Справа № 305/139/21
Провадження по справі 2/305/341/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2021. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Марусяк М.О.

секретаря судового засідання Вербещука В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу запозовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист житлових прав, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд із позовом до ОСОБА_3 про захист житлових прав, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання.

Позовні вимоги мотивують тим, що їм ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 23 вересня 2008 року виконкомом Великобичківської селищної ради, належить на праві приватної спільної часткової власності, по Ѕ частині за кожним, житловий будинок АДРЕСА_1 . Право власності на вказаний житловий будинок підтверджується також, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20333032 від 23.09.2008. В даному житловому будинку на день звернення до суду є зареєстрованим відповідач по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується записом у будинковій книзі. Відповідач, ОСОБА_3 , був зареєстрований у житловому будинку за їх згодою, однак договору найму житлового приміщення між ними та відповідачем не укладалося. Підставою для звернення до суду із позовом є те, що ОСОБА_3 з 1993 року по сьогоднішній день за адресою своєї реєстрації: АДРЕСА_1 не проживає та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 14.01.2021 та довідкою Великобичківської селищної ради №60 від 15.01.2021. Зняти з реєстрації з місця проживання відповідача ОСОБА_3 у

добровільному порядку для них являється неможливим, оскільки відповідач від цього

відмовляється, що змушує їх як власників житлового будинку звернутися до суду за

вирішенням даного спору шляхом прийняття відповідного судового рішення. У зв`язку із реєстрацією відповідача ОСОБА_3 у належному їм на праві приватної власності житловому будинку, порушується їх право приватної власності на саме житло, як на власність, так і на право його вільного та безперешкодного використання, володіння та розпорядження за цільовим призначенням. Дані обставини проявляються у неможливості одержанні певних документів для нарахування соціальної допомоги, отримання соціальних пільг тощо, оскільки відповідач на даний час зареєстрований у їх будинку, не маючи на те відповідних правових підстав, що підтверджується наступними доводами. Відповідач, членом їх сім`ї не являється, у будинку не проживає з 1993 року, не веде з ними спільного господарства, не має з ними спільного бюджету, витрати по утриманню житла відповідач не несе. Договору найму житла між ними та відповідачем не укладалося. Виходячи із наведеного, вважають, що відповідач, правом власності у будь-якій формі чи частці/частках на житловий будинок не володіє, а його реєстрація у житловому будинку порушує їх, як єдиних законних власників, права на володіння, користування та розпорядження житловим будинком. На підставі наведеного просили,винести рішення, за яким визнати громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою:АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , таким, що втратив право користування житловими приміщеннями будинку АДРЕСА_1 , шляхом зняття його з реєстрації місця проживання.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 09.03.2021 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву.

Сторони в судове засідання не викликались, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України.

З роздруківки трекінгу відправлень Укрпошти, слідує, що відповідач, ОСОБА_3 отримав ухвалу про відкриття провадження по справі - 27.02.2021, однак відзиву на день судового розгляду справи не надав.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд, прийшов до наступного висновку.

Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Право власності позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 , по 1/2 частині за кожним, стверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 23 вересня 2008 року виконкомом Великобичківської селищної ради та Витягом про реєстрацію права власнасті на нерухоме майно №20333032 від 23.09.2008.

У відповідності до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року (з останніми змінами від 25.05.1998 року) "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 року N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

Так, наразі у житловому будинку АДРЕСА_1 , зареєстрований відповідач, ОСОБА_3 , що стверджується копією будинкової книги.

При цьому, відповідач, ОСОБА_3 ,з 1993 року по сьогоднішній день за адресою своєї реєстрації: АДРЕСА_1 не проживає та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 14.01.2021 та довідкою Великобичківської селищної ради №60 від 15.01.2021

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено, що у відповідача відсутні будь-які правові підстави для проживання чи реєстрації у вище зазначеному будинку.

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Закон України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні в ч.5 ст.3 визначає, що місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. При цьому, формальна наявність реєстрації місця проживання не є підставою для збереження права користування жилим приміщенням.

Частиною 1 ст.383 ЦК України встановлено, що власник житла має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно з ч.1,2 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. З цих норм вбачається, що, по-перше, саме власник визначає коло осіб, які будуть користуватися належним йому жилим приміщенням, а по-друге, право користуванням жилим приміщенням мають члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачі довели, що відповідач членом їх сім`ї не являється, у належному їм на праві приватної власності житловому будинку з 1993 року не проживає, не веде з ними спільного господарства та не має спільного бюджету, витрати по утриманню житла відповідач не несе. Договору найму житла між ними та відповідачем не укладалося.

Поряд з цим, відповідачем жодних доказів на протилежне не представлено. Відзив на позов не подано.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Судові витрати позивачі просили залишити за ними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 273, 354, 355, п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловими приміщеннями будинку АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачами.

Відомості щодо учасників справи:

Позивачі:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_1 .

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_1 .

Відповідач, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма у часниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті, чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду або через Рахівський районний суд Закарпатської області.

Головуюча: М.О. Марусяк