КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №761/46609/19 Головуючий у 1 інстанції: Мальцев Д.О.

Провадження №22-ц/824/9001/2021 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

21 липня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Сліпченка О.І., Мостової Г.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ

У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 Ѕ частини з усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 грудня 2019 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з 03.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з 03.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 20 травня 2021 року відкрито провадження в справі та справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

10 червня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшла заява про відмову від позову та закриття провадження у справі. У заяві позивач вказала, що на теперішній час між нею та ОСОБА_1 усі майнові питання щодо аліментів на отримання неповнолітньої дитини вирішені, а саме, вона не має будь-яких претензій матеріального та нематеріального характеру до ОСОБА_1 . З наслідками закриття провадження у справі, які передбачені ч. 2 ст. 256 ЦПК України, вона обізнана.

10 червня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заяві, в якій він зазначив, що не заперечує проти задоволення заяви про відмову від позову і закриття провадження, оскільки всі матеріальні умови на утримання дочки ним виконані.

Згідно зі ст.373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

За положеннями п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

ОСОБА_2 у заяві про відмову від позову посилалася на ст. ст. 206, 256 ЦПК України та зазначала, що обізнана з наслідками відмови від позову та закриття провадження у справі.

Заява ОСОБА_2 про відмову від позову відповідає вимогам ст. 206 ЦПК України.

За таких обставин, коли позивач, користуючись своїм правом, відмовляється від позову і така відмова не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, колегія суддів вважає, що слід прийняти відмову позивача від позову та закрити провадження у справі, а також у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 373 ЦПК України визнати нечинним ухвалене у справі судове рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

За подання до суду апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 1 152 грн, що підтверджується квитанцією №6633872 від 23 квітня 2021 року. (а.с. 57)

Отже, на виконання ч. 2 ст. 142 ЦПК України апелянту підлягає поверненню з державного бюджету 576 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 206, 255, 373, 377 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Заяву ОСОБА_2 про відмову від позову задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_2 від позову до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року визнати нечинним.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні апеляційної скарги, що складає 576 грн.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді О.І. Сліпченко

Г.І. Мостова