ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3384/20 Номер провадження 22-ц/814/1454/21Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О. А. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Абрамов П.С., Бондаревська С.М.,

секретар Зеленська О.І.,

з участю адвоката Лучко Т.І., Олиновської Н.М., Цихмістренко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Лучко Тетяни Іванівни,

на рішення Київського районного суду м.Полтави від 23 березня 2021 року, постановлене суддею Самсоновою О.А. (повний текст складено 02 квітня 2021 року),

по справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 , та третьої особи із самостійними позовними вимогами ОСОБА_2 , яка діє в свої інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 , про визнання права користування житловим приміщенням, визначення порядку користування квартирою,

та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , яка діє у своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , яка діє в свої інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, їх виселення та зняття з реєстраційного обліку; треті особи: служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м.Полатві ради; Департамент з питань реєстрації Полтавської міської ради, ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

24.07.2020 ОСОБА_1 , діючи у власних інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася в суд із указаним позовом, уточнивши його спільною із ОСОБА_2 , яка діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявою від 03.11.2020. Цією заявою ОСОБА_2 вступила у справу в якості третьої особи із самостійними вимогами./а.с.61-65 т.1/

В обґрунтування підстав позову зазначають, що із 27.01.2001 по 17.06.2020 ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_1 , після реєстрації шлюбу, а діти - після народження, постійно проживають у квартирі АДРЕСА_1 , що на праві власності належить відповідачу.

Із липня 2019 року відносини в родині погіршилися, відповідач став вчиняти сварки, створювати умови неможливі для подальшого спільного проживання, примушував їх виїхати із належної йому квартири. Іншого житла та можливості його винаймати вони не мають, самостійно сплачують всі комунальні послуги. Відповідач, як власник квартири, коштів на її утримання не сплачує та має заборгованість зі слати аліментів більше 14 000,00 грн.

За час сумісного проживання, із часу виникнення конфліктів, між сторонами склався певний порядок користування квартирою, за яким позивачі користуються кімнатою АДРЕСА_2 площею 13,50 кв.м., а відповідач кімнатою АДРЕСА_3 з балконом, площею 17,00 кв.м, всі інші приміщення квартири, кухня, коридор, ванна кімната та вбиральня знаходяться у спільному користуванні.

Із наведених підстав просять визнати за ними право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_1 , визначивши такий порядок користування квартирою: за позивачами та їх неповнолітніми дітьми кімнату № НОМЕР_1 площею 13,50 кв.м.; за відповідачем кімнату №6 площею 17,00 кв.м.; залишити в спільному користуванні кухню, коридор, ванну кімнату та вбиральню. Просять розділити особові рахунки на оплату комунальних послуг окремо на ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , витребувавши у останнього технічний паспорт квартири.

28.10.2020 ОСОБА_6 звернувся в суд із позовом, у якому просить визнати ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 такими, що втратили право проживання та користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 , знявши їх з реєстраційного обліку.

В обґрунтування підстав позову зазначає, що спірна квартира придбана ним 27.01.1998 за кошти, отримані в дарунок від батьків, які у 1997 році продали належну їм квартиру в м.Конотоп Сумської області.

Із лютого 1998 року в спірній квартирі були зареєстровані та проживали крім нього, ОСОБА_6 , його мати ОСОБА_6 та батько ОСОБА_8 , який помер у 2003 році, а також сестра, яка переїхала проживати до свого чоловіка.

Сторони перебували у зареєстровані шлюбі з 27.01.2001 по 17.06.2020, мають двох дітей: малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , яка із березня 2019 року проживає з чоловіком за адресою: АДРЕСА_4 .

Ініціатором конфліктів у родині вважає ОСОБА_1 , яка наразі не є членом його сім`ї та порушує умови співжиття, а дочка ОСОБА_2 понад рік не проживає за місцем реєстрації та без його згоди, як власника, зареєструвала у спірній квартирі свого сина ОСОБА_4 .

Вважає, що відповідно до чинного законодавства відповідачі втратили право проживання та користування квартирою, яка належить йому на праві власності, та просить вимоги позову задовольнити.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави Яковенко Н.Л. від 30.10.2020 об`єднано цивільну справу №552/5078/20 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, їх виселення та зняття з реєстраційного обліку в одне провадження із цивільною справою №552/3384/20 за позовом ОСОБА_1 , що діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 , до ОСОБА_6 про визнання права проживання та визначення порядку користування житловим приміщенням. Об`єднаній справі присвоєно номер 552/3384/20. /а.с.48-49 справа №552/5078/20, номер провадження 2/552/3384/20/.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 23.03.2021 позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання права користування житловим приміщенням, визначення порядку користування квартирою - задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 , малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_5 .

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_6 - відмовлено.

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, їх виселення та зняття з реєстраційного обліку - відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 840,80 грн. на відшкодування витрат зі сплати судового збору, 5 000,00 грн. на відшкодування витрат на оплату професійної правничої допомоги, а всього 5 840,80 грн.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 840,80 грн. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Рішення районного суду в частині задоволення позовних вимог первісного позивача ОСОБА_1 , третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 та визнання за ними, а також малолітніми ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , права користування спірною квартирою вмотивовано положеннями ч.1 ст.405 ЦК України, ст.156 ЖК України.

Відмовляючи у задоволенні решти вимог їх позову, районний суд виходив із того, що визначення такого порядку користування, за яким одне із житлових приміщень, а саме кімната (8) виділяється ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а друга кімната (6) виділяється ОСОБА_6 , порушить право користування квартирою ще одного мешканця ОСОБА_6 . Тоді як розподіл особових рахунків на оплату комунальних послуг не відповідає вимогам ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про виселення первісних позивачів із неповнолітніми дітьми та визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням - відмовлено за недоведеністю; зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб не належить до повноважень суду та віднесено до компетенції Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради.

Питання розподілу судових витрат районним судом вирішено пропорційно задоволеним вимогам позову, з урахуванням вимог ч.4 ст.141 ЦПК України, постановивши до стягнення з відповідача на користь позивача 5 000,00 грн. на відшкодування правничих витрат та витрати по оплаті судового збору по 840,80 грн. на користь позивача та третьої особи із самостійними вимогами.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із рішенням районного суду не погодилися та спільно оскаржили його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просять скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у визначенні порядку користування житловим приміщення та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову. В іншій частині залишити без змін.

Вважають, що районний суд помилково застосував до спірних правовідносин положення статті 50 ЖК України, згідно якої при наданні житлових приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статті, старшими за 10 років, крім подружжя. Тоді як спір про визначення порядку користування житловим приміщенням регламентовано ч.1 ст.405 ЦК України і відповідач ОСОБА_6 , як власник житла, в судовому засіданні підтвердив, що у період коли почалися сварки, запропонував розділитись, перейти жити ОСОБА_1 в кімнату до дітей і окремо господарювати.

Зазначають, що мати відповідача - ОСОБА_6 зареєструвалася в спірному житлі під час розгляду справи судом та фактично там не проживає.

29.06.2021 до апеляційного суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_6 на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в її задоволенні, а також заяви від 29.06.2021 та 13.07.2021 про розгляд справи без його участі.

Вважає, що районний суд правомірно застосував до спірних правовідносин положення ст.50 ЖК України та зазначає, що кількісний склад співвласників шість осіб, свідчить про те, що встановлення між співвласниками порядку користування спірною квартирою, жилою площею 30,50 кв.м., за відсутності проведеного перепланування житлової площі є неможливим та матиме наслідком погіршення житлових умов цих осіб.

Звертає увагу, що у апеляційній скарзі не зазначено, яким чином його мати ОСОБА_6 буде користуватися спірним житлом, а також незручності зумовлені таким спільним проживанням та вважає припущеннями, що вона там фактично не проживає.

30.06.2021 до апеляційного суду надійшло клопотання третьої особи виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради про розгляд справи без їх участі. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду та просять врахувати інтереси дітей.

06.07.2021 до апеляційного суду надійшла відповідь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на апеляційну скаргу.

В суді апеляційної інстанції адвокат Лучко Т.І., Олиновська Н.М. та Цихмістренко Д.О. доводи апеляційної скарги підтримали, наполягаючи на її задоволенні.

Інші учасники судового процесу до апеляційного суду не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи без їх участі, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд, переглядаючи рішення в оскаржуваній частині, приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого 27 січня 1998 року державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Філімоновою В.М., зареєстровано в р.2-164./а.с. 41 т.1/. Згідно розпорядження голови Полтавської ОДА «Про перейменування топонімічних назв, демонтаж меморіальних дощок та зображень комуністичної символіки у місті Полтаві» від 20.05.2016 №207 назва вулиці «Примакова» змінена на вул. Юрія Тимошенка («Тарапуньки»).

Згідно довідки про склад сім`ї ОСББ «Волошка-Полтава» від 25.03.2020 №10 виданої ОСОБА_1 , що зареєстрована в АДРЕСА_5 , її сім`я складається із: ОСОБА_5 чоловік; власник квартири; вона, ОСОБА_1 , дружина; ОСОБА_9 донька; ОСОБА_3 син. Всього чотири особи./а.с.13 т.1/; згідно довідки ОСББ «Волошка-Полтава» від 31.08.2020 №15 до указаного складу сім`ї додано: ОСОБА_6 мати чоловіка, ОСОБА_4 - онук. Всього шість осіб./а.с.27 т.2/.

Із 27 січня 2001 року ОСОБА_5 та ОСОБА_10 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м.Полтави від 17.06.2020 (справа №552/2062/20)/а.с.12 т.1/

Від шлюбу мають дітей ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ./а.с.10 т.1/; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ./а.с.11 т.1/

Згідно довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_12 із 12.06.2001 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 /а.с.21 т.2/; та постійно проживає за вказаною адресою разом із ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , про що 11.11.2020 громадянами ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 складено акт./а.с.148 т.1/

19.09.2020 власником спірної квартири ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , а також ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 складено акт в тім, що із березня 2019 року по теперішній час в квартирі АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 не мешкає. Її особистих речей, як і речей її немовляти в квартирі немає./а.с.30 т.2/

Судом першої інстанції допитано у якості свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 /а.с. 215-220 т.1/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визначення запропонованого ними порядку користування спірним житлом, районний суд виходив із того, що такий порядок порушує право користування квартирою ще одного мешканця ОСОБА_6 та суперечить вимогам статті 50 ЖК України.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до незгоди із рішенням районного суду в оскаржуваній частині та довільного тлумачення норм права на свою користь.

Статтею 150 ЖК Української РСР визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Права і обов`язки членів сім`ї власника жилого будинку (квартир) регламентовано статтею 156 цього Кодексу, згідно частини першої наведеної норми, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За правилами статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги наведеними нормами матеріального права та заперечуючи проти застосування до спірних правовідносин положень статті 50 ЖК Української РСР, якою визначено вимоги, що ставляться до жилих приміщень, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не спростовано належними та допустимими доказами факт проживання у спірній квартирі матері відповідача ОСОБА_6 та порушення її житлових прав, як члена сім`ї власника, чиї інтереси у запропонованому порядку користування житлом не враховані.

Також не заслуговують на увагу та відхиляються, як такі, що не ґрунтуються на доказах, доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_6 за місцем реєстрації не проживає, зареєструвалася у спірній квартирі штучно для розгляду справи в суді.

Відповідно до положень статей 12, 13, 81 ЦПК України, обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинне здійснюватися за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Посилання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у доводах апеляційної скарги, що запропонований порядок користування житловими приміщеннями попередньо визначений власником квартири ОСОБА_6 , не спростовують висновки районного суду про відсутність підстав для визначення порядку користування в судовому засіданні, тим більше, що заявлені обставини виникли відповідно до положень ст.405 ЦК України, що саме власник визначає жиле приміщення, яким мають право користуватися члени його сім`ї.

При цьому, апеляційний суд, переглядаючи справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги згідно ч.1 ст.367 ЦПК України, зазначає, що визначення порядку користування житлом може виникнути тільки в тому випадку, коли є спір між співвласниками і розділити (виділити) частину із загального майна технічно неможливо.

Разом із цим, у спірних правовідносинах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які діють у власних інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , не є співвласниками житла, а тому не мають права вимагати визначення порядку користування квартирою. Їх право користування визначено вказаними вище нормами закону, а саме - ст.156 ЖК Української РСР та ст.405 ЦК України.

За таких обставин, враховуючи межі повноважень суду апеляційної інстанції, який обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Лучко Тетяни Іванівни, залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 23 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15.07.2021.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді П.С. Абрамов

С.М. Бондаревська