УХВАЛА

про забезпечення позову

Справа № 495/4094/20

Номер провадження 2-з/495/47/2021

22 березня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської Боярський О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярського О.О. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності.

17.02.2021 року судом було постановлено ухвалу про перехід розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 29.03.2021 року.

10 березня 2021 року ОСОБА_1 подала до суду зустрічну позовну заяву якою просить визнати за нею право власності на Ѕ частку спільно нажитого майна у вигляді 1/3 частки земельної ділянки АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:028:0215 та 1/3 частки комплексу будівель « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 . Станом на сьогоднішній день клопотання ОСОБА_1 про прийняття зустрічного позову та приєднання його вимог в одне провадження з вимогами первісного позову судом не вирішено, наступне судове засідання відбудеться 29.03.2021 року.

19 березня 2021 року на електронну адресу суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Каланжова В.І. про забезпечення позову до подання позовної заяви. Так, адвокат Каланжов В.І. просить суд:

- заборонити ОСОБА_2 відчуження належного йому на праві власності нерухомого майна, а саме: 1/6 частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:028:0215, площею 0,3127 га, та 1/6 частку комплексу будівель « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 644,6 кв.м.

- заборонити проводити будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме: 1/6 частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:028:0215, площею 0,3127 га, та 1/6 частку комплексу будівель « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 644,6 кв.м.

Подану заяву адвокат Каланжов В.І. обґрунтовує недобросовісними діями ОСОБА_2 , який є власником 1/3 частки вказаного нерухомого майна у вигляді земельної ділянки та комплексу будівель на підставі договору купівлі-продажу. Так, заявник зазначає, що в провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду (суддя Савицький С.І.) перебуває справа № 495/3265/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договорів купівлі-продажу нерухомого майна - 1/3 частки земельної ділянки та комплексу будівель за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто ОСОБА_3 просить суд визнати за ним право власності на вказане майно, а ОСОБА_2 подав до суду заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_3 , тобто фактично відчужив спірне нерухоме майно іншій особі.

Крім того, в провадженні судді Боярського О.О. знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу вказаних об`єктів нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 . В даній справі ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_4 також визнає та тим самим відмовляється на користь інших осіб від належного йому майна.

Щодо зустрічного забезпечення то адвокат Каланжов В.І. вказує на відсутність підстав для його застосування, оскільки заборона розпорядження спірним майном не позбавляє ОСОБА_2 права власності та права володіти ним.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, отже заява позивача про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши заяву представника відповідачки адвоката Каланжова В.І. про забезпечення позову до подання позовної заяви, прикладені документи, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову.

Судом встановлено, що між сторонами наявний спір щодо майна придбаного сторонами під час шлюби який був зареєстрований між ними 30.04.2015 року.

10.03.2021 року відповідачка ОСОБА_1 подала до канцелярії суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 про визнання за нею в порядку поділу майна подружжя права власності на Ѕ частину нерухомого майна, яке було придбане за відплатними договорами ОСОБА_2 27.12.2016 року: 1/3 частка земельної ділянки наданої для будівництва об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/3 частка комплексу будівель «ЕСПЕРАНСА», загальною площею 644,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Судове засідання на якому буде вирішене питання про приєднання вимог зустрічного позову ОСОБА_1 до вимог первісного позову ОСОБА_2 відбудеться 29.03.2021 року, отже суд розглядає дану заяву про забезпечення позову в порядку подання її до пред`явлення позову як то зазначив заявник.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд а заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Як вище було зазначено, саме позивач ОСОБА_2 є зареєстрованим власником вказаного нерухомого майна по АДРЕСА_1 тому має можливість розпорядитись вказаним майном.

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду наразі перебувають дві цивільні справи 495/3565/20 та 495/4371/20 саме щодо вказаної ділянки та комплексу по АДРЕСА_1 . Відповідачем у вказаних справах є ОСОБА_2 який, за матеріалами справ, визнає позовні вимоги ОСОБА_3 (справа № 495/3565/20) та ОСОБА_4 (справа № 495/4371/20) про визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 27.12.2016 року. Тобто, заявник вказує на потенційну загрозу позбавлення її можливості реалізувати своє право на Ѕ частку спірного за зустрічним позовом майна.

Беручи до уваги предмет спору, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача щодо забезпечення позову у обраний ним спосіб частково, оскільки з матеріалів справи вбачається наявність об`єктивного спору між сторонами.

Задовольняючи заяву, суд виходить з того, що вимога щодо забезпечення позову, а саме заборони вчиняти реєстраційні дії, не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

У зв`язку з тим, що невжиття заходів забезпечення зустрічного позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі його задоволення, суд дійшов висновку про задоволення заяви в цій частині.

Суд звертає увагу, що вказаний вид забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову слід враховувати практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ до правосуддя, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до абзацу 3 пункту 4 наведеної вище постанови Пленуму, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії.

Встановивши, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій щодо відчуження спірного майна, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь заявника, та врахувавши, що спосіб забезпечення шляхом заборони вчиняти реєстраційні дії на спірні обєкти є адекватним захистом для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, суд приходить до висновку про необхідність забезпечення позову.

З урахуванням наведеного роз`яснення, що міститься в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти реєстраційні дії з метою не порушення права на володіння та користування майном. Такий захід не зашкодить істотним чином правам та інтересам відповідача за зустрічним позовом, оскільки він не обмежуються у володінні та/або у користуванні своїм майном, а обмежується виключно в праві розпорядження таким майном.

Обраний захід забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти реєстраційні дії є видом забезпечення позову, передбаченим статтею 150 ЦПК України і відповідає предмету позову та, водночас, вжиття такого заходу не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй Постанові від 07.10.2020 року по справі № 761/39601/19 (провадження № 61-23388св19).

Щодо зустрічного забезпечення, на погляд позивача за зустрічним позовом, у даному випадку немає необхідності в зустрічному забезпеченні, оскільки відсутні підстави вважати, що відповідач ОСОБА_2 понесе збитки від дій позивача, спрямованих на відновлення своїх порушених прав і охоронюваних законом інтересів, у зв`язку із його заявою про забезпечення позову.

Відповідно до ч.8 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

З огляду на те, що обраний захід забезпечення позову жодним чином не впливає на майновий стан відповідача та не позбавляє його права володіння, користування вищевказаним майном, а лише направлений на тимчасове обмеження у розпорядженні майном з метою забезпечення виконання рішення суду та ефективного захисту, поновлення порушених прав і інтересів позивача ОСОБА_1 , за захистом яких вона звернулася до суду, суд вважає за можливе не застосовувати зустрічне забезпечення.

На думку суду, запропонований позивачкою захід забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти реєстраційні дії є доцільним в рамках даної справи. Таке забезпечення позову, враховуючи його предмет, можна вважати співмірним із заявленими вимогами.

Керуючись ст.ст. 3, 11, 149-151,153, 154, 247, 258-260, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) відчуження належного йому на праві власності нерухомого майна, а саме: 1/6 частки земельної ділянки для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:028:0215, площею 0,3127 га, та 1/6 частки комплексу будівель « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 644,6 кв.м.

Заборонити проводити будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме:

1/6 частка земельної ділянки для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:028:0215, площею 0,3127 га;

1/6 частка комплексу будівель « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 644,6 кв.м.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання три роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.О.Боярський