Провадження № 22-ц/812/530/21
У Х В А Л А

23 березня 2021 року м. Миколаїв

справа № 477/325/18

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лівінського І.В.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Тищук Н.О.,

за участі секретаря судового засідання Богуславської О.М.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , представник відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву суддів Лівінського І.В. та Кушнірової Т.Б. про самовідвід у цивільній справі № 477/325/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 16 грудня 2020 року,

за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Воскресенська селищна рада Вітовського району Миколаївської області про усунення перешкод у користуванні майном,

в с т а н о в и в:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся через свого представника з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном.

Позивач зазначав, що він є власником житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 08 грудня 2011 року. Власником суміжної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , з якою межує його земельна ділянка, є відповідачка ОСОБА_3 .

Відповідачем порушуються його права як власника земельної ділянки, оскільки ОСОБА_3 розібрала частину шиферного паркану між земельними ділянками та самовільно проникнула до його двору, встановила новий паркан, чим захопила частину належної йому на праві власності земельної ділянки, розбила цементну відмостку його гаражу, знищила межові знаки, встановлені між земельними ділянками Жовтневим ВП ДП «Центр ДЗК».

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 16 грудня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув увагу на висновок експерта №18-694/695 де вказано, що площа, конфігурація, кількість поворотних точок та деякі проміри земельної ділянки по АДРЕСА_1 не відповідають наведеним у правовстановлюючому документі. Отже, викладена у висновку інформація свідчить про невідповідність фактичних меж земельної ділянки з кадастровим номером.

Відповідно до вимог статті 33 ЦПК України автоматизованою системою розподілу справ визначено колегію суддів у складі: суддя Лівінський І.В. (суддя-доповідач), суддів Кушнірової Т.Б. та Тищук Н.О. у цивільній справі № 477/325/18 (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 лютого 2021 року, провадження номер 22-ц/812/530/21).

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 05 березня 2021 року справу призначено до розгляду в апеляційній інстанції на 23 березня 2021 року.

На початку судового засідання, яке відбулось 23 березня 2021 року, суддями Лівінським І.В. та Кушніровою Т.Б. заявлено самовідвід через неможливість їх участі у розгляді цієї справи з підстав, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 36 ЦПК України, та з метою усунення сумнівів щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд та законності судового рішення у відповідності до приписів статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Заяви про самовідвід мотивовані тим, що судді Лівінський І.В. та Кушнірова Т.Б. приймали участь у розгляді справи (№477/1029/19-ц) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області про скасування державного акту про право власності на земельну ділянку, в якій ними з`ясовувались обставини щодо законності набуття ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку, спір відносно меж якої, вирішується у даній цивільній справі.

За приписами частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші, ніж перелічені у пунктах 1-4 частини першої цієї статті, обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

З матеріалів справи вбачається, що 25 лютого 2020 року Миколаївським апеляційним судом у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах Прокопчук Л.М. (суддя-доповідач), Кушнірової Т.Б., Лівінського І.В. винесено постанову у цивільній справі №477/1029/19, якою залишено без змін рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13 грудня 2019 року, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області про визнання недійсними державного акту про право власності на земельну ділянку від 01 грудня 2009 року серії ЯИ №656689, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер: :07:014:0027, та державного акту про право власності на земельну ділянку від 14 серпня 2012 року серії ЯК №916509, що розташована за тією ж адресою (т. 2 а.с. 44-51).

При цьому судом досліджувались обставини дотримання прав позивача ОСОБА_1 , як власника суміжної земельної ділянки, на час видачі відповідачці вказаних державних актів на спірну земельну ділянку, межі якої оспорюються у даній справі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що самовідвід суддів відповідає приписам статті 36 ЦПК України і направлений на уникнення будь-яких сумнівів сторін у неупередженості суддів при розгляді даної справи та забезпечення довіри учасників справи до судових рішень Миколаївського апеляційного суду.

Враховуючи викладене та виходячи із зазначених вище положень Конвенції та практики ЄСПЛ, для виключення будь-яких сумнівів щодо безсторонності суддів Лівінського І.В. та Кушнірової Т.Б., задля того щоб за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості вказаних суддів під час вирішення цивільної справи №477/325/18, слід задовольнити самовідвід суддів Лівінського І.В. та Кушнірової Т.Б.

Враховуючи задоволення самовідводу суддів Лівінського І.В. та Кушнірової Т.Б. справу слід передати на автоматизований розподіл для заміни цих суддів у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 36, 39-41, 260, 381 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Задовольнити заяву суддів Лівінського І.В. та Кушнірової Т.Б. про самовідвід у цивільній справі № 477/325/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 16 грудня 2020 року.

Справу передати на автоматизований розподіл для заміни суддів Лівінського І.В. та Кушнірової Т.Б. у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийІ.В. Лівінський
Судді Т.Б. Кушнірова Н.О. Тищук

Повне судове рішення складено 24 березня 2021 року.