Справа № 567/204/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Максимчук Є.В.

з участю

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Острозі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Горинь Агро Плюс" про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою

встановив:

в Острозький районний суд з позовом до ТОВ "Горинь Агро Плюс" про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою звернувся ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому на праві власності належить земельна ділянка загальною площею 2,45 га кадастровий номер №:10:002:0103, яка розташована на території Острозької ОТГ у с.Білашів.

24.04.2018 між позивачем та ТОВ «Горинь Агро Плюс» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки та згідно акту приймання-передачі земельна ділянка була передана в оренду відповідачу.

Під час укладення вищевказаного договору оренди землі №109 сторони у п.8 визначили розмір орендної плати, строки виплати орендної плати та відповідальність за несвоєчасну виплату орендної плати. Згідно пункту 8 зазначеного договору орендна плата складає 4130,04 грн. за один повний рік користування земельною ділянкою або за згодою сторін продукцією рослинництва, яка має сплачуватися орендарем орендодавцю до 20 числа останнього у звітному році місяці(п.10 договору).

Посилається на те, що орендар злісно порушує умови договору оренди земельної ділянки, так як він не отримував орендну плату за 2020 рік.

Також вказує, що п.13 договору передбачено, що у разі невнесення орендної плати в строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожний день прострочення.

Всього пеня (неустойка) за 2020 рік складає: 2891 грн., яка визначається: 4130,04*0,01%*70 (кількість прострочених днів).

Його неодноразові звернення про виплату орендної плати та пені до ТОВ «Горинь Агро Плюс» позитивного результату не дали.

З огляду на викладені обставини, посилаючись на ст.24 Закону України «Про оренду землі», просить стягнути з відповідача 4130,04 грн. орендної плати за користування земельною ділянкою та 2891 грн. пені.

Ухвалою Острозького районного суду від 16.03.2021 було відкрито загальне позовне провадження у справі, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався.

Відповідно до вимог ч.7 ст.178 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом.

Статтею 83 ЦПК України передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Ухвалою суду від 02.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та просить його задоволити.

Представник відповідача ТОВ "Горинь Агро Плюс" в судовому засіданні позов не визнав, зазначивши, що 24.04.2019 між ОСОБА_1 та ТОВ "Горинь Агро Плюс" було укладено письмову угоду до договору оренди землі від 24.04.2018 про дострокове розірвання договору оренди землі. Вказує, що дану угоду про дострокове розірвання договору оренди землі було зареєстровано на підставі рішення державного реєстратора №48913737 від 28.09.2019, що свідчить про припинення правовідносин між сторонами. За вказаних обставин вважає, що у даній справі відсутній предмет спору, оскільки у 2020 році договірні відносини були уже припинені та просить закрити провадження у справі.

Суд, визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та подані докази у їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З оглянутих в судовому засіданні письмових доказів вбачається, що 24.04.2018 між ОСОБА_1 та ТОВ "Горинь Агро Плюс" було укладено договір оренди землі №109, згідно якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :10:002:0103, загальною площею 2,45 га, право на яку посвідчується Державним актом серії ЯЕ217106 від 30.10.2008.

У договорі оренди, крім іншого, викладено такі умови:

п. 4 нормативна грошова оцінка землі становить 68834 грн.;

п. 6 - договір укладено на 10 (десять) років;

п. 8 - орендна плата складає 6 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 4130,04 грн. за один повний рік користування земельною ділянкою або за згодою сторін продукцією рослинництва;

п. 10 - орендна плата вноситься до 20 числа останнього у звітному році місяця;

п. 12 - розмір орендної плати переглядається один раз у три роки у разі:

погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом;

п.13 у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня в розмірі 0,01% несплаченої суми за кожний день прострочення, крім випадків визначених в п.2 договору;

п. 27 орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати;

п. 37 - дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок істотного порушення другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. (а.с.4-6)

Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду (додаток до договору оренди землі №109 від 24.04.2018) ОСОБА_1 передав, а ТОВ "Горинь Агро Плюс" прийняв у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер :10:002:0103. (а.с.7)

Згідно претензії від 22.09.2020 вбачається, що ОСОБА_1 звертався до ТОВ "Горинь Агро Плюс" з вимогою виплати орендної плати за 2020 рік. (а.с.8)

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №217106, ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 2,93 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, яка складається з трьох земельних ділянок, одна з яких - кадастровий номер :10:002:0103. (а.с.16)

Відповідно до угоди про дострокове розірвання договору оренди землі від 24.04.2019 вбачається, що сторони дійшли згоди достроково розірвати договір оренди землі від 24.04.2018 (кадастровий номер земельної ділянки :10:002:0103).

Згідно з витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.09.2019 вбачається, що належна ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим №:10:002:0103, площею 2,4526 га, на підставі укладеного 24.04.2018 з ТОВ «Горинь Агро Плюс» договору №109 передана ним в оренду останньому.

Рішенням державного реєстратора від 27.09.2018 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «Горинь Агро Плюс» зареєстровано право оренди земельної ділянки з кадастровим №:10:002:0103, індексний №43219762.

Рішенням державного реєстратора від 28.09.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано угоду про дострокове розірвання договору оренди землі від 24.04.2019, індексний №48913737 (а.с.51).

Правовідносини, що склалися між сторонами, підлягають цивільно-правовому регулюванню та регулюються ЗК України, ЦК України, Законом України «Про оренду землі», іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ч.1 та 2 ст.21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте, поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку із цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд із цим, за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрито з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем.

Об`єктом цивільних правовідносин є матеріальні і нематеріальні блага, з приводу яких виникають цивільні правовідносини.

Види об`єктів цивільних прав визначені статтею 177 ЦК України.

Предмет спору не є тотожним предмету позову, яким є частина позову, яка містить безпосередню матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд ухвалює рішення по суті.

Предмет спору є достатньо простим для визначення (з`ясування) та станом на момент виникнення спору є таким, що фактично існує та не може бути заперечений сторонами.

Правове значення категорії предмет спору і пов`язані із цим правові наслідки на час розгляду справи чітко визначені ЦПК України, саме із нею процесуальний закон пов`язує закриття провадження у справі в порядку пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України (відсутність предмету спору, а не предмету позову).

Частинами третьою та четвертою статті 31 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні до спірних правовідносин, передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Результат аналізу зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що чинним законодавством передбачається можливість розірвання договору оренди землі у разі, якщо це передбачено умовами такого договору.

Наявність відповідної умови в договорі є вирішальною для розгляду справи. Отже, сторони у договорі мають чітко визначити можливість розірвання договору та механізм (процедуру) такого розірвання.

Судом встановлено, що умовами договору оренди землі укладеного між сторонами №109 від 24.04.2018 (пункт 37) визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання іншою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Звертаючись до суду з клопотанням про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, представник відповідача посилається на наявність угоди про розірвання договору оренди землі між сторонами.

24.04.2019 між ОСОБА_1 та ТОВ «Горинь Агро Плюс» укладено письмову угоду про дострокове розірвання договору оренди землі від 24.04.2018 року. Відповідно до умов даної угоди, сторони домовилися за добровільною згодою сторін достроково розірвати договір оренди землі №109 від 24.04.2018 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером: :10:002:0103, укладений між орендодавцем та орендарем.

На підставі вказаної угоди державним реєстратором прийнято рішення про припинення речового права оренди від 25.09.2019 (індексний номер рішення 48913737), що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №182821608.

Згідно з ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач обрав спосіб захисту прав, які він вважає порушеними, шляхом пред`явлення позовних вимог до відповідача про стягнення орендної плати за землю за договором оренди землі за 2020 рік, тобто після укладення угоди про його розірвання, заперечивши факт її укладення.

Водночас позивач, будучи стороною договору, позовні вимоги про визнання угоди про дострокове розірвання договору оренди землі недійсною в порядку цивільного судочинства не заявляв, належних доказів про визнання її недійсною в судовому порядку не надав.

Отже, за відсутності доказів, що підтверджують оспорювання позивачем укладеної угоди про дострокове розірвання договору оренди землі, що свідчить про її чинність з часу реєстрації 28.09.2019 і на час пред`явлення позову, суд позбавлений можливості встановити наявність підстав для стягнення орендної плати на користь ОСОБА_1 , як особи, яка володіє майновим інтересом.

Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Таким чином, встановивши, що обставини, на які посилається відповідач (про припинення права оренди), існували на момент пред`явлення позову та їх дійсність позивачем не оспорювалась у встановленому законом порядку, а тому предмет спору припинив своє існування не після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, а саме був відсутній на час пред`явлення позову до суду, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження в справі в порядку, передбаченому пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки спірний договір оренди земельної ділянки припинив свою дію внаслідок його розірвання, а відтак і підстави для стягнення орендної плати за цим договором відсутні.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 81, 255 ЦПК України

ухвалив:

закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Горинь Агро Плюс" про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 19.07.2021.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.