Справа № 211/1095/19
Провадження № 2-др/211/5/21
У Х В А Л А

іменем України

23 липня 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді : Ткаченко С.В.

при секретарі : Польчик Л.В.

за відсутності сторін по справі:

розглянувши у місті Кривому Розі, заяву представника відповідача Акціонерного товариства « Укргазвидобування в особі філії Бурове Управління «Укрбургаз» про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 211/1095/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства « Укргазвидобування в особі філії Бурове Управління « Укрбургаз « про визнання не законним та скасування наказу щодо дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани, зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату винагороди , премії, -

В С Т А Н О В И В:

рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 липня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства « Укргазвидобування в особі філії Бурове Управління « Укрбургаз « про визнання не законним та скасування наказу щодо дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани, зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату винагороди , премії, залишено без задоволення.

До закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті, представником відповідача АТ « Укргазвидобування в особі філії Бурове Управління «Укрбургаз» 09.12.2020 року було подано заяву про понесені витрати, пов`язані з розглядом даної справи, до якої були долучені докази щодо витрат на відрядження, пов`язаних з явкою до суду працівників - представників відповідача у розмірі 4200,00 грн.

19.07.2021 року представником відповідача ОСОБА_2 подано заяву про винесення додаткового рішення відносно судових витрат пов`язаних з розглядом даної справи.

У судове засідання відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України учасники справи не викликались.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи та заяви про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У своїй заяві про ухвалення додаткового рішення представником відповідача наведено розрахунок витрат на відрядження (добові), що пов`язані з явкою до суду штатних працівників - представників відповідача у даній справі у загальному розмірі 4200,00 грн., а саме:

Дата відрядженняПІБ паціїйика№ наказуСума добовихДата перерахування коштів працівникам
23.04.2019ОСОБА_3 696 від 22.04.2019350,0007.05.2019
12.09.2019ОСОБА_4 1539 від 11.09.2019350,0019.09.2019
29.10.2019ОСОБА_4 1906 від 28.10.2019350,0007.11.2019
23.12.2019ОСОБА_5 2471 від 23.12.2019350,0026.12.2019
21.02.2020ОСОБА_5 442 від 19.02.2020350,0027.02.2020
28.05.2020ОСОБА_3 1183 від 26.05.2020350,0028.05.2020
17.06.2020ОСОБА_2 1361 від 16.06.2020350,0018.06.2020
13.08.2020ОСОБА_2 1848 від 12.08.2020350;0020.08.2020
29.09.2020ОСОБА_2 2205 від 28.09.2020350,0001.10.2020
12.10.2020ОСОБА_3 2337 від 12.10.2020350,0010.12.2020

Так представником відповідача зазначено, що такі витрати на відрядження до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу у зв`язку із розглядом даної справи, пов`язані з тим, що представники АТ «Укргазвидобування» працюють у філії БУ «Укрбургаз» за адресою: Харківська область, м. Красноград, вул. Полтавська, 86.

Також до заяви про понесені витрати, пов`язані з розглядом даної справи, представником відповідача у підтвердження даних витрат було додано:

завірені копії наказу АТ «Укргазвидобування» від 27.01.2020 №55, від 26.11.2018 №787, якими встановлений розмір добових - 350грн. на добу.

завірені копії Звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 17.08.2020 р., 13.10.2020 р., від 29.05.2020 р., від 24.02.2020 р., від 14.08.2020 р., від 18.06.2020 р., від 13.09.2019 р., від 24.04.2019 р., від 18.06.2020 р., від 30.09.2020 р.

завірені копії Звітів про відрядження працівників Відповідача у відповідні дні від 17.08.2020 року - ОСОБА_3 , від 13.10.2020 року - ОСОБА_3 , від 29.05.2020 року - ОСОБА_3 , від 24.02.2020 року - ОСОБА_5 , від 14.08.2020 року - ОСОБА_2 , від 18.06.2020 року - ОСОБА_2 , від 13.09.2019 року - ОСОБА_4 , від 24.04.2019 року - ОСОБА_3 , від 18.06.2020 року - ОСОБА_3 , від 30.09.2020 року - ОСОБА_2 , від 24.12.2019 року - ОСОБА_5 , від 01.11.2019 року - ОСОБА_4

завірені копії наказів Відповідача про відрядження працівників для участі у судовому засіданні у даній справі від 13.08.2020 року №1860 на ОСОБА_3 , від 12.10.2020 року №2337 на ОСОБА_3 , від 26.05.2020 року №1183 на ОСОБА_3 , від 19.02.2020 року від 442 на ОСОБА_5 , від 12.08.2020 року №1848 на ОСОБА_2 , від 16.06.2020 року №1361 на ОСОБА_2 , №1539 від 11.09.2019 року на ОСОБА_4 , №696 від 22.04.2019 року на ОСОБА_3 , від 16.06.2020 року №1360 на ОСОБА_3 , від 28.09.2020 року №2205 на ОСОБА_2 , від 23.12.2019 року №2471 на ОСОБА_5 , №1906 від 28.10.2019 року на ОСОБА_4 .

Згідно вимог п. 3 ч. 1ст. 270 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», згідно з додатком до якої витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла, - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, її представникові, не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.

В свою чергу, питання, пов`язані з відшкодуванням витрат на відрядження унормовані постановою Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року № 98 «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів» та Інструкцією про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1988 року № 59.

За змістом пунктів 7, 9 постанови Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року № 98 державним службовцям, а також іншим особам, які направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, що повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок коштів бюджетів, за наявності підтвердних документів відшкодовуються, окрім іншого, витрати на проїзд (у тому числі на перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад, а також за місцем відрядження (у тому числі на орендованому транспорті).

Витрати на проїзд державних службовців, а також інших осіб, які направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, що повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів, у м`якому вагоні, суднами морського та річкового транспорту, повітряним транспортом за квитками 1 класу та бізнес-класу, фактичні витрати, що перевищують граничні суми витрат на найм житлового приміщення та на перевезення багажу понад вагу, вартість перевезення якого входить до вартості квитка того виду транспорту, яким користується працівник, відшкодовуються з дозволу керівника згідно з підтвердними документами.

Відповідно до пунктів 6, 7 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1988 року № 59 витрати на проїзд (у тому числі перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад відшкодовуються в розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі) з урахуванням усіх витрат, пов`язаних із придбанням проїзних квитків і користуванням постільними речами в поїздах, та страхових платежів на транспорті.

Пунктом 14 розділу І Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1988 року № 59 визначено, що підтвердними документами, що засвідчують вартість понесених у зв`язку з відрядженням витрат, є розрахункові документи відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Податкового кодексу України.

У абзаці сімнадцятому статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

В той же час, як пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року № 98, так і пунктом 12 розділу ІІІ Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1988 року № 59 передбачено, що у разі відрядження за кордон на службовому автомобілі витрати на пально-мастильні матеріали відшкодовуються з урахуванням встановлених норм за 1 кілометр пробігу відповідно до затвердженого маршруту.

Таким чином, сторона, яка не є суб`єктом владних повноважень і на користь якої ухвалене судове рішення, має право на компенсацію здійснених нею та підтверджених документально витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, які не можуть перевищувати встановлені законодавством, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року № 98 та Інструкцією про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1988 року № 59.

Водночас, вищевказані нормативно-правові акти органів виконавчої влади передбачають можливість відшкодування витрат на проїзд в розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі), або ж витрат на пально-мастильні матеріали, які відшкодовуються з урахуванням встановлених норм за 1 кілометр пробігу відповідно до затвердженого маршруту.

Отже, вирішуючи питання про відшкодування витрат стороні, пов`язаних із прибуттям до суду, необхідно виходити з конкретних обставин справи, зважаючи на вид транспорту, яким скористалась особа, а також документи, подані нею на підтвердження здійснення цих витрат. Якщо на підтвердження здійснених стороною витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, подано документи щодо проїзду транспортом загального користування, то такі витрати повинні бути відшкодовані у розмірі вартості квитка, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством. Такі витрати також можуть бути відшкодовані у розмірі витрат на пально-мастильні матеріали, з урахуванням встановлених норм за 1 кілометр пробігу, якщо вони підтверджені документально.

Норми витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті затверджено наказом Міністерства транспорту України від 10 лютого 1998 року № 43 і призначені для планування потреби підприємств, організацій та установ в паливно-мастильних матеріалах і контролю за їх витратами, ведення звітності, запровадження режиму економії і раціонального використання нафтопродуктів, а також можуть застосовуватись для розроблення питомих норм витрат палива.

Судом встановлено, що представники відповідача АТ «Укргазвидобування» працюють у філії БУ «Укрбургаз» за адресою: Харківська область, м. Красноград, вул. Полтавська, 86.

Представник відповідача надаючи розрахунок витрат на відрядження представників відповідача до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу у зв`язку із розглядом даної справи та докази цих відряджень, в той же час не надав суду належних та допустимих доказів того яким саме видом транспорту, користувалися представники відповідача щоб прибути до суду та підтверджуючі документи щодо цих витрат (квитки, касові чеки, товарні чеки, розрахункова квитанція, товаро-транспортна накладна постачальника, на вартість палива).

Також представник відповідача просить стягнути з позивача добові на відрядження з розрахунку 350,00 грн. на одну особу за кожне прибуття в судове засідання ( повноважний представник підприємства).

Приписами статті 121 КЗпП України передбачено, що працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлених законодавством.

Направлення працівника Підприємства у відрядження здійснюється керівником Підприємства або його заступником і оформлюється наказом (розпорядженням) із зазначенням: пункту призначення, найменування підприємства, куди відряджений працівник, строку й мети відрядження. Між тим, добові витрати передбачають витрати за кожну добу перебування в іншому населеному пункті.

В обсязі встановлених в цій справі обставин не дає підстав суду вважати, що представник відповідача у зв`язку з судовим розглядом даної справи у Довгинцівському районному суді міста Кривого Рогу був змушений перебувати в місті Кривому Розі цілу добу, а також те, що таке перебування зумовлено об`єктивними причинами. Аналізуючи наведене правове регулювання в площині спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що сам факт переїзду з одного населеного пункту м. Красноград до іншого м. Кривий Ріг (в якому розташований суд), не може бути достатньою підставою для стягнення з відповідача на користь позивача добових.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат відповідача, пов`язаних з розглядом даної справи.

Керуючись ст. ст.246,270,354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача Акціонерного товариства « Укргазвидобування в особі філії Бурове Управління «Укрбургаз» Лозової Н.В. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 211/1095/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства « Укргазвидобування в особі філії Бурове Управління « Укрбургаз « про визнання не законним та скасування наказу щодо дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани, зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату винагороди, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суд протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: С. В. Ткаченко