17.03.2021 Справа № 703/2189/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Білопольської Н.А.,

за участю секретаря Галіневської Р.О.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

третьої особи ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відвід головуючого у справі судді Білопольської Н.А., -

встановив:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом Смілянської міської ради Черкаської області до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про звільнення земельної ділянки шляхом знесення самочинно збудованих гаражів (боксів).

27 листопада 2020 року відповідачами у справі було подано клопотання про відвід судді Білопольської Н.А. з правових, на їхню думку, мотивів, а саме у зв`язку з тим, що суддя Білопольська Н.А. не визнає права відповідачів на представництво їх інтересів ОСОБА_7 , гарантованих правилами ст.ст. 58-62 ЦПК України, у відповідності до положень, передбачених ч. 5 ст. 131-2 Конституції України.

Суддя Білопольська Н.А. в постановленій ухвалі від 27 листопада 2020 року відмовила у задоволенні відводу, вмотивувавши це неможливістю ідентифікації належності підписів у заяві про відвід, які поставлені відповідачами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

12 березня 2021 року до суду надійшла повторна заява про відвід судді Кам`янського районного суду Черкаської області Білопольської Н.А.

У своїй заяві відповідачі вимагають:

1) У відповідності до положень, передбачених ст. 36 ЦПК України, заявити суддею Білопільською Н.А. собі самовідвід, при цьому

2) При відмові судді Білопольської Н.А. заявити собі самовідвід вирішити її відвід у порядку, передбаченому ст. 40 ЦПК України, при цьому,

3) Розгляд заяви про відвід просять проводити без їхньої участі, бо не мають коштів для поїздки в суд,

4) Рішення суду просять вручити представнику, а саме ОСОБА_7 .

В аргументації законності своїх вимог зазначають, що суддя Білопольська Н.А. не визнає права відповідачів на представництво їх інтересів ОСОБА_7 , гарантованих правилами ст.ст. 58-62 ЦПК України, у відповідності до положень, передбачених ч. 5 ст. 131-2 Конституції України.

Оцінивши ті доводи, які, на думку позивачів, свідчать про необ`єктивність та упередженість судді, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 36 ЦПК України визначено такі підстави для відводу (самовідводу) судді:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною третьою ст. 39 ЦПК встановлено, що відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідачі наголошують на п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, а саме наявності інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Дані обставини, у відповідній заяві, не являються достатньо вмотивованими, а докази, до яких апелюють відповідачі, пов`язані із незгодою сторони з процесуальними рішеннями судді, що, згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України не є підставою для відводу.

Згідно з ч. 4 ст. 19 ЦПК України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Невизнання права відповідачів на представництво пов`язане з тим, що дана справа розглядається в загальному порядку і в даному провадженні в якості представника має право брати участь тільки адвокат відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України, а ОСОБА_7 таким не являється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 36, 39, 60 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відвід головуючого у справі судді Білопольської Н.А. - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Білопольська