Справа № 509/2652/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

12 липня 2021 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряки Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в смт. Овідіополь, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 509/2652/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна,-

ВСТАНОВИВ :

9 червня 2020 року, представник позивачки ОСОБА_2 адвокат Нан Д.М., звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області, з вказаним позовом, який, 12.06.2020 р. уточнив в частині числових значень часток майна, що підлягає поділу, та в подальшому, звернувшись до суду з заявою про зміну предмету позовної заяви, в остаточній редакції якого від 07.10.2020 р., просив суд, встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу позивачки та відповідача в період з червня 2010 року по травень 2017 року, визнати земельну ділянку площею 0,100 га, кадастровий № :02:004:0288 та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 406,2 кв.м., що розташовані на території Молодіжненської сільради Овідіопольського району Одеської області, АДРЕСА_1 - спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , здійснити поділ спільного сумісного майна, визнавши за позивачкою право власності на 3/4 частини : земельної ділянки, площею 0,100 га, кадастровий № :02:004:0288 та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 406,2 кв.м., що розташовані на території Молодіжненської сільради Овідіопольського району Одеської області, АДРЕСА_1 , транспортного засобу марки ТESLA, модель Model Х, номер шасі НОМЕР_1 , 2016 р.в., д/н НОМЕР_2 , зареєстрованого за відповідачем 31.10.2018 року, транспортного засобу марки Toyota, модель Camry, номер шасі НОМЕР_3 , 2016 р.в., д/н НОМЕР_4 , зареєстрованого за відповідачем 02.03.2019 року, припинити право власності відповідача ОСОБА_1 на : 3/4 частин транспортного засобу марки ТESLA, модель Model Х, номер шасі НОМЕР_1 , 2016 р.в., д/н НОМЕР_2 , зареєстрованого за відповідачем 31.10.2018 року та транспортного засобу марки Toyota, модель Camry, номер шасі НОМЕР_3 , 2016 р.в., д/н НОМЕР_4 , зареєстрованого за відповідачем 02.03.2019 року, залишивши їй у власності : транспортний засіб марки Toyota, модель Camry, номер шасі НОМЕР_5 , 2016 р.в., д/н НОМЕР_6 , дата реєстрації 11.10.2019 року та транспортний засіб марки Toyota, модель Camry, номер шасі НОМЕР_7 , 2015 р.в., д/н НОМЕР_8 , дата реєстрації 05.03.2019 року, визначивши, що рішення суду, яке буде прийняте за наслідком розгляду вказаних позовних вимог буде підставою для здійснення ОСОБА_2 документального оформлення права власності на майно визначене у позовній заяві.

Ухвалою Овідіопольського районного суду від 15.01.2021 року призначено по справі судову оціночну будівельну, оціночну земельну та оціночну авто-товарознавчу експертизи, на час проведення яких, провадження по справі зупинено.

9 липня 2021 року на адресу суду надійшла заява від представниці відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про забезпечення позову в якій вона просила суд накласти арешт на автомобіль марки «Toyota», модель «Сamry», номер шасі НОМЕР_9 , 2015 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_8 , вказана заява мотивована тим, що відповідачу стало відомо, що 20.04.2021 року позивачка продала один із спірних транспортних засобів, а саме автомобіль марки «Toyota», марки «Camry», номер шасі НОМЕР_10 , 2016 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_6 , а також позивачкою було оформлено, генеральну довіреність від 28.04.2021 року на повне розпорядження іншим автомобілем, а саме автомобіль марки «Toyota», модель «Сamry», номер шасі НОМЕР_9 , 2015 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_8 на третіх осіб, розпорядження включає серед іншого повноваження щодо відчуження автомобіля.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 6 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Відповідно до п. 10 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (див. рішення ЄСПЛ, серед інших рішень та mutatis mutandis, "Кресс проти Франції" (Kress v. France), [GC], № 39594/98, п. 72, ECHR 2001-VI; "Ф.С.Б. проти Італії" (F.C.B. v. Italy) від 28 серпня 1991 року, Серія A № 208-B, п. 33; "Т. проти Італії" (Т. v. Italy) від 12 жовтня 1992 року, Серія A № 245-C, п. 26; та "Кайя проти Австрії" (Kaya v. Austria), № 54698/00, п. 28, від 8 червня 2006 року).

Статтею 1 Протоколу № 1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір про право, щодо майна, де серед іншого існує вказаний автомобіль марки «Toyota», модель «Сamry», номер шасі НОМЕР_9 , 2015 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_8 .

З урахуванням фактичних даних, які є в матеріалах справи, а також доказів доданих до заяви суд вважає, що неприйняття заходів забезпечення позову, може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку відчуження вказаного автомобіля марки «Toyota», модель «Сamry», номер шасі НОМЕР_9 , 2015 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_8 , на який відповідач просить накласти арешт на користь третіх осіб, а також той факт, що набуття права власності іншими особами на спірне майна під час розгляду справи поставить відповідача ОСОБА_1 в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з позивачкою.

А також судом враховується той факт, що позивачка на теперішній час вчиняє дії щодо відчуження спірного майна - яке є предметом даного позову, а тому заява представниці відповідача про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Підстави для застосування зустрічного забезпечення судом не вбачаються.

Керуючись ст.ст. 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного суду України

№ 9 від 22.12.2006 р., -

УХВАЛИВ :

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 509/2652/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна задовольнити.

2. Накласти арешт на автомобіль марки «Toyota», модель «Сamry», номер шасі НОМЕР_9 , 2015 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_8 .

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Д.М. Гандзій