/465/20 (Головуючий: Бак М.Д.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що позивач з відповідачем ОСОБА_2 з 19 січня 2015 року перебували у шлюбі від якого у них народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наразі діти проживають з позивачем. Відповідач не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання дітей. Під час їх спільного проживання відповідач купував продукти харчування, оплачував комунальні послуги. Позивачу, яка ніде не працює, важко утримувати дітей самостійно, оскільки діти потребують значних витрат на фізичний, культурний та духовний розвиток, оздоровлення. Зокрема, діти відвідують заклад дошкільної освіти "Ялиночка", оплата за харчування в якому становить 250 грн. за одну дитину в місяць.

Позивач зазначає, що ОСОБА_2 працездатний, інших непрацездатних осіб чи утриманців, крім спільних з позивачем дітей, не має. Відповідач три роки працює в Угорщині на будівельних роботах, щомісячно отримує близько 30 000,00 грн.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2000,00 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня подання позову до досягнення дітьми повноліття або зміни матеріального стану відповідача.

Заочним рішенням Виноградівського районного суду від 13 квітня 2021 року у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить рішення Виноградівського районного суду від 13.04.2021 року скасувати та винести нове рішення яким позов задовольнити. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обґрунтовує тим, суд прийшов до хибного висновку, що позивач не довела ненадання матеріальної допомоги на утримання дітей відповідачем, а також в частині майнового стану відповідача. Також судом безпідставно не взято до уваги те, що відповідачем не заперечувалась обставина несплати ним аліментів, а навпаки у своєму письмовому клопотанні від 29.04.2020 року частково визнав позов та просив суд призначити аліменти в сумі 1 200 грн. на кожну дитину, як не взято до уваги і те, що відповідачем визнається обставина наведена в позовній заяві про роботу на будівництві в Угорщині.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 15 липня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та надано учасникам справи строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідачем відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

При ухваленні заочного рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції посилається на те, що позивач не довела обставини, наведені в обгрунтування позову, щодо того, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, а також в частині майнового стану відповідача, тому відсутні підстави для висновку про порушення відповідачем права позивача, про захист якого пред`явлено позов.

Із даним висновком суду першої інстанції судова колегія не може погодитися із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що з 19 січня 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , виданого 02.04.2015 року виконавчим комітетом Чепівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, серія НОМЕР_2 та свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , виданого 30.01.2017 року виконавчим комітетом Вербовецької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, серія НОМЕР_3 .

Як вбачається із довідки від 18.02.2020 року № 77, виданої виконавчим комітетом Вербовецької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, про склад сім`ї ОСОБА_1 діти проживають разом з матір`ю.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1 стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частинами 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, та застосовується, зокрема, для загальної оцінки рівня життя в Україні, що є основою для реалізації соціальної політики та розроблення окремих державних соціальних програм (ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум»).

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на момент подачі позовної заяви прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що 29 квітня 2020 року ОСОБА_2 подавав до суду першої інстанції клопотання, у якому просив судове засідання провести без його участі, та частково визнав позов, просив призначити аліменти на утримання дітей у розмірі 1 200 грн.

Таким чином, оскільки відповідач частково визнав позов, суд першої інстанції не повинен був відмовляти у позові повністю та підійшов до вирішення справи з надмірним формалізмом.

Також у поданій заяві, відповідач підтверджує той факт, що він працював за кордоном в Угорщині, що підтверджує наявність у відповідача доходів.

Обов`язок по утриманню дітей лежить на обох батьках однаково. Так, спільні діти сторін проживають разом із позивачем, і очевидно, що саме вона несе більші витрати на дітей, ніж відповідач. До того ж відповідач є молодою, здоровою людиною, на його утриманні немає інших дітей чи непрацездатних батьків

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення у відповідності до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, яким позовні вимоги ОСОБА_5 слід задовольнити частково, а в решті позову відмовити із вищезазначених підстав.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення заочне рішення Виноградівського районного суду від 13 квітня 2021 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого та роживаючого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі по 2 000 (дві тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позовної заяви - 20 лютого 2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 липня 2021 рорку року.

Головуючий

Судді: