Справа № 132/126/21
Провадження № 2/132/251/21
РІШЕННЯ

Іменем України

"25" лютого 2021 р. м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді Ставнійчук С.В.,

за участю секретаря судового засідання Лисюк О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину за законом

встановив:

В січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , який обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 вартістю 455 400 грн.

В установлений законом строк позивачка подала заяву про прийняття спадщини до Калинівської районної державної нотаріальної контори Вінницької області, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за місцем відкриття спадщини, з підстав, що житловий будинок, на підставі свідоцтва про право власності від 20.01.1987 року, належить колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_3 , а колгоспний двір припинив своє існування у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про власність» від 07.02.01991 року.

Відповідно до ст.ст.120,123 ЦК України 1963 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору. Спори щодо майна колишнього колгоспного двору мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

З цих підстав просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку літ.А, загальною площею 133,8 кв.м, житловою площею 76,7 кв.м, прибудови літ. а, прибудови літ. а1, ганку, тамбура літ.а2, ганку, сараю з літньою кухнею літ.Б, погреба літ. П/Б, сараю літ.Б1, погреба П/Б1, убиральні літ.В, гаража літ.Г, огорожі №1, воріт з хвірткою №2, огорожі №3, колодязя №4, огорожі №5 вартістю 455000 гривень в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Калинівка Калинівського району Вінницької області.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 20 січня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання, витребувано з Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області копію спадкової справи №482/2018 до майна померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; з Калинівського РСП КП ВОО «БТІ» інвентаризаційну справу щодо домогосподарства по АДРЕСА_1 для огляду в судовому засіданні; з Калинівського РВ Управління ДМС у Вінницькій області відомості щодо реєстрації осіб за адресою по АДРЕСА_1 починаючи з 01.01.1988 по 31.08.1991 року, зобов`язано ОСОБА_1 надати для огляду домову книгу на житловий будинок.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 12 лютого 2021 року закрито підготовче судове засідання призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 подані позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задоволити.

Відповідачка ОСОБА_4 позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила їх задовольнити, наслідки визнання позовних вимог останній роз`яснені та зрозумілі, що підтвердила також письмовою заявою, поданою в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , про що Калинівським РВ ДРАЦС Головного ТУЮ у Вінницькій області вчинено відповідний запис №207.

За життя ОСОБА_3 заповіту не склав.

Позивачка ОСОБА_5 була дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 від 23 березня 1972 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , а відповідачка ОСОБА_2 дружиною, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 .

Згідно з довідками виконавчого комітету Калинівської міської ради Калинівського району Вінницької області, №№ 5627від 13.11.2018 ОСОБА_3 проживав і був зареєстрований до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним за вищевказаною адресою проживали, та були зареєстровані дружина ОСОБА_2 з 29.10.1979; дочка ОСОБА_1 з 21.08.1997 року, внук ОСОБА_6 з 09.07.2007. Інші зареєстровані особина момент смерті ОСОБА_3 відсутні.

Вищевказані обставини також підтверджуються домовою книгою на домогосподарство, за адресою АДРЕСА_2 ) яка оглянута в судовому засіданні.

На підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлі, виданого 20 січня 1987 року на підставі рішення виконавчого комітету Калинівської міської ради народних депутатів від 13.01.1987 року, 100% житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_3 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 . Домогосподарство зареєстроване за ОСОБА_3 Вінницьким ООБТІ на праві приватної власності і записано в реєстрову книгу за №10 за реєстром №А962 05 січня 1987 року. Відомості про інших членів колгоспного двору у свідоцтві про право власності на будинок відсутні. Свідоцтво про право приватної власності на будівлі на час розгляду справи є чинним.

15 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Калинівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, на підставі якої було заведено спадкову справу до майна померлого ОСОБА_3 за № 482/2018.

15 листопада 2018 року ОСОБА_2 подала до Калинівської державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 . Підтвердила, що зміст ст. 60 СК України, їй роз`яснено, оскільки спадкове майно є особистою власністю чоловіка і придбано ним за особисті кошти на отримання свідоцтва на право власності на частку в спільному майні подружжя не претендує.

Постановою нотаріуса Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишеної Л.В. від 17.12.2020 №1004/02-31 відмовлено ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем за законом на житловий будинок який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав, що домогосподарство належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 , отже такий будинок належить колгоспному двору, який припинив своє існування у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про власність» від 07.02 1991 року.

Згідно з технічним паспортом на житловий будинок який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , будинок 1979 року побудови, складається з

з житлового будинку літ.А, загальною площею 113,8 кв.м, житловою площею 76,7 кв.м, прибудови літ. а, прибудови літ. а1, ганку, тамбура літ.а2, ганку, сараю з літньою кухнею літ.Б, погреба літ. П/Б, сараю літ.Б1, погреба П/Б1, убиральні літ.В, гаража літ.Г, огорожі №1, воріт з хвірткою №2, огорожі №3, колодязя №4, огорожі №5.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За змістом ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини

За змістом статей 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частинами першою, третьою, п`ятою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справі про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Отже, позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , яка в установлений законом строк звернулася із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, тобто є такою, що прийняла спадщину, а відповідачка ОСОБА_2 в установлений законом строк подала заяву про відмову від права на спадщину після смерті чоловіка.

Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_3 відсутні.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справі про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 120 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

На підставі ст.ст. 121, 123 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р. володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.11.2005 №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Відповідно до п.п. «а» п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Позивачка ОСОБА_1 спадщину прийняла після смерті ОСОБА_3 , до складу якої увійшов житловий будинок, що є предметом даного спору, утім оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку на житловий будинок, що увійшов до складу спадкової маси позбавлена можливості за обставин незалежних від її волі.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що наявність порушених прав позивача очевидною, а обраний спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, тому суд дійшов висновку, що позов обґрунтований.

Водночас, з урахуванням того, що згідно технічного паспорта від 06.06.2019 загальна площа житлового будинку літ.А за адресою АДРЕСА_1 становить 113,8 кв.м., тоді як в позовні заяві вказано 133,8 кв.м., позивачкою підтверджено в судовому засіданні, що в позові допущено описку, суд дійшов висновку про задоволення позову та визначення площі спірного житлового будинку відповідно до технічного паспорта від 06.06.2019, а саме 113,8 кв.м.

Крім цього, відповідач надав суду заяву про визнання позову.

Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Керуючись ст. 200, 206, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку літ.А, загальною площею 113,8 кв.м, житловою площею 76,7 кв.м, прибудови літ. а, прибудови літ. а1, ганку, тамбура літ.а2, ганку, сараю з літньою кухнею літ.Б, погреба літ. П/Б, сараю літ.Б1, погреба П/Б1, убиральні літ.В, гаража літ.Г, огорожі №1, воріт з хвірткою №2, огорожі №3, колодязя №4, огорожі №5 вартістю 455 400 гривень в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Калинівка Калинівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30-ти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ).

Повний текст рішення складено 09.03.2021

Суддя С.В. Ставнійчук