Справа № 522/6547/21
Провадження № 2/522/6286/21
27 липня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Шенцевої О.П.
за участю секретаря Кісліної В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.04.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 27.05.2021 року.
27.05.2021 року у зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання відповідача судове засідання відкладене на 27.07.2021 року.
Відповідач у судове засідання 27.07.2021 року не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК).

Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Достовірними, відповідно до ст.79 ЦПК України є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 25 січня 2021 року між ОСОБА_3 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було укладено Договір про надання послуг від 25.01.2021р.

За умовами зазначеного договору, відповідач, як Виконавець зобов`язалась надати позивачу послуги з навчання, а позивач, як Замовник зобов`язалась оплатити надані послуги на умовах встановлених Договором.

25.01.2021р. позивач здійснила оплату послуг з навчання відповідно своїх договірних зобов`язань за вказаним договором, здійснивши грошовий переказ у розмірі 2500 гривень на банківський рахунок ФОП ОСОБА_2 відповідно п. 1, п. 4.1. Договору, зазначену оплату Відповідач прийняла.

Відповідач отримавши кошти позивача не надала останній послуги з навчання, надання яких було обумовлено укладеним 25 січня 2021 року Договором.

Згідно ч. 1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим порушенням шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

При укладанні договору про надання послуг з навчання від 25.01.2021р. позивач розраховувала отримати навчальні послуги оскільки що є предметом зазначеного договору та правом позивача як замовника у відповідності умов договору.

У зв`язку із тим, що відповідач не виконала укладений 25.01.2021р. договір, позивач була позбавлена можливості отримати послуги з навчання, а отже її правам та законним інтересам було завдано шкоди, а також проігноровано її законні очікування від укладення вищевказаного договору.

Сплативши відповідачу кошти відповідно до пункту 4.1. Договору, позивачу не були надані зазначені послуги з навчання взагалі, а також відмовлено у поверненні сплачених нею коштів за ненадані послуги.

Таким чином, не надавши послуги з навчання відповідач здійснила істотне порушення укладеного з позивачем договору, внаслідок якого позивач була повною мірою позбавлена того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Саме ця обставина вказує на те, що серед фактичних обставин справи дійсно наявні правові підстави для розірвання договору про надання послуг від 25.01.2021р. за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ч.2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.

Вказана норма визначає право позивача, як споживача у даних правовідносинах відмовитися від договору про надання послуг, оскільки відповідач не приступив до виконання своїх договірних зобов`язань. Також, відповідно до частини другої статті 10, позивач вважає за необхідне розірвати договір і вимагати від відповідача відшкодування збитків.

Дані обставини є підставою в силу ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, для розірвання договору на вимогу позивача.

З метою виконання п. 3.1.3., 4, 5 укладеного 25.01.2021р. договору, позивач здійснила грошовий переказ на банківський рахунок відповідача 2500 грн. ( дві тисячі п`ятсот гривень). Зазначене підтверджується доданими до позовної заяви доказами: копією платіжного доручення № P24A911105426C01748 від 25.01.2021р., копією виписки по банківському рахунку ОСОБА_1 за 25.01.2021р.

Ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (Правова позиція Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 18 березня 2020 року у справі № 759/2997/17).

Відповідно до ст.ст. 15 та 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов`язки відповідно до договору.

Ґрунтуючись на вищевказаних нормах Суд доходить до висновку про те, що оскільки позивач не отримав послуги з навчання обумовлені укладеним договором, однак сплатила їх договірну вартість, то сплачені кошти слід стягнути з відповідача та повернути позивачу.

Про розгляді даної справи Судом було взято до уваги зміст постанови від 25 березня 2020 року у справі № 756/1381/17-ц, у зв`язку із чим Суд наголошує на тому, що у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч.ч. 3, 4 ст. 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення contra proferentem.

Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. При цьому це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the diminant sinfluence of the party)».

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог ( ч.1 ст. 141 ЦПК).

Позовні вимоги задоволено повністю, а отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого ним судового збору у розмірі 1816 грн.

Керуючись ст. ст. 76, 77, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення коштів задовольнити повністю.

Розірвати договір про надання послуг від 25.01.2021р., укладений між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) у зв`язку із істотним порушенням умов договору ОСОБА_2 .

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) кошти, сплачені у якості виконання умов договору про надання послуг від 25.01.2021р. у розмірі у розмірі 2500 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень).

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1816 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга подається через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя

27.07.2021