Справа № 616/768/20
Провадження № 2/616/81/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року смт Великий Бурлук

Великобурлуцький районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Грошової Н.М.

за участю секретаря Логвінової М.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі,

в с т а н о в и в:

22.12.2020 до Великобурлуцького районного суду Харківської області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, у розмірі 3500 гривень, щомісячно, починаючи з 01.12.2020.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із позивачем. Відповідач проживає окремо більше року та, як батько дитини не підтримує її жодним чином, свого обов`язку по утриманню дочки не виконує. Позивач самостійно виконує обов`язки по вихованню дитину та вказує, що для забезпечення належного рівня життя дочки, зокрема, витрат на одяг, харчування, медичний догляд, шкільне приладдя та належного рівня освіти є потреби в значних витратах. На даний час вона отримує не стабільну заробітну плату та не має можливості самостійно утримувати дитину. При цьому, відповідач має можливість сплачувати аліменти в сумі 3500 грн., оскільки працює за кордоном та має постійну заробітну плату близько 1500 доларів США, інших дітей на утриманні не має.

Ухвалою від 25.01.2021 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву щодо розгляду справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов.

Відповідач надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що йому встановлена інвалідність 3 групи, є потреба у лікуванні та на даний час він отримує дохід у розмірі соціальної допомоги, яка надається йому державою як непрацездатній особі, у зв`язку з чим частково визнає позов у розмірі ј частини його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Щодо доводів позивача про отримання ним заробітної плати за кордом в розмірі 1500 доларів вказує, що на підтвердження даного факту ОСОБА_1 не надано жодного доказу, в свою чергу він повністю виконує батьківські обов`язки по утриманню дитини.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Зінченко С.А. про час та місце розгляду даної справи були повідомлені належним чином, звернулись до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності .

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів та враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08.06.2013 року, який зареєстровано у Фрунзенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №143. (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Відповідно до актового запису про народження №18 від 28.10.2013 року, місце реєстрації: виконком Приколотнянської селищної ради Великобурлуцького району Харківської, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . (свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 28.10.2013).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають окремо, дочка проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 , що не заперечувалось сторонами.

ОСОБА_1 в позовні заяві зазначила, що отримує не стабільну заробітну плату, при цьому позивачем не надано доказів на підтвердження факту працевлаштування чи отримання доходів.

Також судом встановлено, що відповідачу з 06.02.2020 року встановлено інвалідність ІІІ групи (загальне захворювання). Згідно довідки Управління соціального захисту населення Великобурлуцької районної державної адміністрації від 15.02.2021 за №101 відповідач ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Великобурлуцької районної державної адміністрації та отримує державну соціальну допомогу, за період з 01.01.2020 по 31.01.2021 допомога нарахована та виплачена в розмірі 21926,00 грн., станом на січень 2021 року складає 1769,00 грн.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження обставин щодо не отримання ним інших доходів крім соціальної допомоги.

Доводи позивача, щодо отримання відповідачем постійного заробітку за кордоном не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, у зв`язку із відсутністю доказів в підтвердження вказаних обставин.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Положеннями статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; та інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено в 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 грудня - 2395 гривень та ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено в 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень;

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Позивачка просила стягувати аліменти у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог статті 141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Тобто, встановлено принцип рівності обох батьків у питаннях виховання та утримання дітей.

Щодо доводів, які викладені у відзиві про те, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти у розмірі більшому ніж мінімальний розмір аліментів на одну дитину, так як отримує соціальну допомогу у зв`язку із встановленої групою інвалідності суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про основи соціальної захищеності людей з інвалідністю в Україні», з метою реалізації творчих і виробничих здібностей людей з інвалідністю та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.

В ч.1 ст.18 Закону України «Про основи соціальної захищеності людей з інвалідністю в Україні» зазначено, що забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Доказів того, що відповідач реалізовував своє право на працевлаштування матеріали справи не містять, крім того не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він позбавлений можливості працювати та отримувати інший, крім соціальної допомоги дохід, враховуючи, що встановлена відповідачу третя група інвалідності не свідчить про його неможливість працювати та сплачувати аліменти на неповнолітню доньку в розмірі більшому ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При вирішенні питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд перевіривши обставини, обумовлені статтею 182 СК України, з урахуванням позиції відповідача, його матеріального становища, стану здоров`я та встановленої третьої групи інвалідності, принципу обоюдного обов`язку батьків на утримання дитини, а також тих обставини, що позивачка, з якою мешкає неповнолітня дитина несе інші витрати по її утриманню для необхідного рівня життя дитини, з урахуванням принципу найкращого забезпечення інтересів дитини, вважає доцільним визначити розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1700 гривень щомісячно.

Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідатиме обов`язку батька щодо надання утримання дитині відповідно до її віку, при цьому, суд враховує такий обов`язок і матері, що дозволить створити умови життя необхідні для розвитку їх дитини.

Позивач просить стягнути аліменти починаючи з 01.12.2020 року, однак суд з урахуванням вимог ч.1 ст.191 СК України, яка наголошує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, присуджує аліменти з 22.12.2020 року (пред`явлення позову до суду).

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягування аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладено 141, 180-184, 191 СК України, та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 264, 265, 430 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи з 22.12.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок .

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Великобурлуцький районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 11.03.2021.

Головуючий: суддя Н.М.Грошова