Справа № 946/653/21
Провадження № 2/946/1908/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Аубекерова Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

29.01.2021 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним право власності на 3/5 частин житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. №407/02-14 від 13.11.2020 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку із тим, що відсутній документ, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 належить 3/50 частин житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , які належали померлій як дружині позивача у праві спільної сумісної власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 5026 від 23.11.1999 року, посвідченого старшим експертом Одеської товарної біржі ОСОБА_5 та 6/25 частин житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , які належали померлій на підставі договору дарування частини житлового будинку від 23.05.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. та зареєстрований в реєстрі під № 3-2254.

Разом із тим, ОСОБА_1 також належить 3/50 частин житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 у праві спільної сумісної власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 5026 від 23.11.1999 року, посвідченого старшим експертом Одеської товарної біржі ОСОБА_5 та 6/25 частин житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на підставі договору дарування частини житлового будинку від 23.05.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. та зареєстрований в реєстрі під № 3-2254.

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , виданого 28.07.2016 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 3/5 часток житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 60548016 від 15.06.2020 року, наданої приватним нотаріусом Гнесько В.Г., інформація про заповіт складений ОСОБА_4 , відсутня.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 являються:

- чоловік ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 19.10.1991 року;

- син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 14.04.1998 року;

- дочка ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 15.10.1992 року.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Встановлено, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, що підтверджено відповідними записами в будинковій книзі, тобто вважається таким, який прийняв спадщину.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від спадщини відмовились.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. №407/02-14 від 13.11.2020 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку із тим, що відсутній документ, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

З урахуванням викладеного, з метою запобігання можливим неточностям та помилкам при визначенні загального розміру частки у праві власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , суд вважає за доцільне визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/5 частин житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , які складаються зі спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_4 (3/50 частин на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 5026 від 23.11.1999 року та 6/25 частин на підставі договору дарування частини житлового будинку від 23.05.1997 року) та часток у праві власності на будинок, які належать безпосередньо ОСОБА_1 (3/50 частин на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 5026 від 23.11.1999 року та 6/25 частин на підставі договору дарування частини житлового будинку від 23.05.1997 року), а саме: 3/50 + 6/25+ 3/50 + 6/25 = 15/25 = 3/5 частин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд,--

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: : АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ), право власності на 3/5 частин житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 12.03.2021 року.

Суддя: О.Я.Присакар