Номер провадження: 22-ц/813/5601/21
Номер справи місцевого суду: 503/671/20
Головуючий у першій інстанції Сердюк Б.С.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого - Гірняк Л.А.

Суддів - Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

За участю секретаря - Ющак А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 25 червня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Кодимський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, про встановлення факту постійного проживання на території України в певний час, -

В С Т А Н О В И Л А:

ПРОЦЕДУРА:

Короткий зміст заяви:

22.05.2020 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про встановлення факту її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та по теперішній час.

Свою заяву обґрунтовувала тим, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Петрівка Кодимського району Одеської області, де ходила до школи, потім працювала в КСП «Крутянське» в с. Круті Кодимського району Одеської області. В 1978 році отримала паспорт громадянина СРСР. В 80-х роках минулого століття в її будинку сталася пожежа, внаслідок чого були втрачені всі документи, в тому числі і паспорт громадянина СРСР. Після звернення до міграційної служби з метою отримання паспорта громадянина України їй було відмовлено у видачі паспорта через відсутність документів, що підтверджують проживання заявниці на території України станом на 24 серпня 1991 року.

18.06.2020 року від Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до суду надійшов відзив з проханням залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 через те, що факт проживання заявниці на території України станом на 24 серпня 1991 року не підтверджено належними документами.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 25 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено повністю. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки села Петрівка Кодимського району Одеської області на території України станом на 24 серпня 1991 року, тобто на момент проголошення незалежності України.

Короткий зміст апеляційної скарги:

У серпні 2020 року Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення Кодимського районного суду Одеської області від 25 червня 2020 року та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви.

12.11.2020 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявниця просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду сповіщені належним чином.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В силу частини 2 ст.372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю.

При цьому колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 5 ст.268 ЦПК України, в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року, датою ухвалення рішення,ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

У зв`язку з цим, та на підставі частини 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З цих підстав, датою складання цього судового рішення є 20.07.2021 року.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) СТОРІН:

За ствердженням апелянта, заявниця не зверталась до територіальних підрозділів ГУ ДМС України в Одеській області з заявою встановленого зразка про набуття чи встановлення належності до громадянства України, не надала до ГУ ДМС України в Одеській області жодних документів, зазначених законодавством, а тому не використала всі можливості для отримання статусу громадянина України та її звернення до суду є передчасним.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що доводи апелянта не спростовують законність та обґрунтованість прийнятого районним судом рішення.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Петрівка Кодимського району Одеської області, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , повторно виданого Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 25.01.2020 року (а.с. 12).

Відповідно до довідки №13 від 20.02.2020 року, виданої КЗ «Опорний заклад» Кодимський НВК загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - ДНЗ» Кодимської районної ради Одеської області, ОСОБА_1 навчалась в Петрівській восьмирічній школі Кодимського району Одеської області з 1969 року по 1977 рік (а.с. 15).

Згідно з копією трудової книжки заявниці, ОСОБА_1 була прийнята в члени КСП «Крутянське» в 1978 року та в 2000 році була переведена в ТОВ «Крутянське» (а.с. 4).

23.12.1985 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , повторно виданим Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 25.01.2020 року (а.с. - 13).

Відповідно до довідок №252 від 19.02.2020 року (а.с. - 7), №121 від 11.02.2020 року (а.с. - 8), виданих Крутівською сільською радою Кодимського району Одеської області, а також згідно виписки з погосподарської книги №1 по с. Круті Кодимського району одеської області № 02-18/79 від 03.02.2020 року (а.с. 10), ОСОБА_1 з 1980 року по 2020 рік проживає в с. Круті Кодимського району Одеської області в будинку свого чоловіка ОСОБА_2 .

Додатково факт постійного проживання на території Україні заявниці підтверджується виданим на ім`я заявниці сертифікатом на право на земельну частку (пай) від 02.10.2000 року, право на отримання якого мали виключно громадяни України (а.с. 14).

З листа, виданого завідувачем Кодимського РС ГУДМС України в Одеській області вбачається, що заявниця зверталася із заявою щодо видачі паспорта, однак їй було відмовлено, оскільки нею не надано документів підтверджуючих її реєстрацію на території України станом на 24.08.1991 року (а.с. 20).

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ:

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Задовольняючи повністю заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України в певний час районний суд виходив з того, що факт, який просить встановити заявниця, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Посилається на «Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», який встановлює, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. ч. 1,2,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону, виходячи з наступного.

У частині першій статті 293 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення до суду із заявою) визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення до суду із заявою) суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення до суду із заявою) у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З указаного вбачається, що законом передбачено вставлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, паспорта громадянина України, зокрема постійного проживання на території України.

Заявниця вказувала, що через пожежу в 80-х роках минулого століття були втрачені всі документи, в тому числі і паспорт громадянина СРСР. Без встановлення в судовому порядку юридичного факту її проживання станом на 24.08.1991 року в с. Круті Кодимського району Одеської області заявниця не може отримати громадянство України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Пунктом 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року передбачено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Пунктом 44 Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Аналогічний висновок викладено у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 квітня 2020 року по справі № 133/2348/17.

Факт проживання ОСОБА_1 станом на 24.08.1991 року в с. Круті Кодимського району Одеської області підтверджується матеріалами справи, зокрема: свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ; довідкою №13 від 20.02.2020 року, виданою КЗ «Опорний заклад» Кодимський НВК загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - ДНЗ» Кодимської районної ради Одеської області, копією трудової книжки заявниці; свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 ; довідкою №252 від 19.02.2020 року; довідкою №121 від 11.02.2020 року; випискою з погосподарської книги №1 по с. Круті Кодимського району одеської області № 02-18/79 від 03.02.2020 року; сертифікатом на право на земельну частку (пай) від 02.10.2000 року.

На підставі викладеного районний суд дійшов правильного висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки встановлення факту її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року має правове значення, в іншому порядку заявниця не могла довести вказаного факту, який знайшов підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що заявниця не зверталась до територіальних підрозділів ГУ ДМС України в Одеській області з заявою встановленого зразка про набуття чи встановлення належності до громадянства України, оскільки такі доводи спростовані зібраними у справі доказами, яким судом першої інстанції надана належна правова оцінка, а саме: листом, виданим завідувачем Кодимського РС ГУДМС України в Одеській області (а.с. - 20).

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог ст. 367 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Кодимського районного суду Одеської області від 25 червня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20.07.2021 року, оскільки суддя Гірняк Л.А. перебувала у відпустці відповідно до наказу № 92-в від 07.07.2021 року з 12.07-16.07.2021 року.

Головуючий суддя Л.А. Гірняк

Судді С.М.Сегеда

Т.В.Цюра