Справа № 584/363/21
Провадження № 2/584/280/21
РІШЕННЯ

Іменем України

14.07.2021 Путивльський районний суд Сумської області в особі : головуючого - судді Токарєва С.М., при секретарі Зікрати Я.В., без участі учасників справи, розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Путивль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і просила визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 3,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП ім. Куйбишева, розташовану на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області, у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Волокитине Путивльського району Сумської області.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що як спадкоємець за законом першої черги, прийняла спадщину після смерті матері у додатковий строк, визначений рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 15.04.2020 (спадкова справа 76/2020 від 17.09.2020), але в той же час оформити в нотаріальному порядку зазначене майно позбавлена можливості в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього, а також у зв`язку з наявністю заповіту від імені спадкодавця на користь сина ОСОБА_3 .

У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримала, у позовній заяві просила судові витрати покласти на неї.

Відповідач також не з`явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності його представника, при вирішенні спору покладався на розсуд суду, відзив на позов не подав.

З`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Встановлено судом, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Волокитине Путивльського району Сумської області померла ОСОБА_2 , мати позивача, яка на день смерті була зареєстрована одна по АДРЕСА_1 , від її імені сільською радою посвідчувався заповіт 19.02.1992 за № 15, який не змінювався та не скасовувався (а.с. 6, 7-9, 10, 11).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 3,26 в умовних кадастрових гектарах із землі колективного сільськогосподарського підприємства ім. Куйбишева (а.с. 13).

Згідно копії заповіту від 19.02.1992, посвідченого секретарем виконавчого комітету Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області за номером в реєстрі 15, ОСОБА_2 все належне їй майно заповідала своєму сину ОСОБА_4 (а.с. 12, 14).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Як спадкоємцю першої черги за законом позивачу рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 15.04.2020, яке набрало законної сили 07.08.2020, визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і на підставі її заяви 17.09.2020 заведена спадкова справа № 76/2020 (а.с. 15, 16, 17).

В той же час, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 , нотаріусом позивачу було відмовлено в зв`язку з тим, що спадкоємець за заповітом не відмовився від прийняття спадщини та заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк не подавав, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.03.2021 № 53/02-31 (а.с. 18).

Разом з тим, із вказаного судового рішення вбачається, що померла ОСОБА_2 на день смерті була зареєстрована одна, спадкоємець за її заповітом спадщину не прийняв, спадкова справа після її смерті не заводилася.

Ці обставини не підлягають доказуванню в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, до складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , входить право на земельну частку (пай), розміром 3,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із землі колективного сільськогосподарського підприємства ім. Куйбишева, яке належало померлій на підставі рішення Путивльської райдержадміністрації від 15.05.1996 № 196-р, що вбачається з фотокопії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 006876 від 24.06.1996, зареєстрованого 24.06.1996 в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 119 (а.с. 13).

В той же час, як вбачається із позовної заяви, оригінал вказаного правовстановлюючого документу у позивача відсутній, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, щододається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їхреєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є :свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член коллективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

Встановивши, що правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай) відсутній, а видача його дубліката чинним законодавством не передбачена, що унеможливлює реалізацію позивачем своїх спадкових прав, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Судові витрати не розподіляються, враховуючи відповідне клопотання позивача.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)», п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 № 720/95, ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 3,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель колективного сільськогосподарського підприємства ім. Куйбишева, розташовану на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області, належну ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 006876 від 24.06.1996, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Волокитине Путивльського району Сумської області.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Токарєв