Справа № 139/316/13-ц
Провадження № 22-ц/801/681/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Добровольський В. В.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 рокуСправа № 139/316/13-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Матківської М.В., Стадника І.М.,

за участю секретаря судового засідання Кузьменка Б.І.,

за участю сторін: прокурора Кравчука О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №139/316/13-ц за заявою прокурора Мурованокуриловецького району в інтересах Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького району про визнання спадщини відумерлою,

за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 на рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 29 березня 2013 року, яке ухвалене суддею Добровольським В.В. в Мурованокуриловецькому районному суді Вінницької області,

в с т а н о в и в :

Прокурор Мурованокуриловецького району в інтересах Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького району звернувся до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, мотивуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який проживав в с. Лучинець Мурованокуриловецького району Вінницької області. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки, площею 3,41 га, вартістю 63873,45 грн, що знаходиться на території Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. ОСОБА_2 ні за заповітом, ні за законом спадкоємців не має.

У зв`язку з цим прокурор просив спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 визнати відумерлою та передати земельну ділянку у власність Лучинецької територіальної громади.

Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 29 березня 2013 року заяву задоволено.

Визнано відумерлою спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав в с. Лучинець Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Земельну ділянку площею 3,41 га, вартістю 63873,45 грн, розташовану на території Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, що залишилась після смерті ОСОБА_2 , право на яку йому належало на підставі сертифіката серії ВН 0316019 за порядковим номером 3358 - передано у власність Лучинецької територіальної громади Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вона є спадкоємцем першої черги, після смерті батька ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, зокрема земельна частка (пай) площею 3,41 га, а ухвалене без відома спадкоємця рішення суду вплинуло на її законні права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає.

Задовольняючи заяву про визнання спадщини відумерлою, суд першої виходив з того, що з часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заведена, спадкоємців, які б прийняли спадщину немає, у зв`язку із чим вимоги про визнання спадщини відумерлою підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Колегія суддів, не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Апеляційним судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який проживав в с. Лучинець Мурованокуриловецького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті якого залишилась спадщина, а саме земельна ділянка площею 3,41 га, яка належала померлому на підставі сертифікату на земельну ділянку серії ВН № 0316019, що розташована на території Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Відповідно до свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб, ОСОБА_2 був рідним батьком апелянта ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з частиною другою статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами першою, другою та третьою статті 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про прийняття спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За пунктом 8 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою в порядку окремого провадження є те, що під час вирішення цього питання не встановлено існування спору про право цивільне.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

ОСОБА_3 не брала участі у справі, звернулась до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначила, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про її права та інтереси, оскільки спірна земельна ділянка належала її батькові на підставі сертифікату, вона є спадкоємцем за законом і претендує оформити на неї право власності.

Особливістю розгляду справи про визнання спадщини відумерлою, яка розглядається в окремому провадженні, як й інших справ окремого провадження, зокрема, є: заявлені вимоги у порядку окремого провадження повинні бути безспірними (відсутній спір про право); справи окремого провадження порушуються за заявою і розглядаються за участю заявника, заінтересованих осіб (відсутність спору про право зумовлює відсутність сторін з протилежними інтересами, відсутність позову); немає інститутів і категорій, властивих позовному провадженню (пред`явлення зустрічного позову, заміна сторін, співучасть, мирова угода, треті особи, звернення до третейського суду тощо); справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

На вказане, суд першої інстанції уваги не звернув, належним чином не з`ясував наявність спадкоємців, а тому дійшов передчасного висновку про визнання спірної земельної ділянки відумерлою спадщиною.

Таким чином, вирішення питання про визнання спадщини відумерлою не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки апеляційним судом встановлено спір про право, що підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення заяви без розгляду.

Зазначене узгоджується з висновками викладеними в постановах Верховного Суду від 26 лютого 2020 року справа №202/6418/18 та від 20 травня 2020 року №146/619/17.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З огляду на наведене, рішення суду першої інстанцій підлягає скасуванню, а заява прокурора Мурованокуриловецького району в інтересах Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького району про визнання спадщини відумерлою залишенню без розгляду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 29 березня 2013 року скасувати, ухвалити нове рішення:

Заяву прокурора Мурованокуриловецького району в інтересах Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького району про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 17 березня 2021 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Матківська М.В.

Стадник І.М.