Справа № 132/2354/21
Ухвала

Іменем України

23 липня 2021 року місто КАЛИНІВКА

Калинівський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Сєліна Є.В. при секретарі Підгерській О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калинівка Вінницької області заяву Приватного акціонерного товариства «Іванівський спеціалізований кар`єр» про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2021р. до Калинівського районного суду Вінницької області звернулося Приватне акціонерне товариство «Іванівський спеціалізований кар`єр» із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Іванівський гранітний кар`єр» та ОСОБА_1 про визнання договору удаваним, переведення прав та обов`язків покупця, який згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2021р. переданий на розгляд судді Сєліну Є.В.

Згідно прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд: 1) визнати удаваним договір міни, укладений 08.04.2020р. між ТОВ «Іванівський гранітний кар`єр» та ОСОБА_1 , який був посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. та зареєстрований в реєстрі за № 1978; 2) застосувати до договору міни, укладеного 08.04.2020р. між ТОВ «Іванівський гранітний кар`єр» та ОСОБА_1 , який був посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. та зареєстрований в реєстрі за № 1978, наслідки удаваного правочину, визнавши його таким, що вчинений сторонами з метою приховування купівлі-продажу; 3) перевести на позивача права та обов`язки покупця на 1/500 частку виробничих будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , до яких входять наступні споруди: будівля столярного цеху літ.З з прибудовою літЗ1, загальною площею 73,5кв.м., та будівля пилорами літ.В з прибудовою літ.В1, загальною площею 77,3кв.м.; 4) припинити право власності ОСОБА_1 на 1/500 частку виробничих будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , до яких входять наступні споруди: будівля столярного цеху літ.З з прибудовою літЗ1, загальною площею 73,5кв.м., та будівля пилорами літ.В з прибудовою літ.В1, загальною площею 77,3кв.м., присудивши останній кошти в сумі 66361грн., які знаходяться на депозитному рахунку.

Одночасно із позовною заявою на адресу суду надійшла заява ПАТ «Іванівський спеціалізований кар`єр» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/500 частку виробничих будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , до яких входять наступні споруди: будівля столярного цеху літ.З з прибудовою літЗ1, загальною площею 73,5кв.м., та будівля пилорами літ.В з прибудовою літ.В1, загальною площею 77,3кв.м., право власності на які зареєстровано за відповідачем ОСОБА_1 , а також заборонити здійснювати добудову, перебудову, перепланування чи інші дії, пов`язані безпосередньо чи опосередковано зі зміною цих споруд (будівель), яка мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити та/чи утруднити виконання судового рішення, у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається, окрім іншого, одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Подана позивачем заява про забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ст. 151 ЦПК України, та таким чином вона підлягає невідкладному розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст. 150 ЦПК України).

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до кожного конкретного випадку. При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом позову ПАТ «Іванівський спеціалізований кар`єр» є визнання договору міни, укладеного 08.04.2020р. між ТОВ «Іванівський гранітний кар`єр» та ОСОБА_1 , який був посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. та зареєстрований в реєстрі за № 1978, удаваним правочином.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до договору міни, укладеного 08.04.2020р. між ТОВ «Іванівський гранітний кар`єр» та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 1978, ТОВ «Іванівський гранітний кар`єр» передало ОСОБА_1 у власність належну йому 1/500 частку виробничих будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 передала у власність ТОВ «Іванівський гранітний кар`єр» належний їй ноутбук марки ASUS F509FL-BQ198.

На підставі цього правочину за ОСОБА_1 в передбаченому законом порядку зареєстроване право власності на 1/500 частку виробничих будівель та споруд, до складу яких входять: будівля столярного цеху літ.З з прибудовою літ.З1, загальною площею 73,5кв.м., та будівля пилорами літ.В з прибудовою літ.В1, загальною площею 77,3кв.м., що випливає з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 264155561 від 02.07.2021р.

Інша 499/500 частина виробничих будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належить ПАТ «Іванівський спеціалізований кар`єр», яке звернулось до суду із вказаним позовом та заявою про забезпечення позову.

Отже, враховуючи те, що предметом позову є вимога про визнання удаваним правочину, а саме договору міни від 08.04.2020р., предметом якого є 1/500 частка виробничих будівель та споруд, до складу яких входять: будівля столярного цеху літ.З з прибудовою літ.З1, загальною площею 73,5кв.м., та будівля пилорами літ.В з прибудовою літ.В1, загальною площею 77,3кв.м., власником якої є відповідач ОСОБА_1 , яка може бути відчужена до вирішення справи по суті, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, тому суд приходить до висновку про необхідність накладення арешту на це нерухоме майно.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

За вищевказаних обставин, з метою ефективного забезпечення балансу інтересів сторін по справі, враховуючи предмет позову та характер спірних правовідносин, обраний вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне нерухоме майно є співмірним із заявленими позовними вимогами, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав уважати, що незастосування цього заходу унеможливить ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, що в силу положень ст.ст.149-153 ЦПК України, свідчить про обґрунтованість поданої заяви про забезпечення позову.

Захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне нерухоме майно є адекватним позовним вимогам, на забезпечення яких він вживається, та спрямований на попередження порушень прав і охоронюваних законом інтересів позивача і забезпечення виконання рішення суду.

Немає підстав вважати, що застосування такого заходу призведе до невиправданого обмеження майнових прав ОСОБА_1 , оскільки це не позбавить її можливості володіти та користуватись спірним нерухомим майном, а лише тимчасово обмежить її можливість розпоряджатися ним.

В частині вимоги про накладення заборони добудови, перебудови, перепланування чи інших дій, пов`язаних безпосередньо чи опосередковано зі зміною спірних споруд (будівель), ПАТ «Іванівський спеціалізований кар`єр» необхідно відмовити, оскільки останнім не надано будь-яких доказів на підтвердження намірів чи спроб відповідача вчинити відповідні дії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-154, 157, 258-260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Приватного акціонерного товариства «Іванівський спеціалізований кар`єр» про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/500 частку виробничих будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , до складу яких входять: будівля столярного цеху літ.З з прибудовою літ.З1, загальною площею 73,5кв.м., та будівля пилорами літ.В з прибудовою літ.В1, загальною площею 77,3кв.м., право приватної власності на яку відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 264155561 від 02.07.2021р., зареєстровано за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), шляхом заборони на її відчуження.

В задоволенні іншої частини заяви ПАТ «Іванівський спеціалізований кар`єр» - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання через Калинівський районний суд Вінницької області апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя