Справа № 550/516/21
Провадження № 2/550/159/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2021 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі : головуючого судді Ланни Я.О.,

за участю секретаря судового засідання Томас Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чутове справу № 550/516/21 (провадження №2/550/159/21) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» про визнання договору недійсним,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про визнання договору недійсним. Позов мотивований тим, що 20.03.2021 між позивачем та відповідачем було укладено Договір №339766888. Згідно якого позивач отримала від відповідача кредит на суму 22000,00 грн на споживчі цілі, на умовах строковості, зворотності, платності. При цьому, позивач зазначає, що їй як споживачу при укладенні цього договору відповідачем не була надана повна, всебічна, об`єктивна та достовірна інформація про умови кредитування та всі ризики. Також позивач вважає, що умови кредитного договору є несправедливими, оскільки передбачена договором відповідальність за прострочення зобов`язання, становить 100%, що є несправедливою умовою згідно з п.3 ч.5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів». Не погоджується позивач також із подвійною відповідальністю за порушення виконання зобов`язання. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати вищевказаний договір недійсним.

Ухвалою судді від 07.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 20 березня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та позивачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту без конкретної споживчої мети № 339766888 на суму 22 000 грн на умовах строковості, зворотності та платності строком на 30 днів. Згідно п.п.1.1,1.2 Договору ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.

Згідно з пунктами 1.4.1. - 1.4.3. Договору, нарахування процентів виключно на період строку, визначного у п. 1.2 Договору, здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 131,40 грн процентів річних, що становить 0,36 % від суми кредиту за кожний день користування ним. За умови продовження строку дисконтного періоду, нарахування процентів здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 529,48 грн, що становить 1,45 % у день від суми кредиту за кожний день користування ним. У випадку користування кредитом після закінчення дисконтного періоду, до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 грн, що становить 1,70 % у день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Відповідно до пункту 3.3. Договору, у разі порушення позичальником строків повернення кредиту та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені Договором, кредитодавець має право стягнути з позичальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15 % від суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) нарахована за порушення позичальником зобов`язань за даним Договором, не може перевищувати половину суми кредиту, одержаної позичальником за даним Договором.

У пункті 1.9. Договору вказано, що попередній розрахунок сукупної вартості кредиту за дисконтною процентною ставкою, Термін платежу згідно строку, передбаченого п. 1.2. Договору, наведено в Паспорті споживчого кредиту, що є невід`ємним додатком до цього Договору, та у Графіку розрахунків, наведеному в Додатку № 1 до цього Договору.

Кредитний договір № 339766888 від 20.03.2021 року був підписаний позивачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовий персональний ідентифікатор № MNV279DJ ), що був направлений позичальнику 20.03.2021 року на номер мобільного телефону, вказаний останнім під час заповнення заявки на отримання кредиту, а саме: 098 213 77 59.

Факт належності ОСОБА_1 даного персонального мобільного номеру не оспорюється позивачем.

З пункту 4.1. Договору вбачається, що «невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надані позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua».

Згідно з пунктом 4.2. Договору, сторони погоджуються, що строк дії цього Договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту, визначеного в п. 1.2. Договору. Строк дії Договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту, передбачених п. 1.3 та п. 1.7. Договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання.

З пункту 4.4. Договору вбачається, що сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис.

У пункті 4.9. даного Договору вказано, що позичальник засвідчує, що умови цього Договору є розумними, справедливими, добросовісними та не містять дисбалансу прав та обов`язків кредитодавця та позичальника.

Сторони Договору погодили наступний Графік розрахунків: термін платежу - 19.04.2021, сума кредиту 22000,00 грн, нараховані проценти 2376,00 грн, до сплати разом 24376,00 грн (Додаток № 1 до Договору).

Зазначений договір було укладено в електронній формі та підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Факт отримання та користування грошовими коштами в розмірі 22 000 грн. відповідно до умов Договору Позивачем визнається та не оспорюється.

Згідно зі ст. 509 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 ЦК України.

Згідно статті 627 ЦК України та відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зокрема, статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України закріплено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Останні встановлені ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України.

Відповідно до положень вказаних статей істотними умовами виступають: мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За приписами частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Матеріали справи свідчать про те, що оспорюваний договір укладений в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Так, згідно із статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

З положень частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» слідує, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

За змістом статей 5, 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Відповідно до частин 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З огляду на вищевикладене, можна дійти висновку, що лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 «Про електронну комерцію», є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки

З огляду на вищевикладене, суд констатує, що матеріали справи свідчать про те, що оспорюваний договір укладений сторонами в електронній формі, що відповідає приписам статей 6 та 627 ЦК України, статей 11 та 12 ЗУ «Про електронну комерцію».

Як видно із матеріалів даної справи, позивачем ОСОБА_1 було заповнено заявку в електронному вигляді на отримання кредиту типу Consumer в сумі 22000,00 грн. Зі змісту цієї заявки встановлено, що нею вказано значну за обсягом і інформативністю кількість особистих даних зокрема: номер мобільного телефону, електронну адресу, дату народження, паспортні дані, сімейний стан, освіту, працевлаштування із зазначенням розміру щомісячного доходу, дати наступної виплати заробітку, розміру щомісячних регулярних витрат, а також номера і терміну дії картки, якою вона користується.

У відповідь на твердження позивача про те, що даний кредитний договір порушує його права, передбачені Законом України «Про захист прав споживачів», а саме, що умови договору є несправедливими та позивач не мав реальної можливості ознайомитися з ними перед його укладенням, що є грубим порушенням вимог статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суд вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 640 ЦК договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно зі статтею 642 ЦК відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Як уже зазначалося, з пункту 4.1. Договору вбачається, що «невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надані позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua».

Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" встановлено порядок надання грошових коштів у кредит.

За умовами вказаних Правил, заявник здійснює заповнення заявки на отримання кредиту на сайті товариства, обов`язково вказуючи всі дані, відмічені в заявці в якості обов`язкових для заповнення. У заявці заявник зобов`язаний вказати повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні для прийняття товариством рішення про надання кредиту.

Товариство інформує заявника про прийняте рішення щодо видачі кредиту через смс-повідомлення на телефонний номер та через електронний лист на адресу електронної пошти, зазначеній у заявці, а також відповідним повідомленням в особистому кабінеті.

У випадку схвалення заявки на отримання кредиту, інформаційно-телекомунікаційна система кредитодавця генерує індивідуальну частину Електронного договору, що є Офертою та містить усі істотні умови, про що інформує клієнта в особистому кабінеті, а також шляхом надсилання повідомлення на номер телефону клієнта та електронним листом на електронну пошту, зазначену в заявці.

Кожен з клієнтів, ознайомившись з усіма істотними умовами Оферти, надає згоду, шляхом направлення повідомлення кредитодавцю, яке підписується відповідно до абз.2 ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію», а саме: шляхом введення у спеціальному полі під акцептом, який містить усі істотні умови Електронного договору, Одноразового ідентифікатора та натиснення іконки (відправити/ підписати).

Після підписання повідомлення надходить кредитодавцю, що свідчить про те, що клієнт надав згоду (акцептував) на пропозицію (оферту) щодо укладання договору. Після зазначених дій договір вважається укладеним.

Суд зауважує, що Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" є загальнодоступними, будучи опублікованими на сайті.

Ці Правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Зі змісту оспорюваного кредитного договору № 339766888 ( та невідємних додатків до нього) вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, спосіб та строк надання кредиту, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник ОСОБА_1 погодилася на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить його заявка до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та підписання нею договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Суд зауважує, що у кожної людини є свобода вибору фінансової установи, яка займається наданням споживчого кредитування. Отже, на момент укладення спірного договору у позивача була можливість відмовитися від його підписання, але позивач погодилася із запропонованими відповідачем умовами, отримала грошові кошти та користувалася ними, про що сама не заперечує.

Суд не погоджується із доводами позивача щодо незаконності умов кредитного договору, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За приписами статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з вимогами статті 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. Відповідно до положень вказаної статті продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Суд не погоджується із доводами позивача щодо несправедливості умов спірного договору, в частині нарахування процентів відповідно до вимог п.4.3 Договору, оскільки за змістом ч.2 ст.625 ЦК України сторонам договору надається право визначити в ньому розмір таких процентів. Жодних доказів у підтвердження того, що сума вказаної компенсації в розумінні п.5 ч.3 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів» є непропорційно великою, позивачем не надано.

Переконливих та істотних доводів щодо несправедливості умов кредитного договору, існування суттєвого дисбалансу між договірними правами і обов`язками сторін на шкоду споживачу, порушень норм Конституції України, в тому числі щодо подвійної відповідальності за невиконання зобов`язання, відсутності у відповідача цивільної дієздатності на укладення спірного договору, позивачем не наведено, а також не надано належних та допустимих доказів, які дають підстави вважати, що кредитний договір, укладений між сторонами, є несправедливим.

Проаналізувавши умови кредитного договору та встановлені обставини, суд розцінює твердження позивача щодо недійсності (нікчемності) кредитного договору як спосіб захисту власних інтересів від наслідків, можливість настання яких залежить лише від його добросовісної поведінки при виконання взятих на себе за даним кредитним договором зобов`язань.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відтак, судові витрати у справі слід віднести на рахунок держави.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 11, 203, 625, 627, 628, 629, 634 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», статтями 2-5, 7-13, 17, 19, 43, 49, 76-81, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» про визнання договору недійсним, відмовити.

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Чутівський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної

скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», місцезнаходження: вул. Лейпцизька, буд. 15 Б, 1-й поверх, м. Київ; .

Суддя Я. О. Ланна