СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/298/21
ун. № 759/1382/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарі - Мурга Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заявуОСОБА_1 , заінтересована особа: старший державний виконавець Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Горик Яна Євгенівна про визнання виконавчого листа, таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 в березні 2021 року звернулась до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, а саме виконавчого листа № 759/1382/19 виданого 21.07.2020 року Святошинським районним судом м. Києва.

В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17.12.2019 року у цивільній справі № 759/1382/19 за позовом ОСОБА_2 до неї про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, позов задоволено шляхом усунення ОСОБА_2 перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначено спосіб участі батька ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 . Постановою Київського апеляційного суду від 24.06.2020 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17.12.2019 року в частині задоволення позову про усунення ОСОБА_2 перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасовано та в цій частині ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог та рішення Святошинського районного суду міста Києва від 17.12.2019 року змінено в частині визначення способу участі батька ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з сином.

Вказала, що ухвалою Київського апеляційного суду від 17.12.2020 року задоволено заяву ОСОБА_1 та роз`яснено що місце проживання проведення зустрічей батька з дитиною є місто, де проживає дитини. Крім того, зазначила, що Постановою другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18.11.2020 року постанову Київського апеляційного суду від 24.06.2020 року змінено та викладено третій абзац резолютивної частини наступним чином: «Визначити спосіб участі ОСОБА_2 у спілкуванні із сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його вихованні: 1) можливість зустрічей кожної першої і третьої суботи та неділі з 11 год 00 хв суботи до 19 год 30 хв неділі за місцем проживання дитини з матір`ю; 2) можливість спільного відпочинку один календарний тиждень влітку та один календарний тиждень в зимовий період під час відпустки батька без присутності або у присутності матері дитини; 3) можливість спілкування засобами телефонного та електронного зв`язку з урахуванням режиму дня, що забезпечує гармонійний і здоровий розвиток дитини; 4) можливість спільного святкування у непарні роки наступних свят: Новий рік (31 грудня) з 20 год 00 хв до 19 год 00 хв наступного дня після свята, Різдво Христове (7 січня), Пасха (Великдень), Трійця; 5) можливість спільного святкування дня народження батька (1 березня); в іншій частині постанову Київського апеляційного суду від 24 червня 2020 року залишено без змін.

Оскільки постановою Касаційного цивільного суду від 18.11.2020 року рішення апеляційної інстанції за яким видано виконавчий лист змінено то за твердженням заявника виконавчий лист № 759/1382/19 не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та не підлягає виконанню.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала та просила її задовольнити посилаючись на обставини викладені в заяві.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, яким просить розглянути заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню без його участі та участі ОСОБА_2 .

Представник Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Зважаючи на те, що згідно з нормою ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка вказаної особи не є перешкодою для розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд з урахуванням думки учасників справи ухвалив провести судове засідання за їхньої відсутності.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину "судового провадження" згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

За положеннями Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Ч. 1 ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Виконавчий документ може бути визнано таким, що не підлягаю виконанню повністю або частково (ч. 2 ст. 432 ЦПК України).

На суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зазначені у ч. 2 ст. 432 ЦПК України. Так, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: а) його було видано помилково; б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання (такий висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 16 січня 2018 року у справі №755/15479/14-ц).

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 щодо наявності підстав для визнання виконавчого листа №759/1382/19, виданого 21.07.2020 року Святошинським районним судом м. Києва, таким, що не підлягає виконанню, суд виходить з таких обставин.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17.12.2019 року у цивільній справі № 759/1382/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, позов задоволено шляхом усунення ОСОБА_2 перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначено спосіб участі батька ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення днів зустрічі за місцем проживання батька ОСОБА_2 з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання батька, а саме: I п`ятниця з 17 год 30 хв до суботи 20 год 30 хв; II неділя з 10 год 00 хв до понеділка 08 год 30 хв; III субота з 10 год 00 хв до неділі 20 год 30 хв; IV п`ятниця з 17 год 30 хв до суботи 20 год 30 хв; перша половина усіх навчальних канікул дитини; 30 днів спільного відпочинку в зимовий період; 30 днів спільного відпочинку в літній період; у непарні роки Новий рік (31 грудня) з 20 год 00 хв напередодні свята до 19 год 00 хв наступного дня після свята; у парні роки Новий рік (01 січня) з 15 год 00 хв до 20 год 00 хв наступного дня; у парні роки 30 травня (День народження дитини) з 14 год 00 хв до 21 год 00 хв наступного дня; у непарні роки 30 травня (День народження дитини) з 18 год 00 хв до 15 год 00 хв наступного дня; щороку День народження батька (01 березня), День батька (третя неділя червня щороку), День захисника України (14 жовтня), Католицька Пасха, Католицьке Різдво (25 грудня) з 18 год 00 хв. напередодні свята до 08 год 30 хв. наступного дня після свята; зобов`язано ОСОБА_1 передавати батькові ОСОБА_2 малолітнього ОСОБА_3 у визначене судом місці, дні та часи побачень; зобов`язано ОСОБА_2 повертати ОСОБА_1 малолітнього ОСОБА_3 після закінчення часів та днів батька, визначених цим рішенням.

Постановою Київського апеляційного суду від 24.06.2020 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17.12.2019 року в частині задоволення позову про усунення ОСОБА_2 перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасовано та в цій частині ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог та рішення Святошинського районного суду міста Києва від 17.12.2019 року змінено в частині визначення способу участі батька ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з сином; визначено ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_4 , кожної першої та третьої суботи та неділі місяця з 11:00 години суботи до 19 години 30 хвилин неділі, в іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постановою Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) 11.08.2020 року незаконно визначив місце побачення стягувача з дитиною за адресою проживання батька: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17.12.2020 року задоволено заяву ОСОБА_1 та роз`яснено що місце проживання проведення зустрічей батька з дитиною є місто, де проживає дитини.

Постановою другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18.11.2020 року постанову Київського апеляційного суду від 24.06.2020 року змінено та викладено третій абзац резолютивної частини наступним чином: «Визначити спосіб участі ОСОБА_2 у спілкуванні із сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його вихованні: 1) можливість зустрічей кожної першої і третьої суботи та неділі з 11 год 00 хв суботи до 19 год 30 хв неділі за місцем проживання дитини з матір`ю; 2) можливість спільного відпочинку один календарний тиждень влітку та один календарний тиждень в зимовий період під час відпустки батька без присутності або у присутності матері дитини; 3) можливість спілкування засобами телефонного та електронного зв`язку з урахуванням режиму дня, що забезпечує гармонійний і здоровий розвиток дитини; 4) можливість спільного святкування у непарні роки наступних свят: Новий рік (31 грудня) з 20 год 00 хв до 19 год 00 хв наступного дня після свята, Різдво Христове (7 січня), Пасха (Великдень), Трійця; 5) можливість спільного святкування дня народження батька (1 березня); в іншій частині постанову Київського апеляційного суду від 24 червня 2020 року залишено без змін.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України (в редакції станом на час ухвалення рішення) рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 368 ЦПК України (в редакції станом на час ухвалення рішення) питання, пов`язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу. За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Як вбачається з положень ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, станом на час видачі виконавчого листа) виконавчі документи за загальним правилом можуть бути пред`явлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення;

Отже, з огляду на наведене, Святошинський районний суд м. Києва як місцевий суд правомірно видав виконавчий лист на виконання постанови Київського апеляційного суду від 24.06.2020 року.

При розгляді справи принцип змагальності учасників процесу та рівності між собою є основоположними. Засада рівності всіх учасників процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріплений в ч.1 ст. 55 Конституції України.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведені законодавчі положення, судом не встановлено ні юридичних, ні фактичних обставин, які свідчили б про те, що виконавчий лист видано помилково та/або обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, заявником не доведено з покликанням на належні, допустимі та достовірні докази існування підстав для визнання виконавчого листа № 759/1382/19 від 21.07.2020 року Святошинським районним судом м. Києва, таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

З викладеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 81, 89, 259, 260, 261, 268, 353-354, 432 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: старший державний виконавець Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Горик Яна Євгенівна про визнання виконавчого листа, таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, якому повний текст ухвали суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Журибеда