Справа № 654/151/21
Провадження №2/654/484/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 року Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

за участю секретаря Петришак В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голопристанського районного суду Херсонської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в:

26 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2013 року. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, байдужості до життя та проблем кожного, не проживають разом півтора роки, тому позивачка просить розірвати шлюб. Крім того, сторони мають спільну малолітню дитину, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги не надає. З посиланням на ст. 180-182 СК України просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала; позовні вимоги щодо стягнення аліментів уточнила, та просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання спільної дитини у розмірі 1/4 заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надіслав клопотання (відзив), в якому зазначив, що з дитиною постійно спілкувався, надавав кошти на його утримання; просив надати строк для примирення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 22.06.2013, актовий запис №53.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Однією з основних засад шлюбу, передбачених ст. 24 СК України є його добровільність.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

Згідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Суд встановив, що сторони не проживають разом більше півтора роки, подружні відносини остаточно припинені і більше не відновлялись, спільного господарства не ведуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, посилається на те, що сім`ю зберегти неможливо. Враховуючи викладене суд вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя в даній ситуації є недоцільним.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи категоричне небажання позивачки відновлювати подружні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

За бажанням позивачки суд залишає їй шлюбне прізвище.

Згідно свідоцтва про народження сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дитина проживає та знаходиться на утриманні матері.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

За частиною першою ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Суд, з урахуванням вищевказаних норм матеріального права та встановлених обставин під час розгляду справи, дослідивши зібрані у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України, встановивши, що участь відповідача в утриманні дитини є нерегулярною, з урахуванням того, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, з якою постійно проживає, відповідач інших дітей на утриманні не має, враховуючи засади розумності та справедливості, дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття в примусовому порядку, визначивши розмір аліментів 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд ,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 22 червня 2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №53 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. М. Сіянко