Справа № 761/1395/21
Провадження № 4-с/761/83/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Пономаренко Н.В

за участю секретаря: Бражніченко І.О.

скаржника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Лесі Євгенівни про визнання дій протиправними, визнання недійсної довідки та скасування постанови, стягувач: ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в :

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із скаргою на дії вказаного державного виконавця, згідно з якої просить суд: 1) визнати дії Головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Лесі Євгенівни, щодо складання Довідки-розрахунку № 3680089/12 заборгованості з аліментів за період з 01.04.2007 р. - 01.12.2020 р. 2) а також прийняття Постанови від 01.12.2020 р., у ВП № 3680089 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 29682,22 грн., протиправними; 3) визнати недійсною Довідку-розрахунок № 3680089/12 заборгованості з аліментів за період: з 01.04.2007 р. - 01.12.2020 р., складену Головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Лесею Євгенівною; 4) Скасувати Постанову від 01.12.2020 р. у ВП № 3680089 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 29682,22 грн., прийняту Головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Л.С.

В обґрунтування скарги, зазначено, що 22.12.2020 року, рекомендованим листом № 771, заявником був отриманий лист за вих. № б/н, датований 01.12.2020 р. за підписом Головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Лесі Євгенівни, з доданими до нього Довідкою-розрахунком № 3680089/12 заборгованості з аліментів за період з 01.04.2007 р. - 01.12.2020 р., а також Постановою від 01.12.2020 р. у ВП № 3680089 про накладення на нього штрафу в розмірі 29682,22 грн., складеного/прийнятого Головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Л.Є.

Заявник вважає, що вказані Довідка-розрахунок № 3680089/12 заборгованості з аліментів за період з 01.04.2007 р. - 01.12.2020 р., а також Постанова від 01.12.2020 р. про накладення на нього штрафу в розмірі 29682,22 грн. у ВП № 3680089 є протиправними з огляду на наступне: 1. В Довідці-розрахунку № 3680089/12 заборгованості з аліментів за період 01.04.2007 р. - 01.12.2020 р. в таблиці про сплату аліментів у 2019 році, в стрічці за липень 2019 р. зазначено, що ним було сплачено аліменти за липень 2019 року в сумі 3227,62 грн.. однак державний виконавець Мороз Л.Є. не відняла цю суму оплати від нарахованої суми аліментів до сплати, а вставила її як суму заборгованості за липень 2019 року. Таким чином, якнайменш, загальна сума заборгованості з аліментів, визначена зазначеною Довідкою, має бути зменшена на суму 3227,62 грн.

Заявник вказує, що з 01 вересня 2006 року я був працевлаштований на посаду менеджера ТОВ «Ольвія Електро» в м. Києві, де з заявника вже цим підприємством, на виконання вищезазначеної постанови суду про стягнення з нього аліментів, утримувалися аліменти з його заробітної плати та перераховувалися ОСОБА_2 . Згідно довідок про доходи та утримані з нього аліменти за 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013 рр., ТОВ «Ольвія Електро» утримало з його заробітної плати аліменти на загальну суму 42932,47 грн. Копії цих довідок містяться в матеріалах виконавчого провадження. Станом на 01.01.2014 р. заявник повністю виконав свої зобов`язання зі сплати аліментів, і будь-яка його заборгованість з їх сплати - відсутня. 12.05.2014 р. він звільнився з ТОВ «Ольвія Електро» та з 02.06.2014 р. по 19.07.2019 р. працював на посаді комерційного директора ТОВ «Ольвія Електра». В цей період ТОВ «Ольвія Електра» було також утримано із моєї заробітної плати.

Заявник зазначає, що керуючись цією нормами Конституції України, притягнення платника аліментів до відповідальності за п.14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» у вигляді штрафу в розмірі 50 % від суми заборгованості зі сплати аліментів, у разі, якщо сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, можливе лише якщо така заборгованість виникне за три роки після набрання чинності цим пунктом закону, тобто - після 28.08.2018 р. Таким 3 річним терміном може бути період, починаючи з 28.08.2018 р., наприклад з з 28.08.2018 р. по 28.08.2021 р. Також наявна заборгованість зі сплати аліментів виникла внаслідок обставин незалежних від заявника, і в цьому немає жодної його вини.

Натомість заявник періодично звертався з письмовими заявами до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві з проханням визначити суму заборгованості зі сплати аліментів та надати йому реквізити для можливості їх оплати на рахунок ДВС. Однак замість надання повної та своєчасної інформації про порядок сплати аліментів та реквізити для їх стати, державний виконавець Мороз Л.Є. вирішила накласти на нього штраф в розмірі 29682,22 грн., що також свідчить про протиправність дій державний виконавець стосовно нього.

Ураховуючи викладене заявник просить задовольнити заяву.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2021 року прийнято скаргу до розгляду.

11.03.2021 року до суду надійшли заперечення Шевченківського районного ДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Києві) на скаргу ОСОБА_1 у яких зазначено, що 01.12.2020 державним виконавцем підготовлено довідку-розрахунок заборгованості по аліментам за період з 01.04.2007 по 01.12.2020 відповідно до якої заборгованість по аліментам станом на 01.12.2020 становить 59364,43 грн. та вказано, що була описка у вказаній довідці-розрахунку і ця описка була зазначена в довідці-розрахунку від 01.12.2020, проте державним виконавцем здійснено перерахунок заборгованості по аліментам відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 03.03.2021, і в зазначеній довідці ця описка була виправлена, та зменшено заборгованість по аліментам за період 01.04.2007 по 01.02.2021, відповідно до оновленої довідки, заборгованість по аліментам становить 50136,81 грн. постанова про накладення штрафу на боржника від 01.12.2020 ВП 36 3680089 винесена відповідно до вимог Закону і скасуванню не підлягає.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав та просив задовольнити повністю.

Головний державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Лесі Євгенівни, в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, в свої заперечень просила розглядати справу без участі їх участі.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 450 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу без участі сторін, які не з`явилися до суду, за наявними у справі доказами.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 129, 129-1 Конституції України, та у відповідності до ст. 18 ЦПК України, судове рішення, що набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з ч. 1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно з п. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Мін`юсту від 02.04.2012 року №512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Так, судом встановлено, що на виконання Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавчий лист №2-6063 виданий 30.07.2003 року виданого Шевченківського районного суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі ј частини ВП №3680089.

Державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Л.С. підготовлено довідку-розрахунок заборгованості по аліментам за період з 01.04.2007 по 01.12.2020 №3680089/12 відповідно до якої заборгованість по аліментам станом на 01.12.2020 становить 59 364,43 грн.

Постановою 01.12.2020 року Державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Л.С. за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки накласти на боржника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , штраф у розмірі 50% від суми заборгованості 59 364,43 грн., що складає 29 682,22 грн.

Заявник вважає, що вказані Довідка-розрахунок № 3680089/12 заборгованості з аліментів за період з 01.04.2007 р. - 01.12.2020 р., а також Постанова від 01.12.2020 р. про накладення на нього штрафу в розмірі 29682,22 грн. у ВП № 3680089 є протиправними з огляду на наступне: 1. В Довідці-розрахунку № 3680089/12 заборгованості з аліментів за період 01.04.2007 р. - 01.12.2020 р. в таблиці про сплату аліментів у 2019 році, в стрічці за липень 2019 р. зазначено, що ним було сплачено аліменти за липень 2019 року в сумі 3227,62 грн.. однак державний виконавець Мороз Л.Є. не відняла цю суму оплати від нарахованої суми аліментів до сплати, а вставила її як суму заборгованості за липень 2019 року.

Так, Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в своїх запереченнях визнало, що вказана описка була зазначена в довідці-розрахунку від 01.12.2020, проте державним виконавцем здійснено перерахунок заборгованості по аліментам відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 03.03.2021, і в зазначеній довідці ця описка була виправлена, та зменшено заборгованість по аліментам за період 01.04.2007 по 01.02.2021, відповідно до оновленої довідки, заборгованість по аліментам становить 50136,81 грн.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи постановою про виправлення помилки у процесуальному документів від 03.03.2021 року головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Лесею Євгенівною внесено виправлення до документа «Постанова про накладення штрафу» від 01.12.2020 року зазначивши наступне: за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки накласти на боржника штраф у розмір 50% від суми заборгованості 50136,81 грн., що складає 25068,41 грн.

Разом із тим, відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:1) верховенства права;2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Аналогічних висновків дійшов Верховний суд у Постанові від 12.04.2021 року у справі №638/12278/15-ц.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили (рішення Європейського суду з прав людини «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28 липня 1999 року).

Пунктом 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК. Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Частиною 2 ст. 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахування викладеного суд приходить до висновку, що вимога скарги щодо визнання недійсною Довідку-розрахунок №3680089/12 заборгованості з аліментів за період з 01.04.2007 - 01.12.2020, складену Головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Лесею Євгенівною підлягає задоволенню.

Щодо вимог скарги про визнання дій Головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Лесі Євгенівни, щодо складання Довідки-розрахунку № 3680089/12 заборгованості з аліментів за період з 01.04.2007 р. - 01.12.2020 р. 2) а також прийняття Постанови від 01.12.2020 р., у ВП № 3680089 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 29682,22 грн., протиправними, то вказані вимоги задоволення не підлягають, оскільки така вимоги не передбачена вимогами ч. 2 ст. 451 ЦПК України, суд може визнати дії чи бездіяльність неправомірними.

Щодо незаконності винесення постанови про накладення штрафу на боржника у розмірі 50% від суми заборгованості по аліментам зазначаємо наступне.

Відповідно до частини 14 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Заявник зазначає, що притягнення платника аліментів до відповідальності відповідно до п. 14 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» у вигляді штрафу у розмірі 50% від суми заборгованості зі сплати аліментів, у разі, якщо сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, можливе лише якщо така заборгованість виникне за три роки після набрання чинності цим пунктом закону, тобто після 28.08.2018 ґрунтуються виключно на припущеннях заявника, так як дана норма Закону чітко прописує за наявності заборгованості по аліментам, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три роки. Крім того, постановою про виправлення помилки у процесуальному документів від 03.03.2021 року головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Лесею Євгенівною внесено виправлення до документа «Постанова про накладення штрафу» від 01.12.2020 року зазначивши наступне: за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки накласти на боржника штраф у розмір 50% від суми заборгованості 50136,81 грн., що складає 25068,41 грн.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Таким чином, заявником не доведено, що станом на 01.12.2020 року (дата винесення постанови про накладання штрафу на боржника) у нього відсутня заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, а також судом враховується, що Постанову від 01.12.2020 р. у ВП № 3680089 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 29682,22 грн. внесено виправлення постановою від 03.03.2021 року і сума штрафу становить 25068,41 грн., а тому вимога скарги щодо скасування Постанову від 01.12.2020 р. у ВП № 3680089 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 29682,22 грн., прийняту Головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Л.С., задоволенню не підлягає.

Підсумовуючи вище викладене, з огляду на встановленні в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 18, 76-82, 131, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

скаргу ОСОБА_1 на дії Головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Лесі Євгенівни про визнання дій протиправними, визнання недійсної довідки та скасування постанови, стягувач: ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати недійсною Довідку-розрахунок №3680089/12 заборгованості з аліментів за період з 01.04.2007 - 01.12.2020, складену Головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Лесею Євгенівною.

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя :