Єдиний унікальний номер 725/6141/20
Номер провадження 2/725/1065/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2021 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці у складі:

Головуючого судді Галичанського О.І.,

при секретарі Симик І.М.,

за участю преставників позивача- Бородкіна Д.І. , Жука А.М. ,

третої особи та її представника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дьолер Буковина" (місцезнаходження: Чернівецька область, Кіцманський р-н, с. Мамаївці, вул. Кіцманська, 44Д) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), третя особа: ОСОБА_3 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) , Кіцманський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (місцезнаходження: Чернівецька область, м. Кіцмань, вул. Українська, 53) про визнання правочину недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляді суду перебуває вищевказана цивільна справа.

01.03.2021 року на адресу суду надійшла заява представника позивача за довіреністю про зміну предмету позову у справі, яке обґрунтоване тим, що предметом спору в цій справі є недійсність договорів безпроцентної фінансової допомоги №6 від 30.10.2012, №8 від 02.11.2012, №13 від 24.12.2012, укладених між товариством з обмеженою відповідальністю «Букофрут» та ОСОБА_2 . В позовній заяві позивач посилається, зокрема на такі обставини.

01.10.2013 між третьою особою та Відповідачем укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого, Третя особа отримала право вимоги за договорами, укладеними між Відповідачем та ТОВ «Букофрут», правонаступником якого є Позивач, а саме: за договорами про надання фінансової "безпроцентної допомоги №6 від 30.10.2012, №8 від 02.11.2012, №13 від 24.12.2012 та додатковими угодами від 02.09.2013.

Також 01.10.2013 між Третьою особою та ОСОБА_4 укладено договір відступлення права вимоги, згідно якого Третя особа отримала право вимоги за договорами, укладеними між ОСОБА_4 та ТОВ «Букофрут», правонаступником якого є Позивач, а саме: за договорами про надання фінансової безпроцентної допомоги №5 від 30.10.2012, №9 від 05.11.2012, №12 від 24.12.2012 та додатковими угодами від 02.09.2013.

В ході розгляду справи №718/1161/16-ц Кіцманським районним судом, представником Позивача було долучено до матеріалів цивільної справи заяви відповідача та ОСОБА_4 від 23.10.2013 р. про прощення боргу за всіма договорами безпроцентної фінансової допомоги.

В своїй позовній заяві позивач просить суд визнати недійсними договори №6 від 30.10.2012, №8 від 02.11.2012, №13 від 24.12.2012, укладені між ТОВ «Букофрут», правонаступником якого є Позивач та Відповідачем з тієї підстави, що Відповідачем ці договори не підписувались.

Однак, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц Велика палата ВС зазначила: «Якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено».

У зв`язку з цим, враховуючи наведену правову позицію Верховного Суду, позивач вважає за необхідне змінити предмет позову.

На думку Позивача, належним способом захисту прав позивача буде не визнання договорів недійсними, а визнання зобов`язань за такими правочинами припиненими.

Крім того, позивач вважає, що з вимогами про визнання припиненими зобов`язань за договорами позики №6 від 30.10.2012, №8 від 02.11.2012, №13 від 24.12.2012 можуть бути одночасно розглянуті вимоги про визнання припиненими зобов`язань за договорами позики №5 від 30.10.2012, №9 від 05.11.2012, №12 від 24.12.2012 з тих самих підставах.

Ці вимоги є взаємопов`язаними між собою тим, що, як вказувалось вище, права вимоги за ними належать третій особі, а крім того - однаковим змістом договорів та обставин їх підписання і припинення.

Також, враховуючи наведене, позивач вважає за необхідне залучити до участі в справі в якості відповідача ОСОБА_3 (змінити статус учасника справи з третьої особи на відповідача), оскільки саме ОСОБА_3 належать права вимоги за договорами позики, які Позивач просить визнати припиненими.

На підставі наведеного , просить суд :

1)змінити предмет позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Дьолер Буковина» до ОСОБА_2 на таку позовну вимогу- визнати повністю припиненими зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Дьолер Буковина» за договорами про надання фінансової безпроцентної допомоги:

№5 від 30.10.2012, укладеним з ОСОБА_4 ;

№6 від 30.10.2012, укладеним з ОСОБА_2 ;

№8 від 02.11.2012, укладеним з ОСОБА_2 ;

№9 від 05.11.2012, укладеним з ОСОБА_4 ;

№ 12 від 24.12.2012, укладеним з ОСОБА_4 ;

№ 13 від 24.12.2012, укладеним з ОСОБА_2 .

2) залучити до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_3 (Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ).

В судовому засіданні представники позивача просили прийняти до розгляду заяву про зміну предмету позову у даній цивільній справі.

В судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_1 заперечувала проти клопотання позивача та зазначила, що позивачем фактично змінюється не тільки предмет заявленого позову, але і його підстави, що прямо заборонено законодавством, а тому, на її думку, позивач подав новий позов з новим предметом та підставами позову, що з процесуальної точки зору є недопустимим.

Дослідивши матеріали справи та подану заяву , заслухавши сторін по справі , суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Положеннями ст. 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Зі змісту норми вказаної статті, вбачається, що змінити підставу або предмет позову позивач може тільки до початку розгляду справи по суті.

Станом на 19.03.2021 року перехід до судового розгляду даної справи по суті не здійснювався.

Виходячи з загальних положень ЦПК України підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача.

Предмет позову - це матеріальний зміст позовних вимог позивача, який проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підстава позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які об`єктивуються у поданих доказах.

Верховний Суд відзначив, що під підставами позову, які згідно із ст.49 ЦПК може змінити лише позивач, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на дані правовідносини.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається. Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у рішенні від 13.03.2018 року в справі №916/1764/17.

Як вбачається з матеріалів справи, первинними позовними вимогами ТОВ « Дьолер Буковина» є:

- визнання недійсними договори безпроцентної фінансової допомоги № 6 від 30.10.2013 року , № 8 від 02.11.2012 року , №13 від 24.12.2012 року укладені між ТОВ « Букофрут» та ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що заява позивача про зміну предмету позову не відповідає вимогам ст.49 ЦПК України, оскільки позивач змінює не тільки предмет, але й підстави позову і її слід розглядати як новий позов з новими позовними вимогами, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог.

Таким чином, суд вважає, що у заяві позивача про зміну предмету позову у справі слід відмовити.

Стосовно залучення співвідповідача до участі у справі суд зазначає, що з урахуванням відмови у прийнятті до розгляду уточненої позовної заяви, залучення співвідповідача до участі у справі є недоцільним.

Керуючись ст.ст.49, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника позивача про зміну предмету позову у справі від 01.03.2021 року - відмовити.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський