Справа № 674/845/21
Провадження № 2/674/501/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької областів складі:

головуючої судді Шафікової Ю.Е.,

за участю секретаря судового засідання Проценко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області з позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є спадкоємцем після смерті своєї матері - ОСОБА_2 успадкував належне їй спадкове майно у вигляді житлового будинкуз надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок, позивач звернувся до приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Бугерко Н.А., однак останньою було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що належав ОСОБА_2 , матері позивача у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно.

Згідно з ухвалою судді від 01липня 2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив.

В підготовче судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вимоги позову підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача -Дунаєвецької міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду відзив, відповідно до якого визнав позовні вимоги, розгляд справи просив провести за відсутності представника відповідача.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , що підтверджуєтьсякопіями: свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ,свідоцтва про народження позивачасерії НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яким є житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Підтвердженням знаходження у власності ОСОБА_2 даного будинку є копії довідки-виписки Дунаєвецької міської ради №22 від 01.03.2021 р. з інформацією, що будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_2 , головою двору з 1989 р. по дату видачі довідки, також зазначена інформація про роки забудови будинку та господарських споруд; довідки Дунаєвецької міської ради №23 від 01.03.2021 р. про те що будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_2 .

Як встановлено судом із копій матеріалів спадкової справи №302/2021, заведеної приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Бугерко Н.А.до майна ОСОБА_3 , будь-яких інших спадкоємців, які б прийняли спадщину немає.

Разом із цим, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №280/02-31 від 18.06.2021року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на це майно.

Наведена обставина стала підставою для звернення позивача до суду з данимпозовом.

Вирішуючи обґрунтованість доводів позивача, наведених ним в обґрунтування позовних вимог, судом враховується наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що акт про завершення будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1 не складався, свідоцтво про право власності на домоволодіння Дунаєвецькою міською радою не видавалося на прізвище ОСОБА_2 .

Довідками Дунаєвецької міської ради №22 від 01.03.2021 р. та №23 від 01.03.2021 р. підтверджується, що за ОСОБА_2 , яка померла26.10.2007 року рахується житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , побудовані з 1959 по 1970 роки, році, ОСОБА_2 стала головою двору 1989 року, біля домоволодіння виділена земельна ділянка 0,52 га.

Проте, як з`ясовано судом, право власності на означене нерухоме майно не зареєстроване.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який набрав чинності 03 серпня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 означеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Судом також враховується, що право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

Як з`ясовано судом, будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 побудовані у 1959, 1960 та 1970 роках.

У 1959 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року N 8502-II, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 18 грудня 2013 року у справі № 6-137цс13.

Із урахуванням викладеного, а також зважаючи на встановлені судом обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, суд вважає доведеними наведені позивачем обставини щодо належності ОСОБА_2 на праві власності житлового будинку в АДРЕСА_1 , а також права позивача як спадкоємця першої черги за законом на оформлення своїх спадкових прав після с смерті матері.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Зігдно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Нормами ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно із ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Підсумовуючи усе вищезазначене, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за позивачем ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , права власності на спадкове майно, яким є житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставівикладеного та керуючисьст.ст. 10, 23, 81, 247, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Дунаєвецької міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_2 , право власності на нерухоме майно, яким є житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

відповідач -Дунаєвецька міська рада, місцезнаходження: Хмельницька область, м.Дунаївці, вул.Шевченка,50, .

Суддя Ю. Е. Шафікова