Справа № 219/7033/21
Провадження № 2/219/2641/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2021 року Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Дубовик Р.Є., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа Бахмутський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про скасування постанови державного виконавця про опис та арешт майна боржника, повернення на зберігання автомобіля,

В С Т А Н О В И В:

До Артемівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Бахмутського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби, третя особа Бахмутський районний відділ поліції про скасування постанови державного виконавця про опис та арешт майна боржника, повернення на зберігання автомобіля, в якому просить: 1) скасувати постанову про опис та арешт майна боржника в частині вилучення його власного авто «DACIA LOGAN», державний номер НОМЕР_1 , як таку, що порушує його цивільні права; 2) повернути йому на зберігання авто «DACIA LOGAN», державний номер НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності; 3) стягнути з ДВС судовий збір на його користь у розмірі 454 грн.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 06 квітня 2021 року о 09 годині 00 хвилин по вул. Космонавтів у м. Бахмуті під час керування власним авто «DACIA LOGAN», державний номер НОМЕР_1 , він був зупинений співробітниками поліції та під їх супроводом був доставлений до Бахмутського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби. Там приблизно о 10 годині 30 хвилин державним виконавцем Вистопопською Х.А. було складено постанову про опис та арешт майна боржника, згідно з якою його власне авто «DACIA LOGAN», державний номер НОМЕР_1 , було арештоване, описане, вилучене та передане на зберігання до Бахмутського РВП ГУНП у Донецькій області, а йому було встановлено обмеження право користування його майном, тобто вказаним автомобілем. Як він дізнався пізніше, ця постанова була винесена при здійсненні виконавчого провадження про стягнення з нього штрафів на загальну суму 21750 грн. на користь держави. 14 червня 2021 року він звернувся до ДВС із письмовою заявою про повернення йому на зберігання належного йому автомобіля, однак, отримав відмову. Вважає, що відмова не містить правового обґрунтування та не спростовує його доводів щодо недоцільності вилучення автомобіля. Посилається на те, що оскільки оспорювані постанова та акт державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу фактично є правочинами, на підставі яких відбувається подальше оформлення стягувачем права власності на це майно, тому такий спір підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Однак, позовну заяву подано з порушенням вимог ст. ст. 19, 175 ЦПК України.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що спір, який виник між сторонами у справі (про скасування постанови державного виконавця про опис та арешт майна боржника, повернення на зберігання автомобіля) є публічно-правовим, оскільки відповідачем є орган державної влади, спір виник щодо реалізації повноважень цього органу, тому цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства з огляду на таке.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересіву будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією із сторін є, як правило, фізична особа.

Предметна юрисдикція це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як встановлено з матеріалів справи, у Бахмутському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Донецькій області на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 65673051: 1) виконавчий документ № 219/13764/19 (провадження № 3/219/100/2020), виданий 03 лютого 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 10200 грн. та судового збору у розмірі 420,40 грн.; 2) виконавчий документ № 219/14024/19 (провадження № 3/219/110/2020), виданий 22 січня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 10200 грн. та судового збору у розмірі 420,40 грн.; 3) виконавчий документ серії БАА № 545864, виданий 18 січня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 510,00 грн. (а.с. 15).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, оскільки виконавче провадження відносно нього здійснюється під час виконання постанов, ухвалених відповідно до КУпАП.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Зі змісту позовної заяви видно, що позивач ОСОБА_1 подав позов з метою захисту особистих прав, які порушені Бахмутським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) шляхом відмови у поверненні на зберігання належного позивачу транспортного засобу.

Отже, предметом спору є оскарження дій державного виконавця з приводу неправомірності винесення ним постанови про опис та арешт майна боржника.

Відповідачем у справі є орган державної влади суб`єкт владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства.

Тобто між сторонами виник публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, тому цей спір належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа Бахмутський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про скасування постанови державного виконавця про опис та арешт майна боржника, повернення на зберігання автомобіля необхідно відмовити, роз`яснивши позивачу, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа Бахмутський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про скасування постанови державного виконавця про опис та арешт майна боржника, повернення на зберігання автомобіля відмовити.

Роз`яснивши позивачу, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р.Є. Дубовик