Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 6/641/173/2021 Справа № 2020/9747/2012
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Онупко М.Ю.,

за участю секретаря Ігнатової О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні та виконавчих листах,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернулося до суду з вказаною заявою, в якій просить замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі ТОВ «ОТП Факторинг Україна») на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у виконавчих листах, виданих по справі № 2020/9747/2012 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , замінити стягувача ТОВ «ОТП факторинг Україна» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні № 37791031 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви зазначив, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова по справі № 2020/9747/2012 було стягнуто заборгованість з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором № СМ-SME703/180/2007 від 04.12.2007 року. Згідно до інформації з сайту АСВП: 26.04.2013 ВПРВ УДВС ГТУЮ у Харківській області відкривалось: виконавче провадження № 37791073 про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна», виконавче провадження № 37790948 про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП факторинг Україна», 26.04.2013 року у ВПРВ УЗПВР у Харківській області Східного МУМЮ (м. Харків) відкрито виконавче провадження № 37791031 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

18.12.2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір про відступлення прав вимоги відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», а ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором кредиту СМ-SME703/180/2007 від 04.12.2007 року.

Враховуючи вищевикладене, заявник був вимушений звернутися до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

В судове засідання заявник не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, в заяві про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні та виконавчих листах просив справу розглядати за його відсутності.

До судового засідання інші учасники процесу не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Представник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) до судового засідання не з`явилася, надала до суду відзив на заяву, в якому просила розглядати справу за її відсутності.

В наданому до суду відзиві на заяву представник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зазначила, що на виконанні у державного виконавця відділу примусового виконання рішень перебувало виконавче провадження ВП № 37791073 з примусового виконання виконавчого листа № 2020/9747/2012, виданого 23.01.2013 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості у розмірі 9 550 259,62 грн., та 09.08.2019 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, на виконанні у державного виконавця відділу примусового виконання рішень перебувало виконавче провадження ВП № 37790948 з примусового виконання виконавчого листа № 2020/9747/2012, виданого 23.01.2013 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості у розмірі 9 550 259,62 грн., та 15.08.2019 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 37 Закону України «Про виконавче провадження» .

Також, на виконанні у державного виконавця відділу примусового виконання рішень перебуває виконавче провадження ВП № 37791031 з примусового виконання виконавчого листа № 2020/9747/2012, виданого 23.01.2013 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості у розмірі 9 550 259,62 грн., та на теперішній час за вказаним виконавчим провадженням вчиняються виконавчі дії.

Згідно з ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із вказаних норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20.11.2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Вищевикладене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеним у постанові від 09.12.2019 року у справі справа № 2-3627/09, провадження № 61-16520сво18.

Судом встановлено, що у державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження ВП № 37791031 з примусового виконання виконавчого листа № 2020/9747/2012, виданого 23.01.2013 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП факторинг Україна» заборгованості у розмірі 9 550 259,62 грн.

Крім того, 18.12.2018 року між ТОВ «ОТП факторинг Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу відповідно до умов якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» передало (відступило) ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», а ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором кредиту СМ-SME703/180/2007 від 04.12.2007 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» є правонаступником первісного стягувача у виконавчому провадженні, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 258 261,354,442,п. 15.5 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні та виконавчих листах - задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчих листах № 2020/9747/2012, виданих Комінтернівським районним судом м. Харкова з примусового виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова по справі № 2020/9747/2012, провадження № 2/2020/2610/2012 від 18.02.2014 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № № СМ-SME703/180/2007 від 04.12.2007 року у розмірі 9 550 259,62 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 3219 грн.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у виконавчому провадженні ВП № 37791031, з виконання виконавчого листа № 2020/9747/2012, виданого 23.01.2013 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості у розмірі 9 550 259,62 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Суддя -М. Ю. Онупко