Справа № 161/7114/21
Провадження № 2-о/161/146/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Олексюка А.В.,
за участю секретаря судового засідання Самсонюк Ю.Л.,
заявника ОСОБА_1 ,
представника заінтересованої особи Добуша О.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа 16 Регіональна військово-лікарська комісія Міністерства оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення, -
В С Т А Н О В И В:
Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - 16 Регіональна військово-лікарська комісія Міністерства оборони України.
В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що проходив військову службу у Збройних Силах України протягом 22.04.2008 по 09.04.2009, при цьому безпосередня участь (строкова служба) в АТО 06.06.2014 та 11.06.2015 здійснювалась позивачем у м.Дебальцеве, м. Єнакієве, м. Олександрівське Донецької області (служба по мобілізації) як солдат.
Вказує, що має намір оформити статус особи з інвалідністю у зв`язку із захворюванням, зобов`язаним із захистом Батьківщини, через що звернувся до 16 Регіональної військово-лікарської комісії, однак йому було відмовлено в задоволенні вищевказаної заяви у зв`язку із відсутністю довідки командира військової частини про факт та обставини травми, виписні епікризи, витяги з медичної документації при первинному зверненні та лікуванні з приводу захворювань та травм за період служби та участі в АТО.
Вказує, що не міг отримати довідку командира та інші медичні документи, оскільки отримував травми в загострений період на Донбасі, тобто перебував під постійними обстрілами, забезпечуючи постійний захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, а командир військової частини НОМЕР_1 знаходився у м.Володимир-Волинський Волинської області.
Додатково зазначив, що вказані травми отримав внаслідок збройної агресії та воєнного конфлікту, який був розпочатий Російською Федерацією проти України, а після повернення з АТО намагався реабілітуватися самостійно у зв`язку із періодичним покращенням здоров`я я не вбачав потреби звертатися до лікарів та проходити стаціонарне лікування. У 2020 році стан позивача, згідно його пояснень став поступово погіршуватися внаслідок травм, отриманих в АТО під час захисту Батьківщини, двічі лікувався стаціонарно, де йому було встановлено діагноз: дисцикуляторна енцефалопатія 2 ст., астенічний, цефалічний симптоми, мікроліти обох нирок, міопітичний астигматизм обох очей, варикозна хвороба нижніх кінцівок І ст. ХВНО, що підтверджується Випискою №345 з медичної карти стаціонарного хворого від 31.01.2020 та випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 1808 від 15.07.2020.
На підставі вищенаведеного, ОСОБА_1 просив суд встановити факт того, що травма (контузія) солдата ОСОБА_1 що мало місце 26.09.2014 в районі м.Дебальцеве, населений пункт Ольховатка Донецької області отримана у зв`язку із захистом Батьківщини внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України. Окрім того, просив встановити причинний зв`язок захворювання ОСОБА_1 , а саме органічного астенічного розладу внаслідок перенесеної ЗЧМТ 26.09.2014, із захистом Батьківщини.
Заявник в судовому заявлені вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.
Представник заінтересованої особи Добуш О.Є. в судовому засіданні заперечив позовні вимоги у повному обсязі, просив відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмових поясненнях на заяву від 25.05.2021, а саме з підстав необгрунтованості та незаконності.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, суд дійшов наступного висновку.
Згідно довідки вч НОМЕР_1 №602 від 05.01.2015, ОСОБА_1 в період з 24.09.2014 по 26.12.2014 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції у м. Дебальцеве, нп. Ольховатка (м.Єнакієве, Донецька обл.), нп. Олександрівське (а.с.5,6).
Заявником надано копії виписок з медичної документації на підтвердження факту набуття ним органічного астенічного розладу внаслідок перенесеної ЗЧМТ 26.09.2014 в результаті проходження військової служби в зоні АТО та безпосередніх бойових діях у м.Дебальцеве, нп. Ольховатка Донецької області у зв`язку із захистом Батьківщини, а саме надано: копію виписки №345 від 31.01.2020, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1808 від 15.07.2020, копію карти стаціонарного хворого №447 від 04.08.2020, копію карти стаціонарного хворого №1726 від 04.08.2020, копію карти стаціонарного хворого №2641 від 16.11.2020, копію карти стаціонарного хворого №3098 від 12.01.2021, копію карти стаціонарного хворого №1102 від 14.04.2021, копії консультативних висновків невролога від 21.01.2021. та 25.02.2021, копію заключення лікаря за результатами МРТ від 27.01.2021 (а.с.14-22).
Відповідно до копій нотаріально посвідчених заяв ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 09.11.2020, останні заявили про те, що 26.09.2014 ОСОБА_1 , солдат військової частини п/п НОМЕР_1 Збройних Сил України від ймовірного розриву снаряду «Граду» в районі міста Дебальцеве, населений пункт Ольховатка, Донецької області, отримав травму (контузію), тимчасову втрату слуху, наслідки якого спостерігалися на протязі доби. Отримати належну медичну допомогу на той час не мав змоги, тому що до 28.09.2014 їхня рота знаходилася під постійним обстрілом. Побачивши це, вони надали ОСОБА_1 першу медичну допомогу (а.с.11-13).
16 Регіональною військово-лікарською комісією 25.08.2020 та 07.12.2020 відмовлено ОСОБА_1 у вирішенні питання щодо встановлення причинного зв`язку захворювань, отриманих під час проходження військової служби та участі в бойових діях в АТО.
Під час вивчення документації встановлено, що в комплекті документів відсутня медична документація за час проходження військової служби, участь в бойових діях, виписні епікризи, витяги з медичної документації по зверненню та лікуванню з приводу захворювань в цей період.
Заявнику запропоновано надати достовірні військово-медичні документи за період служби та участі в АТО та довідку командира військової частини про факт та обставини травми (а.с.9-10).
Відповідно до ст.70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» військово-лікарська експертиза визначає придатність до військовозобов`язаних, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Згідно пп.2.4.4 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України №402 від 14.08.2008, саме на штатні ВЛК регіону покладається зокрема розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.
За п.21 Положення, у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.
Окрім того, згідно пп.2.4.5. пункту 2.4. глави 2 розділу І Положення, ВЛК регіону має право приймати постанови, а за необхідності переглядати свої постанови про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та смерті у осіб, звільнених з військової служби, з військовою службою (крім постанов ЦВЛК).
Згідно п.21.3 глави 21 розділу ІІ Положення, при встановленні причинного зв`язку здійснюється оформлення протоколом за відповідною формою та постановою ВЛК.
Зокрема, згідно п.21.7 Положення, постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).
Суд погоджується з доводами представника відповідача стосовно того, що військово-лікарська комісія має виключне (дискреційне) повноваження щодо встановлення причинного зв`язку та на підставі спеціальної медичної документації, визначеної Положенням.
Згідно ч.2 ст.293 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ст.315 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.
Відповідно до ст.77 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Статтею 256 ЦПК України, яка регламентує справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначено перелік фактів, які встановлюються судом.
При цьому частиною другою приведеної статті визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
У п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 р. судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.
На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1 до задоволення не підлягають.
Керуючись ст. ст. 11, 209, 213-215, 256, 259 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа 16 Регіональна військово-лікарська комісія Міністерства оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення -- відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 29.07.2021.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк