Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2021 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Борцової А.А.,

з участю: секретаря Килинчук Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заочному порядку в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Табінський Олег Володимирович,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що в квітні 2021 року він дізнався про те, що у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Табінського О.В. на виконанні перебуває виконавче провадження № 64661771 з примусового виконання виконавчого напису № 21076 вчиненого 03.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з позивача на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості за кредитним договором від 16.07.2012 року укладеним між ним та ПАТ «Дельта Банк» в розмірі 27245,88 грн. Вважає, що вказаний виконавчий напис може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, оскільки в основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Однак, вказаний кредитний договір було укладено 16.07.2012 року без його нотаріального посвідчення. Крім того, звернувшись до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису в 2021 році, відповідач пропустив строк позовної давності, який закінчився 16.07.2015 року. У даному випадку строк позовної давності при вчиненні виконавчого напису був нотаріусом порушений, тому нотаріус не мав права вчиняти спірний виконавчий напис про повернення кредиту, строк давності якого минув.

Також він не отримував вимогу від відповідача про усунення порушень за кредитним договором, внаслідок чого був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги. Тобто боржник, має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису.

Крім того, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року залишена без змін, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та з огляду на вказані постанови вчинення виконавчих написів на кредитних договорах взагалі не передбачено законодавством. В свою чергу, не зважаючи на наявність вказаних рішень судів, якими не передбачено вчинення виконавчих написів на підставі кредитних договорів, приватним нотаріусом оспорюваний виконавчий напис було вчинено в 2021 році, тобто вже після прийняття вказаних рішень суду. Отже, нотаріус при вчиненні оскаржуваного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом та не врахував того, що судом скасовано норму, яка дозволяла нотаріусом вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, які нотаріально не посвідчені, чим порушив норми ЗУ «Про нотаріат» та Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 21076, вчинений 03.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, про стягнення з нього на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», заборгованості за кредитним договором від 16.07.2012 року укладеного з ПАТ «Дельта Банк» в розмірі 27245,88 грн. та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати у справі (ас.27)

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився вдруге, відповідач про дату, місце і час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 26,50), про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності представника відповідача та відзив на позовну заяву у встановлений судом строк відповідач не подав, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст. 280-281 ЦПК України, вирішує справу за наявними у ній матеріалами у заочному порядку.

Треті особи - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Табінський О.В. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутність не надали. (а.с. 48,49).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 Закону України "Про нотаріат"), зокрема Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджено наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстровано у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, із змінами, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору та засвідчено стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Однак, відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 визнано нечинною та незаконною Постанову КМ України від 26.11.2014 р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема п.2 вказаних Змін, яким було передбачено стягнення заборгованості з підстав, що стосуються кредитних відносин, тобто кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Вказана постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року.

Крім того, відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такої.

З урахування приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості по спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-887цс17 від 05.07.2017 року).

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

В судовому засіданні встановлено, що позивачем 09.07.2013 р. підписано заяву № 001-26125-090713, в якій запропоновано відкрити поточний рахунок з використанням платіжної картки з кредитним лімітом 15000 грн., строк кредитної лінії 364 календарні дні (а.с.43).

В зв`язку з тим, що строк платежу за вказаним кредитним договором настав, а боржником допущено прострочення платежів, 31.12.2020 р. за вих. № 13771778 ТОВ «Росвен Інвест Україна» направило боржнику повідомлення про вчинення виконавчого напису (а.с.46), дані про отримання якого останнім відсутні.

03.02.2021 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулося з заявою про вчинення виконачого напису до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. (а.с.45), яким на підставі поданої заяви та доданих до неї документів 03.02.2021 р. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 21076 про звернення стягнення з ОСОБА_2 , який є боржником за кредитним договором № 001-26125-090713 від 09.07.2013 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2250/к від 21.05.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна про звернення стягнення заборгованість за кредитним договором № 001-26125-090713 від 09.07.2013 р. у розмірі 23680,61 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 15872,69 грн. та простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 7807,92 грн. (а.с. 42).

Вказаний виконавчий напис перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Табінського О.В., що підтверджено копією постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_2 від 22.03.2021 року, виконавче провадження № 64661771 (а.с.6)

Разом з тим, вказаний виконавчий напис нотаріусом вчинено без врахування того, що на час його вчинення, Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а саме пункт 2 щодо кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, було визнано незаконною та нечинною у вказаній частині, з моменту її прийняття, тобто оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено без достатніх на те правових підстав.

До того ж, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу шляхом оцінки наданих суду доказів.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису керувався тільки випискою з особового рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, наданою відповідачем, що не може бути доказом безспірності заборгованості за кредитним договором (а.с. 44). Будь-які інші документи на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу не надавались, що дає суду підстави для висновку, що розмір заборгованості був визначений відповідачем самостійно і існує тільки в складених останнім документах, які позивачем не визнані та з ним не узгоджені.

Крім того, відповідачем ТОВ «Росвен Інвест Україна» не надано будь-яких достатніх та допустимих доказів на підтвердження факту відступлення права вимоги до відповідача по вищевказаному кредитному договору № 001-26125-090713 від 09.07.2013 р., укладеного між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», а також доказів отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень.

Вказані обставини свідчать про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, які виникли між сторонами в результаті укладення вищевказаного кредитного договору, який і став підставою для вчинення виконавчого напису нотаріусом та свідчить про наявність між сторонами спору, тому оскаржуваний виконавчий напис вчинено нотаріусом в порушення вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат».

Крім того, виконавчий напис вчинено поза межами строку позовної давності, оскільки у стягувача право примусового стягнення боргу виникло 10.07.2014 р., а виконавчий напис вчинено нотаріусом 03.02.2021 року, тобто після закінчення встановленого трирічного строку позовної давності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що виконавчий напис про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором, нотаріусом вчинено на підставі норми закону, яка визнана нечинною у судовому порядку, без належного підтвердження безспірності вимог кредитора та поза межами строку позовної давності, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Допущені позивачем описки у позовній заяві та приватним виконавцем у постанові про звернення стягнення на доходи боржника (а.с. 6) у даті укладення кредитного договору (16.07.2012 замість 09.07.2013 р.) та розмірі стягнутої суми (27245, 88 грн. замість 24180,61 грн.), на думку суду, не мають суттєвого значення по даній справі, оскільки предметом спору по даній справі є саме виконавчий напис нотаріуса, де дата та розмір стягнутих сум зазначені вірно.

Разом з тим, відповідно до ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

З аналізу п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Враховуючи, що позивачем при подачі позовної заяви, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката, в порушення вимог встановлених ст.137 ЦПК України, не надано жодного доказу, а саме - договір про надання правничої допомоги та докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, що є обов`язковою вимогою закону, а тому без надання вищезазначених документів та доказів в задоволенні позову у цій частині заявлених вимог слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір у розмірі 908,00 грн. (а.с.1) сплачений при подачі позовної заяви та судовий збір в розмірі 454,00 грн. (а.с. 10) сплачений при подачі заяви про забезпечення позову, всього в розмірі 1362,00 грн. також слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст.18, 50, 87, 88 «Про нотаріат», ст.ст. 12, 81, 133, 141, 247, 263- 265, 268, 273, 274-279, 280-282 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Табінський Олег Володимирович - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 21076, вчинений 03.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» () заборгованості за кредитним договором. № 001-26125-090713 від 09.07.2013 р.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (ЄДРПОУ 37616221) на користь ОСОБА_2 908 грн. 00 коп. сплаченого судового збору та 454,00 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову, всього в розмірі 1362,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий - суддя: підпис А.А. Борцова