Дата документу 27.07.2021 Справа № 310/1702/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/1702/20 Головуючий у 1 інстанції: Дубровська Н.М.
Провадження № 22-ц/807/2566/21 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» липня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочеткової І.В.,

секретар: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_2 , державний реєстратор виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелих Віталій Віталійович, Бердянська міська рада, про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який протягом розгляду справи уточнював, до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_3 , державний реєстратор виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелих В.В., Бердянська міська рада, про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення реєстрації.

В обґрунтування позову зазначив, що 09 квітня 2008 року між Бердянською міською радою в особі міського голови та ОСОБА_3 було укладено договір оренди землі, який був зареєстрований 25 червня 2008 року, за умовами якого йому було передано в оренду земельну ділянку розміром 0,0025 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ), для обслуговування павільйону по ремонту годинників

Вказаний договір поновлювався за рішенням сесій Бердянської міської ради на нові строки та відповідно між сторонами укладались додаткові угоди. Останній раз вищевказаний договір оренди було поновлено за рішенням 56 сесії VII скликання №29 від 20 грудня 2018 року «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок строком до 01 грудня 2019 року». 26 грудня 2018 року між сторонами договору було укладено Додаткову угоду про поновлення договору оренди.

31 серпня 2017 року Розпорядженням міського голови Бердянської міської ради було присвоєно поштову адресу земельній ділянці розміром 0,0025 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням 48 сесії (1 частина) VI скликання №39 від 18 липня 2014 року «Про надання згоди на передачу в суборенду земельних ділянок» було надано згоду на передачу в суборенду йому земельної ділянки розміром 0,0025 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ), надана для обслуговування павільйону по ремонту годинників. Строк суборенди до 01 вересня 2018 року.

27 листопада 2018р. державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелихом В.В. було прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 44317630 від 29 листопада 2018 року, яким зареєстровано за ним право власності на торговельний павільйон літ. А, загальна площа 22,8 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 .

19 лютого 2019р. від нього та ОСОБА_3 до міського голови через канцелярію було подано заяви на надання згоди на передачу в користування на умовах суборенди земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

27 травня 2019 року Бердянською міською радою зі спливом 60-денного строку на подання такої скарги, було подано до Міністерства юстиції України скаргу на рішення державного реєстратора Пелих В.В. 22 липня 2019р. За результатами розгляду скарги Бердянської міської ради від 27 травня 2019 №01-1328/48-1 Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації було надано позитивний висновок.

29 липня 2019р. Міністерством юстиції України було винесено Наказ №2279/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», який виконаний в повному обсязі та відповідні зміни внесені до реєстру.

Вважав, що висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 22 липня 2019 року за результатами розгляду скарги Бердянської міської ради Запорізької області від 27 травня 2019 року № 01-1328/48-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 червня 2019 за № 19530-33-19, та наказ Міністерства юстиції України від 29 липня 2019 № 2279/5 є незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки їх видання відбулось із порушеннями визначеної законодавством процедури та з порушенням принципів об`єктивності й добросовісності, без врахування спливу строку подання скарги.

На підставі зазначеного просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 29 липня 2019 року №2279/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», винесений на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 22 липня 2019 року за результатам розгляду скарги Бердянської міської ради Запорізької області від 27 травня 2019 року №01-1328/48-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 червня 2019 року за № 19530-33-19;

- відновити становище, яке існувало до порушення шляхом зобов`язання Міністерства юстиції України поновити реєстраційну дію, яку скасовано наказом Міністерства юстиції України від 29 липня 2019 року №2279/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», а саме: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:44317630 від 29 листопада 2018 року, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелихом В.В.;

- стягнути з Міністерства юстиції України за рахунок бюджетних асигнувань на його користь судові витрати.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на пропуск строку розгляду скарги Бердянської міської ради, неповідомлення його про розгляд скарги Бердянської міської ради, не доведення відповідачем розміщення оголошення про дату, час та місце розгляду скарги Бердянської міської ради на сайті, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, вирішити питання про судові витрати.

Міністерство юстиції України в особа Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що Бердянська міська рада звернулась із скаргою в межах строку оскарження, на офіційному сайті було розміщено оголошення про дату, час та місце розгляду скарги.

Бердянська міська рада подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

В судове засідання 27 липня 2021 року належним чином повідомлені апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 не з`явились.

Від представника позивача ОСОБА_4 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що представник ОСОБА_1 прийматиме участь у судовому засіданні у Бердянському міськрайонному суді Запорізької області.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, судову повістку в судове засідання апеляційного суду, призначене 27 липня 2021 року, позивач ОСОБА_1 отримав 18 червня 2021 року ( т.2, а.с.221).

В силу вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у судове засідання позивача та представника останнього -ОСОБА_4 та ухвалив розглядати справу апеляційним судом у судовому засіданні за відсутністю останніх за присутністю представника відповідача ОСОБА_5 та представникатретьої особи: Бердянської міської ради - Михайленка Д.В.

При цьому апеляційним судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 01 жовтня 2020 року, постановленій у справі №361/8331/18, в який касаційний суд зазначив про таке.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час розгляду справи апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції дотримався вимог ст. 263 ЦПК України і оцінив всі надані сторонами докази на ґрунті всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього їх дослідження, а також оцінив належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відобразив в рішенні результати оцінки доказів.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 лютого 2019р. на адресу Виконавчого комітету Бердянської міської ради надійшли заяви: від ОСОБА_6 за № Л-424 про надання згоди на передачу в користування на умовах суборенди земельної ділянки по АДРЕСА_3 , площею 0,0025 га, та від ОСОБА_1 за № П-425 про надання згоди на укладення із ОСОБА_7 договору суборенди земельної ділянки по АДРЕСА_3 , площею 0,0025 га.

За результатом розгляду даних заяв, постійна комісія Бердянської міської ради 11 квітня 2019р. вирішила відкласти на доопрацювання звернення та матеріали ОСОБА_6 (від 19 лютого 2019р. № Л-424) та ОСОБА_1 (від 19 лютого 2019р. № П-425), та доручити юридичному управлінню виконавчого комітету Бердянської міської ради вивчити питання та надати інформацію на наступне засідання комісії (т.1, а.с.82-85).

В ході виконання доручення постійної комісії, юридичним управлінням було опрацьовано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка № 167571380 від 22 травня 2019р.), та встановлено, що державним реєстратором Пелихом В.В. (виконавчий комітет Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області) було прийнято рішення про державну реєстрацію права (з відкриттям розділу) від 29 листопада 2018 року № 44317630, за яким зареєстровано право власності ОСОБА_1 на торговельний павільйон літ. А., загальною площею 22.8 кв.м. (адреса: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 104, номер запису про право власності: 29171138). Підставою виникнення права власності зазначено розпорядження міського голови від 31 серпня 2017 року № 289-р та технічний паспорт, виданий ПП «Міжрегіональний центр технічної інвентаризації» від 31 жовтня 2018 №ЗП/2018/562 (т.2, а.с.152-153).

Про дані обставини юридичне управління виконавчого комітету Бердянської міської ради службовою від 24 травня 2019р. № 332 повідомило орган Бердянської міської ради - постійну комісію з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин та екології (т.1, а.с.88).

Матеріалами справи підтверджено, що 27 травня 2019 року Бердянська міська рада звернулася до Міністерства юстиції України зі скаргою, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 червня 2019 року за № 19530-33-19 на рішення за №44317630 від 29 листопада 2018 року, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелихом В.В. (т.1, а.с. 30).

22 липня 2019 року комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, розглянувши скаргу Бердянської міської ради, перевіривши відомості, що містяться в Державному реєстрі прав, додані до скарги документи, встановивши обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, вирішила, що скарга підлягає задоволенню в повному обсязі, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29 листопада 2018 року № 44317630, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелихом Віталієм Віталійовичем підлягає скасуванню (т.1, а.с.38-42).

Судом першої інстанції встановлено, що Міністерством юстиції України видано наказ від 29 липня 2019 року № 2279/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», яким скаргу Бердянської міської ради Запорізької області від 27 травня 2019 року № 01-1328/48-1 задоволено у повному обсязі, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29 листопада 2018 року № 44317630, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелихом Віталієм Віталійовичем, про що ОСОБА_1 було повідомлено листом Міністерства юстиції України від 31 липня 2019 року за № 3919/19.2.1/46-19 (т.2, а.с.155).

Повідомлення про дату, час та місце розгляду скарги Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, буде опубліковано в підрозділі «Засідання Комісії» розділу «Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації» рубрики «Послуги» на сайті Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України (https://minjust.gov.ua/pages/commission_civil_register) за посиланням з офіційного сайту Мін`юсту (https://minjust.gov.ua/), наведене не спростовується матеріалами справи.

Судом також встановлено, що копію скарги Бердянської міської ради від 27 травня 2019 року Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації листом від 18 червня 2019 року за №4/19530-33-19/19.21 направлено ОСОБА_1 .

В цьому ж листі зазначено, що повідомлення про дату, час та місце розгляду скарги Комісією буде опубліковано в рубриці підрозділі «Засідання Комісії» розділу «Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації» рубрики «Послуги» на сайті Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України (https://minjust.gov.ua/pages/commission_civil_register) за посиланням з офіційного сайту Мін`юсту (https://minjust.gov.ua/).

Факт отримання листа від 18 червня 2019 № 4/19530-33-19/19.21 не спростовано позивачем в ході судового розгляду, що свідчить про його обізнаність як про наявність скарги, так і про проведення розгляду цієї скарги (т.1, а.с 34).

Доводи апеляційної скарги щодо пропуску строків подання скарги Бердянською міською радою Запорізької області колегія суддів вважає неприйнятними з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.02.2019 року на ім`я міського голови м. Бердянськ ОСОБА_8 надійшла заява ОСОБА_9 від 18.02.2019 року з проханням про надання згоди на передачу в користування ОСОБА_1 на умовах суборенди земельної ділянки по АДРЕСА_4 , загальною площею 0,0025 га, з цільовим призначенням для обслуговування павільйону годинників. До заяви були додані копії паспорту та коду, а також копія договору оренди.

Вказана заява зареєстрована за № Л-424 від 19.02.2019 року.

Матеріалами справи підтверджено, що 19.02.2019 року на ім`я міського голови м. Бердянськ Чепурного В.П. надійшла заява ОСОБА_1 , від 18.02.2019 року з проханням надати згоду на передачу йому в користування на умовах суборенди земельної ділянки по АДРЕСА_4 , загальною площею 0,0025 га, з цільовим призначенням для обслуговування павільйону годинників, у зв`язку з тим, що він має намір укласти договір суборенди цієї земельної ділянки з орендарем ОСОБА_9 . Як зазначено в заяві, до неї були додані копії паспорту та коду.

Вказана заява була зареєстрована за № П-425 від 19.02.2019 року.

Факт реєстрації зазначених заяв підтверджується відміткою Виконавчого комітету Бердянської міської ради.

Відповідно до Інструкції з діловодства у Бердянській міській раді та її виконавчому комітеті в новій редакції, затвердженій розпорядженням міського голови від 01 серпня 2019 року № 289-р, Відділ діловодства та документування виконавчого комітету здійснює приймання, реєстрацію та веде облік документів в паперовій формі, що надходять до установи на ім`я керівництва.

Судом встановлено, що у зв`язку з тим, що реєстрація заяв здійснювалась саме виконавчим комітетом Бердянської міської ради, до заяв не було додано документів, які б містили інформацію про факт реєстрації права власності на нерухоме майно, під час реєстрації вищезазначених заяв Бердянська міська рада не могла дізнатись про те, що за ОСОБА_1 було зареєстроване право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 .

Отже правильним є висновок суду першої інстанції про те, Бердянська міська рада могла дізнатись про ці обставини лише під час розгляду вищезазначених заяв по суті, який здійснюється відповідно до встановленого порядку.

За приписами п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як, зокрема: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Статтею 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

Пунктом 3.1 Положення про постійну комісію з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин та екології, затвердженого рішенням Бердянської міської ради від 21.01.2016 № 46, встановлено, що до завдань даної комісії відноситься, зокрема, попередній розгляд, вивчення та підготовка проектів рішень сесії міської ради з питань земельних відносин.

11.04.2019 року відбулось засідання постійної комісії з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин та екології, на якому було розглянуто та обговорено інформацію про розгляд звернення та матеріалів ОСОБА_3 від 19.02.2019 року № Л-424 та вирішено відкласти на доопрацювання розгляд самого звернення та матеріалів по суті, та доручити, зокрема, юридичному управлінню вивчити питання та надати інформацію на наступне засідання комісії по суті звернення заявника.

На виконання зазначеного доручення юридичним управлінням виконавчого комітету Бердянської міської ради було проведено відповідну перевірку інформації та встановлено, що державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелихом В.В. було прийнято рішення про державну реєстрацію права (з відкриттям розділу) від 29.11.2018 року № 44317630, за яким зареєстровано право власності ОСОБА_1 на торговельний павільйон літ. А, загальною площею 22,8 кв.м. (адреса: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 104, номер запису про право власності: 29171138).

Факт встановлення зазначеної інформації саме 22.05.2019 року підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.05.2019 року № 167571380.

Таким чином, встановивши факт реєстрації, Бердянська міська рада Запорізької області 27.05.2019 року звернулась до Міністерства юстиції України зі скаргою № 01-1328/48-1 на рішення державного реєстратора Пелиха В.В. № 44317630 від 29.11.2018 року.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Отже, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що Бердянська міська рада Запорізької області звернулась зі скаргою на рішення державного реєстратора Пелиха В.В. № 44317630 від 29.11.2018 року в межах строку оскарження, про що було зазначено в самій скарзі та підтверджено вищевказаною інформаційною довідкою від 22.05.2019 року № 167571380.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо процедури прийняття наказу Міністерства юстиції Украйни від 29.07.2019 року № 2279/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

Матеріалами справи підтверджено та не спростовано сторонами, що 06.06.2019 року Міністерство юстиції України отримало скаргу Бердянської міської ради Запорізької області від 27.05.2019 № 01-1328/48-1 на рішення державного реєстратора виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Пелих Віталія Віталійовича від 29 листопада 2018 року № 44317630, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) внесено запис про право власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна - торговельний павільйон літ. А, розташований за адресою: АДРЕСА_4 .

До скарги Бердянської міської ради додані документи на підтвердження факту, що Бердянська міська рада дізналась про порушення власних прав щодо прийняття державним реєстратором Пелихом В.В. оскаржуваного рішення саме 22.05.2019 року ( з моменту формування інформаційної довідки № 167571380).

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі - Порядок № 1128) затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 (далі - Порядок).

Вказаним Порядком визначено процедуру розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, що здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами відповідно до Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Пунктом 9 Порядку визначено, що на розгляд скарги обов`язково запрошується скаржник та / або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Згідно з п. 10 Порядку суб`єкт розгляду скарги не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги по суті повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі);

2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту;

3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах, що додаються до скарги).

Таким чином, даною нормою Комісію наділено альтернативою при обранні способу повідомлення осіб про розгляд скарги по суті.

За вказаних обставин, твердження позивача стосовно того, що розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту не може вважатись запрошенням суб`єктів оскарження, є помилковим.

Відповідно до пункту 1 Порядку копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги по суті. Суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів, мають право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов`язково приймаються комісією до розгляду.

Судом першої інстанції встановлено та не спростовано сторонами, що на виконання вищезазначених пунктів Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Комісія) листом від 18.06.2019 року № 4/19530-33-19/19.2.1 направлено копію зазначеної скарги ОСОБА_1 . В листі зазначено, що повідомлення про дату, час та місце розгляду скарги Комісією буде опубліковано в рубриці «Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації» (https://minjust.gov.ua/pages/commission_civil_register) за посиланням з офіційного сайту Мін`юсту (https://minjust.gov.ua/) (т.1, а.с.101).

Судом також встановлено, що на сайті Міністерства юстиції України було розміщено оголошення про засідання Комісії, до того ж, засідання Комісії спочатку було заплановано на 18.07.2019 року, потім призначено повторно на 22.07.2019 року, відомості про що містилось на відповідній сторінці на офіційному сайті (т.1, а.с.97,99 зворот).

Як вбачається зі змісту оголошення, оголошення містить необхідну інформацію, яка дозволяє: ідентифікувати особу, яка викликається, відомості про скаржника, тип об`єкта нерухомого майна, адресу, суб`єкта оскарження та перелік заінтересованих сторін.

Твердження позивача, що під час підготовки апеляційної скарги відсутність вкладки, яка має назву «Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації», позбавило його можливості бути вчасно повідомленим про дату та час розгляду скарги є безпідставним.

Також, твердження позивача, що «інформаційне оголошення на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України не містило повної інформації, яка дозволила б ідентифікувати особу, яка викликається», спростовується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 11 Порядку суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів, мають право, а не обов`язок подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов`язково приймаються комісією до розгляду.

Позивач не заперечував факт отримання ним вищезгаданого листа Міністерства юстиції України від 18.06.2019 року № 4/19530-33-19/19.2.1 про направлення копії скарги та повідомлення про розгляд скарги.

Матеріалами справи підтверджено, що, розглянувши скаргу Бердянської міської ради, перевіривши відомості, що містяться в Державному реєстрі прав, додані до скарги документи, встановивши обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації відповідно до п. 12 Порядку дійшла висновку про те, що скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

В постанові Верховного Суду від 22.05.2020 року у справі № 825/2328/16, суд касаційної інстанції зазначив про таке.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації; внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 року у справі № 813/1790/18.

За змістом Висновку комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації за результатами розгляду скарги Бердянської міської ради Запорізької області від 27.05.2019 року №01-1328/48-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.06.2019 року за №19530-33-19 від 22 липня 2019 року встановлено наступне.

Державним реєстратором Пелихом В.В. під час прийняття ним оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29 листопада 2018 року № 44317630, на порушення статей 10, 18, 23, 24, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пункту 12 Порядку №1127, не встановлено відповідність заявлених праві поданих документів/отриманих документів вимогам законодавства, не перевірено документи на наявність підстав для реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав, оскільки доданий до Заяви Договір суборенди земельної ділянки , укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 не передбачав переходу права власності на торговий павільйон, та подані для проведення державної реєстрації прав документи не давали змоги встановити набуття право власності ОСОБА_1 на торговий павільйон.

Крім того, державним реєстратором Пелихом В.В. при розгляді Заяви та під час прийняття оскаржуваного рішення належним чином не перевірено документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяв, оскільки до них не надано інформацію про проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01.01.2013 року, чим порушено вимоги частини 3 пункту 3 статті 10 Закону.

З огляду на вищевикладене, оскаржуване рішення від 29.11.2018 року № 44317630 підлягає скасуванню як таке, що прийняте всупереч законодавству у сфері державної реєстрації прав.

Матеріали справи не містять доказів на спростування Висновку комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації за результатами розгляду скарги Бердянської міської ради Запорізької області від 27.05.2019 року №01-1328/48-1.

Отже позивачем не надано доказів на підтвердження того, що внаслідок процедурного порушення акт (наказ Міністерства юстиції України від 29 липня 2019 року № 2279/5, який видано на підставі Висновку комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації за результатами розгляду скарги Бердянської міської ради Запорізької області від 27.05.2019 року №01-1328/48-1), суперечитиме закону, або допущене порушення вплинуло на зміст акта.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Керуючись ст. ст. 374,375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 березня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 29 липня 2021 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

І.В. Кочеткова