Провадження №2/760/788/21
Справа №760/6826/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі

Головуючого судді: Оксюти Т.Г.,

при секретарі Горупа В.В.,

розглянувши у судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення батьківства та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів та просила встановити факт батьківства ОСОБА_3 відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та внести зміни до актового запису №622 від 17.05.2006 року про народження ОСОБА_4 , складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві виключивши про батька ОСОБА_2 зазначивши батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів цього заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.09.1997 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , від якого вони мають доньку ОСОБА_3 1998 , р.н.

04.08.2005 року шлюб між нею та ОСОБА_2 був розірваний.

На момент ухвалення рішення ОСОБА_1 проживала однією сім`єю та вела спільне господарство з іншим чоловіком ОСОБА_3 до 2014 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача народився син ОСОБА_4 .

Батьком був записаний ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_4 , народився до спливу десяти місяців після припинення шлюбу.

В подальшому стосунки між позивачем та ОСОБА_3 не склалися, разом з тим він є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.03.2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

14.05.2020 року від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву в якому він проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що з часу народження позивачем сина ОСОБА_4 , нею не ставилось питання про оспорювання батьківства відповідача ОСОБА_2 та про визнання батьківства за ОСОБА_3 .

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17.06.2020 року у справі призначено судово-генетичну експертизу.

02.12.2020 року до суду надійшов висновок експерта від 24.11.2020 року №10-2210.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.01.2021 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03.03.2021 року позовні вимоги в частині встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу залишено без розгляду. В іншій частині позовних вимог розгляд справи продовжено.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що сторонами в справі надані пояснення та заперечення, підстави, визначені законом для відкладення розгляду справи та оголошення в ній перерви відсутні, суд вважає за можливе розглядати справу в відсутності відповідачів.

Суд, врахувавши заяву позивача, відзив відповідача ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 . Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого 17.05.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, його матір`ю є ОСОБА_1 , батьком записаний ОСОБА_2 (актовий запис № 622).

Реєстрація народження дитини була проведена Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві на підставі ч. 2 ст. 122 СК України, відповідно до якої дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Як зазначає позивач справжнім його батьком є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вона проживала на момент ухвалення рішення про розірвання шлюбу від 04.05.2005 року.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься відзив з якого вбачається, що він факт свого батьківства відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не визнав, однак не заперечував проти спільного проживання з позивачем у зазначений нею період.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно висновку експерта №10-2210 від 24.11.2020 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , може бути біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Ймовірність даної події складає 99,99999997%.

Будь - яких доказів які б викликали сумнів у повноті, ясності, правильності висновку експерта, чи доказів пов`язаних з недостатньою професійною кваліфікацією експерта, сторонами надано не було, а тому суд вважає його вірним та обґрунтованим і таким, що не суперечить матеріалам справи, поясненням сторін і можуть бути взятими до уваги судом при ухваленні рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України однією з підстав для визначення походження дитини від батька є рішення суду.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Задля реалізації цього права та встановлення батьківства ОСОБА_3 відносно його сина ОСОБА_4 необхідно також виключити запис про ОСОБА_2 як батька дитини з актового запису про народження ОСОБА_4 шляхом внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_4 . Окрім того, в графі «Батько» необхідно зазначити батьком ОСОБА_3 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зокрема, внесення змін до актового запису про народження дитини передбачено статтею 134 Сімейного кодексу України, відповідно до якої на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання ОСОБА_3 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач також просила стягнути з ОСОБА_3 аліменти на свою користь на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, на що слід зазначити наступне.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 зі ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1, 2 ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи майновий стан сторін та те, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації його життя нарівні з позивачем, а також передбачені законом обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття.

При цьому суд враховує, що відповідач фізично здоровий, працездатний, може працювати та сплачувати аліменти на утримання дитини.

Обставини на які посилався відповідач як на підставу для відмови у стягненні аліментів не приймаються судом до уваги, з огляду на наступне.

Слід зазначити, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Вона створюється на підставі шлюбу, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Законодавством України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття (18 років).

Аліменти - це кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір коштів на утримання дитини (аліменти) встановлюється судом.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За аналізом наведених правових норм, враховуючи наведене вище та те, що відповідачем доказів на підтвердження відсутності можливості виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від свого заробітку на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не надано, суд приходить до висновку, що відповідач не довів тих обставин на які посилався як на підставу своїх заперечень проти вимог позивача про стягнення аліментів у частці від доходу.

При визначені розміру аліментів, суд враховує обставини визначені у ст. 182 СК України, а також рівень життя в країні, вартість продуктів харчування, одежі, комунальних платежів та інше.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки фактично позовні вимоги заявлені до ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача суми судового збору 840,80 грн. та на користь держави суми судового збору 840,80 грн.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати батьківство ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни до актового запису № 622, вчиненого 17 травня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві, про народження дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: виключити запис про ОСОБА_2 , як батька дитини з актового запису про народження ОСОБА_4 ; вказати у відомостях про батьківство батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.03.2020 року і до досягнення ним повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в сумі 840,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя