Головуючий суду 1 інстанції - Кордюкова Ж.І.
Доповідач -Кострицький В.В.
Справа № 428/1465/20
Провадження № 22-ц/810/211/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кострицького В.В.,

суддів: Стахової Н.В., Лозко Ю.П.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2

відповідач Громадська організація «Сєвєродонецький клуб екстремального відпочинку «Авангард»

відповідач - ОСОБА_3 ,

відповідач - ОСОБА_4

третя особа Військово-цивільна адміністрація міста Сєвєродонецька Луганської області

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справуза апеляційною скаргою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1

на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 грудня 2020 року, ухваленого у складі судді Кордюкової Ж.І. у м. Сєвєродонецьк, Луганської області,

за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Сєвєродонецький клуб екстремального відпочинку «Авангард», ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа Військово-цивільна адміністрація міста Сєвєродонецьк Луганської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Громадської організації «Сєвєродонецький клуб екстремального відпочинку «Авангард», ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа Військово-цивільна адміністрація міста Сєвєродонецьк Луганської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що позивач є власником гаражу АДРЕСА_1 , в якому зберігав транспортний засіб та особисті речі.

17.05.2019 року позивач виявив значні пошкодження гаражу - обвалення задньої частини стіни, деформація залізобетонних плит перекриття, пошкодження фундаменту під задньою частиною стіни гаражу внаслідок зовнішнього руйнування, руйнування фундаменту гаражу на ділянці між боковою стіною гаражу НОМЕР_1 та сусідньою стіною гаражного боксу.

Зазначена шкода була спричинена спільними діями відповідачів, які повинні солідарно відшкодувати спричинену шкоду.

Згідно з висновком експерта від 19.12.2019 року будівля гаражу 1904 частково зруйнована та знаходиться в аварійному стані; під час проведення будівельних робіт по плануванню прилеглої території для встановлення огорожі було частково пошкоджено фундамент гаражу 1904, що призвело до руйнування стін гаражу; вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди) становить 130355 грн.

Внаслідок руйнування гаражу позивачу була спричинена моральна шкода, оскільки він тривалий час не може мати можливості користуватись гаражем та зберігає автомобіль на орендованій стоянці. Позивач хвилюється, що залишок покрівлі гаражу може бути повністю зруйнований. Розмір моральної шкоди становить 22000 грн.

З урахуванням уточнених вимог просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідні для усунення пошкоджень гаражу № НОМЕР_1 , що розташований за адресою: 71 квартал по ш. Будівельників в м. Сєвєродонецьку, Луганської області, в розмірі 130355 грн. та моральну шкоду в розмірі 22000 грн., розподілити судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Громадської організації «Сєвєродонецький клуб екстремального відпочинку «Авангард», ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , де третя особа: ВЦА м. Сєвєродонецька Луганської області, про відшкодування матеріальної та моральної шкодизалишено без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем та його представником не було надано суду доказів того, що шкода позивачу була спричинена діями саме відповідачів ГО «Авангард», ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , що дії відповідачів були неправомірними, що між вчиненими відповідачами діями і спричиненою шкодою є безпосередній причинний зв`язок, вина відповідачів у руйнуванні гаражу 1904 не підтверджена. Також судом першої інстанції зроблено висновок, що доводи позивача є незмістовними щодо того, що оскільки до належного йому гаражу прилягає територія ГО «Авангард», то саме ГО «Авангард» є винним в спричиненні пошкоджень гаражу, а також щодо того, що вину відповідачів він визначає виходячи з того, хто користується територією прилеглою до його гаражу. Наявність у власності або у користуванні відповідачів об`єкту нерухомого майна також не є доказом вини відповідачі у спричиненні шкоди позивачу шляхом пошкодження його гаражу. Крім того, проведеним обстеженням уповноваженими особами міської ради було встановлено, що жодних будівельних чи земельних робіт біля гаражу позивача не проводилось. Крім того, в розділі «Дослідження 3 питання» висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 19.12.2019 року №4889-4893 зазначено, що зі слів позивача гараж було пошкоджено у 2016 році , що далі призвело до руйнування. Допитаний в судовому засіданні свідок також не підтвердив, що відповідачі вчинили винні та протиправні дії, які мали наслідком пошкодження гаражу 1904, який належить на праві власності позивачу, та спричинення останньому моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги

Не погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення , яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції прийняв рішення, яке винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, через те що судом було прийнято яке підлягає скасуванню у порядку передбаченому ч.1 ст. 376 ЦПК України.

Апелянт вважає судом першої інстанції зроблено висновки, які не відповідають вимогам закону, про не надання позивачем та його представником доказів, того, що шкода позивачу ОСОБА_1 була спричинена діями саме відповідачів ГО «Авангард», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що дії відповідачів були неправомірними, що між вчиненими відповідачами діями і спричиненою шкодою є безпосередній причинний зв`язок, вина відповідачів у руйнування гаражу 1904 не підтверджена, на думку скаржника не відповідають обставинам справи. Позивачем разом із позовом до суду був поданий висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 19.12. 2019 року №4889-4893, який був судом першої інстанції прийнятий та суд встановив обставини завдання позивачу матеріальної шкоди у розмірі 130355 грн.. Також не взято до уваги докази у вигляді пояснень ОСОБА_3 , а саме те, що останній здійснював утеплення зовнішніх стін боксу, який знаходиться у дуже щільній близкості (менше 1 метру) з гаражем 1904, а доводи ОСОБА_3 , що гараж не має фундаменту та фундамент був пошкоджений опадами, навпаки спростовуються висновком експерта, згідно з яким було встановлено, що «під час проведення будівельних робіт по плануванню прилеглої території для встановлення огорожі, було частково пошкоджено фундамент гаражу 1904, що призвело до руйнування стін гаражу». На думку скаржника доводи ОСОБА_3 , щодо проведення утеплення стін боксу, ще до обвалу гаражу 1904 станом на 17.05.2019 року спростовуються показаннями свідка ОСОБА_5 , яка під час надання показань суду підтвердила, що 17.05.2019 року, коли приїхала за адресою розташування гаражу 1904, нею було виявлено робочого який здійснював утеплення боксу ОСОБА_3 .. Скаржник зазначає, щодо висновку суду першої інстанції, що уповноваженими особами міської ради не були встановлені обставини проведення будівельних чи земельних робіт біля гаражу позивача, однак вказані обставини проведення будівельних робіт до суду було подано висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 19.12.2019 року №4889-4893, який спростовує твердження Сєвєродонецької міської ради щодо відсутності ознак будівельних робіт біля гаражу 1904 , але ж зробив висновок щодо відсутності будівельних робіт біля гаражу на підставі доводів Сєвєродонецької міської ради.

Доводи інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом від відповідачів по справі не надходило, що не заважає розгляду справи у порядку передбаченому ст. 360 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Предметом даного позову є вирішення питання відшкодування шкоди (матеріальної та моральної), що регулюється положеннями Цивільного Кодексу України.

Так, відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи , а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи , відшкодовується в повному обсязі особою , яка її завдала.

Судом першої інстанції встановлено наступне:

- ОСОБА_1 , є власником гаражу НОМЕР_1 , розташованого за адресою: 71 квартал, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, що підтверджується копіє витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.11.2018 року.

22.02.2019 року ОСОБА_3 направив скаргу в.о. міського голови м. Сєвєродонецька щодо знаходження біля його території в аварійному та небезпечному стані гаражу (фото додається), власником якого імовірно є ОСОБА_1 , про що він усно та письмово неодноразово повідомляв останнього.(вх. №С-2123 від 22.02.2019 року).

16.04.2019 року Сєвєродонецька міська рада листом №2034/с-2123 повідомила ОСОБА_3 про попередження власника гаража про виконання вимог Правил благоустрою міста Сєвєродонецька.

Протоколом огляду місця події від 17.05.2019 року руйнування наражу 1904 , на задній часині якого виявлено отвір у стіні, який утворився внаслідок руйнування правої частини вказаної стіни. Рядом з отвором виявлено будівельне сміття у вигляді частин шпал та бетону.

01.06.2019 року між ГО «Авангард» та ОСОБА_4 був укладений договір оренди нежитлового приміщення, розташованого в адміністративній будівлі, за адресою: АДРЕСА_2 , строком на один рік.

01.06.2019 року ГО «Авангард» та ОСОБА_4 був підписаний акт здачі-приймання до договору оренди нежитлового приміщення від 01.06.2019 року.

Згідно з інформаційною довідкою від 25.03.2020 року №205231149 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 належить на праві власності по 1/2 частці адміністративного будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з копією листа Сєвєродонецької міської ради від липня 2019 року №3368/І-4437,5353 за результатами звернень ОСОБА_1 , щодо руйнування гаражу йому повідомлено, що Відділом архітектурно-будівельного контролю міської ради був проведений контрольний захід стосовно гаражу, на час проведення огляду ознак виконання будівельних робіт не виявлено, виконання земляних робіт поруч з стінами будівлі гаражу не встановлено.

Згідно з копією листа Сєвєродонецької міської ради від 11.07.2019 року №3530/І-44372 за результатами звернення ОСОБА_1 , щодо руйнування гаражу 1904 йому повідомлено, що працівниками Відділу архітектурно-будівельного контролю міської ради здійснено виїзд на об`єкт та встановлено, що поряд з територією ГО «Авангард» розташовано будівлю гаражу, частину бокової та задньої стіни будівлі гаражу зруйновано. Також частково зруйноване плитне перекриття з порушенням покрівельного килима. За результатами візуального огляду ознак будівництва на об`єкті не встановлено.

Згідно з висновком про результати розгляду матеріалів ЖЄО №19957 від 12.09.2019 року ніяких будівельних робіт поблизу з гаражем НОМЕР_1 не проводилось.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 19.12.2019 року №4889-4893 будівля гаражу з підвалом, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , частково зруйнована та знаходиться в аварійному стані. Встановлено, що під час проведення будівельних робіт по плануванню прилеглої території для встановлення огорожі було частково пошкоджено фундамент гаражу 1904, що призвело до руйнування стін гаражу. Вартість ремонтно-будівельних робіт для усунення пошкоджень гаражу 1904 (розмір завданої матеріальної шкоди) становить 130355 грн.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Під час судового засіданні в суді першої інстанції було встановлено, що дійсно гараж НОМЕР_1 , який знаходиться за адресою: 71 квартал, ш. Будівельників, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, та належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 дійсно частково зруйнований.

Вартість ремонтно-будівельних робіт для усунення пошкоджень гаражу 1904 (розмір завданої матеріальної шкоди) становить 130355 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та відзначає, що позивачем та його представником не було надано суду доказів того, що шкода позивачу ОСОБА_1 була спричинена діями саме відповідачів ГО «Авангард», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що дії відповідачів були неправомірними, що між вчиненими відповідачами діями і спричиненою шкодою є безпосередній причинний зв`язок, вина відповідачів у руйнуванні гаражу 1904 не підтверджена.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Судова колегія вважає незмістовними доводи позивача щодо того, що оскільки до належного йому гаражу прилягає територія ГО «Авангард», то саме ГО «Авангард» є винним в спричиненні пошкоджень гаражу, а також щодо того, що вину відповідачів він визначає виходячи з того, хто користується територією прилеглою до його гаражу. На думку колегії наявність у власності або у користуванні відповідачів об`єкту нерухомого майна не є доказом вини відповідачі у спричиненні шкоди ОСОБА_1 шляхом пошкодження його гаражу.

Проведеним обстеженням уповноваженими особами міської ради було встановлено, що жодних будівельних чи земельних робіт біля гаражу позивача не проводилось.

В розділі «Дослідження 3 питання» висновку експерта за результатами проведення будівельно - технічного дослідження від 19.12.2019 року №4889-4893 зазначено, що зі слів ОСОБА_1 гараж було пошкоджено у 2016 році, що далі призвело до руйнування.

Допитаний в судовому засіданні свідок також не підтвердив, що відповідачі вчинили винні та протиправні дії, які мали наслідком пошкодження гаражу 1904, який належить на праві власності позивачу, та спричинення останньому моральної шкоди.

Позивачем, не надано доказів щодо спричинення йому моральної шкоди про що він зазначив у позові та доказів щодо обґрунтування заявленого у позові розміру моральної шкоди, відповідно до вимог законодавства суду не надав. З огляду на наведене вище колегія суддів зазначає, що в даній частині суд першої інстанції зробив правильний висновок та відмовив у стягненні моральної шкоди з позивача.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими з наступних підстав, скаржником та його представником, не надано суду першої інстанції обґрунтованих доказів, щодо встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діяльністю чи бездіяльністю відповідачів в особі ГО «Авангард», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з настанням наслідків у вигляді пошкодженого гаражу № НОМЕР_1 за вищевказаною адресою, що впливає на ухвалення рішення по суті.

Судова колегія погоджуючись з доводами позивача щодо презумції вини відповідача за ст.1166 ЦК так як відповідно до частин першої, другої статті 1166 України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Однак доводи скаржника, щодо доведеності вини відповідачів у руйнуванні гаражу позивача є невсебічними та не з`ясованими у повній мірі, з причини відсутності в матеріалах справи прямих доказів спричинення винними діями відповідачів шкоди охоронюваним інтересам позивача за наявних обставин викладених в матеріалах справи .

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про залишення позову ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди без задоволення .

Враховуючи наведене судова колегія залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін так як суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 25 березня 2021 року.

Головуючий В.В. Кострицький

Судді Н.В. Стахова

Ю.П. Лозко