Номер провадження: 22-ц/813/5984/21
Номер справи місцевого суду: 522/2562/20
Головуючий у першій інстанції Абухін Р.Д.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

розглянувши у спрощеному порядку без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

14 лютого 2020 року позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини усіх доходів до досягнення ОСОБА_1 23-х років за умови, що ОСОБА_1 буде продовжувати навчання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.02.2020 року та до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більше як до досягнення нею 23-х річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_1 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині визначеного розміру аліментів та постановити нове, яким задовольнити позов повністю, посилаючись на порушення норма матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції при встановленні розміру аліментів не досліджувався моральний аспект зазначеної справи, оскільки змалку ОСОБА_2 взагалі не спілкувався та зовсім не цікавився життям доньки ОСОБА_1 , не приходячи на день народження та будь-які інші свята тощо.

Короткий зміст відзиву ОСОБА_2 на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Корой І.Д., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Порядок розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Апеляційне провадження розглядається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 12 липня 2021 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, від якого народилась дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданий Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 199.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що повнолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на даний час є студенткою 2 курсу Одеського національного медичного університету денної форми навчання за спеціальністю «стоматологія» на підставі Контракту про підготовку фахівця №630/782 від 12.08.2015 року.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач, будучи батьком повнолітньої доньки, яка у теперішній час є студентом вищого навчального закладу, повинен надавати їй матеріальну допомогу аліменти, оскільки його дитина потребує відповідної матеріальної допомоги.

Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч. 1 ст. 199 СК України).

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч. 2 ст. 199 СК України).

Суд визначає розмір аліментів на повнолітньої доньки у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України (ст. 200 СК України).

Відповідач як батько повинен брати участь у фінансуванні подальшої освіти своєї дитини.

Навчання вимагає коштів, а отже, є однією з підстав для виникнення у батька відповідача аліментного обов`язку.

Право на утримання невід`ємно пов`язане із навчанням.

Суд першої інстанції вірно прийняв до уваги той факт, що відповідач приймає участь у матеріальному забезпеченні позивача, що підтверджується, зокрема тим, що 07.06.2002 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що діяла від особи та в інтересах ОСОБА_1 , уклали договір дарування частини квартири, посвідчений державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Пучковою І.А., який зареєстрований в реєстрі за № 1-2028. Відповідно до умов договору ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_1 прийняла в дар 1/2 частину трьохкімнатної квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 , шляхом відчуження зазначеної нерухомості, задовольнив потреби у забезпечені проживання доньки ОСОБА_1 .

Крім того, ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії НОМЕР_2 , від якого є двоє дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 ), який на даний час навчається у Міжнародному гуманітарному університеті на денній формі навчання, за спеціальністю формація, промислова формація на підставі Договору про надання освітніх послуг № 226-1МД-003 від 09.08.2019 року.

Відповідно до п.1.3. Договору про надання освітніх послуг №226-1МД-003 від 09.08.2019 року строк дії договору з 01.09.2019 року по 30.06.2024 року.

Згідно п.п.3.2., 3.3. Договору розмір плати за надання освітніх послуг становить 99500 грн., Розмір плати за навчання по навчальних роках становить: 2019/2020 навчальний рік -1 курс- 17500 грн., 2-5 курс 20500 грн.

Витрати пов`язані зі сплатою за навчання ОСОБА_6 сплачені ОСОБА_2 , що підтверджується квитанцією №ПН79 від 13.07.2019 року.

Також відповідачем здійснюється нагляд та він надає матеріальну допомогу матері ОСОБА_7 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 ), яка відповідно до Довідки до акту огляду МСЕК у графі «висновки про умови та характер праці» - потребує постійного стороннього догляду. ОСОБА_7 , отримує пенсію по інвалідності 1 групи загального захворювання, про що свідчить пенсійне посвідчення № НОМЕР_6 , є ветераном війни учасником війни, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_7 .

Відповідач по справі працює у КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради на посаді лікаря акушера-гінеколога вищої категорії.

Відповідно до Довідки про заробітну плату за період січень 2019 грудень 2019 року заробітна плата становила 142 774,15 грн. за період травень 2019 року по квітень 2020 року 151 517,89 грн..

Також відповідач має сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_8 ) та доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_9 ).

Враховуючи наведені вище обставини суд першої інстанції вірно вважав за необхідне позов задовольнити частково, в частині щомісячного стягнення аліментів в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довела обставини, на які посилалась як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надала.

Щодо доводів апеляційної скарги, то судова колегія зазначає, що вони не є предметом доказування та не підлягають встановленню, у відповідності до ст. 182 СК України.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Також судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Порядок оскарження постанови суду апеляційної інстанції.

У зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 12 липня 2021 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк