П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2021 року м. Київ

Справа № 22-8846 Головуючий у 1-й інстанції: Тандир О. В.

Унікальний № 370/2609/20 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Борисової О. В.

Невідомої Т. О.

за участю секретаря Осінчук Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Колонщина-Сервіс» Колонщинської сільської ради на рішення Макарівського районного суду Київської області від 28 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Колонщина-Сервіс» Колонщинської сільської ради про відшкодування збитків,-

у с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 пред`явила до суду позов до КП «Колонщина-Сервіс» Колонщинської сільської ради про відшкодування збитків, в якому просила стягнути з відповідача збитки у розмірі 436 591 грн 22 коп. вартості майна (а. с. 1-9).

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить майно транспортний засіб марки «КАМАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , модель 55102, рік випуску 2004, колір: оранжевий, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2 , Тип ТЗ вантажний, Об`єм двигуна: 10 850 куб. см., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 видано МРЕВ - 6 , м. Київ, ДАІ ТУ УМВС України, 14 вересня 2004 року (далі - транспортний засіб «Камаз»).

Влітку 2017 року для потреб обслуговування благоустрою територій Колонщинської сільської ради позивач надала для використання КП «Колонщина-Сервіс» транспортний засіб «Камаз» на умовах усного договору з умовою повернення майна за першою ж вимогою, а у разі неможливості повернути це майно, відшкодувати його вартість.

Майно перебувало у відповідача до 12 листопада 2017 року, коли з території КП «Колонщина-Сервіс» транспортний засіб «Камаз» був викрадений, що підтверджується змістом із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 001043 від 12 листопада 2017 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

19 листопада 2020 року позивач вручила відповідачу вимогу про відшкодування збитків у строк до 20 листопада 2020 року у розмірі 436 591 грн 22 коп., що становить вартість майна. Станом на день звернення до суду відповідач вимогу не виконав.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 28 січня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до КП «Колонщина-Сервіс» Колонщинської сільської ради про відшкодування збитків задоволено.

Стягнуто з КП «Колонщина-Сервіс» Колонщинської сільської ради на користь ОСОБА_1 436 635 грн, збитків, 4 366 грн 35 коп., судового збору, а всього - 441 001 грн 35 коп.

Не погодившись з рішенням суду КП «Колонщина-Сервіс» Колонщинської сільської ради подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість та незаконність рішення суду першої інстанції, просило оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог (а. с. 89-93).

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує, що відповідачу було безпідставно поновлено строк на апеляційне оскарження, оскільки повний текст рішення відповідачем було отримано 24 березня 2021 року. Предметом позову у справі № 370/1085/20 було стягнення збитків з підстав усного договору щодо передачі ОСОБА_1 у користування відповідачу майна та у цій справі судом визнано правочин щодо передачі транспортного засобу «Камаз» в користування на умовах усного договору нікчемним правочином у розумінні ч. 2 ст. 215 та ч. 1 ст. 216 ЦК України з підстав недотримання ст. 220 ЦК України. Натомість у даній справі предметом позову є стягнення коштів з підстав, встановлених у справі № 370/1085/20 обставин щодо нікчемності правочину, та вимога про стягнення коштів базується на положеннях ст. 1212 ЦК України.

В суд апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, про місце та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином (а.с.167-169).

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність учасників справи, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

При розгляді справи в суді першої інстанції встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 , на праві приватної власності належить транспортний засіб марки «КАМАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , модель 55102, рік випуску 2004, колір: оранжевий, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2 , Тип ТЗ вантажний, Об`єм двигуна: 10850 куб. см., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 видано МРЕВ - 6, м. Київ, ДАІ ТУ УМВС України, 14 вересня 2004 року (а. с. 21).

Як вказувала позивач, а відповідач не спростував, вказаний транспортний засіб позивачем на підставі усної домовленості був переданий відповідачу, який ним тривалий час використовувався у господарській діяльності.

12 листопада 2017 року вказаний транспортний засіб був викрадений невідомими особами з території КП «Колонщина-Сервіс» за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 001043 від 12 листопада 2017 року (а. с. 37), протоколами допиту свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 38-44).

19 листопада 2020 року позивач вручила відповідачу вимогу про відшкодування збитків у строк до 20 листопада 2020 року у розмірі 436 591 грн 22 коп., що становить вартість майна (а. с. 22, яка підтверджена звітом про оцінку ринкової вартості колісного транспортного засобу від 12 листопада 2012 року. Станом на день звернення до суду відповідач вимогу не виконав. Вказані обставини відповідач також не спростував.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 районний суд виходив з такого.

Між сторонами було укладено усний договір найму транспортного засобу, вимог закону щодо обов`язкової його письмової форми та нотаріального посвідчення сторонами договору дотримано не було. Оскільки сторонами не було дотримано вимог закону щодо нотаріального посвідчення договору оренди транспортного засобу, такий договір, в силу закону є нікчемним та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Отже відповідач, отримавши майно за нікчемним договором, набув його без достатньої правової підстави, а тому в силу положень ст. 1213 ЦК України зобов`язаний його повернути позивачеві.

Разом із тим, відповідач внаслідок неналежного зберігання майна втратив його та позбавлений можливості його повернути позивачеві в натурі, а тому на підставі ч. 2 ст. 1213 ЦК України зобов`язаний сплатити вартість майна, яка становить 436 635 грн, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги відповідача апеляційний суд виходить з наступного.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, є доведеними.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позову ОСОБА_1 відповідають обставинам справи.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення (а. с. 84-85).

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто, вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).

З матеріалів справи убачається, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 17 серпня 2020 року у справі № 370/1085/20 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до КП «Колонщина-Сервіс» Колонщинської сільської ради про стягнення коштів відмовлено. У вказаній справі судом було встановлено, що оскільки сторонами не було дотримано вимог закону щодо нотаріального посвідчення договору оренди транспортного засобу, такий договір є нікчемним та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (а.с.48).

Доводи апеляційної скарги про те, що предмет та підстави у позову по даній справі є аналогічними зі справою № 370/1085/20 за яким вже прийнято судове рішення яке набрало законної сили, відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані, оскільки у справі № 370/1085/20 ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача розмір збитків, який складався з вартості майна, інфляційних збитків, 3% річних за користування майном у якості належного виконання договору оренди транспортного засобу. Натомість у даній справі спір стосується повернення транспортного засобу (його вартості) як безпідставно набутого майна за нікчемним правочином.

Доводи апеляційної скарги про те, що лише після вставлення неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, а позивач направила відповідачу вимогу вже після звернення з позовом до суду, відхиляються апеляційним судом як неприйнятні, оскільки на час вирішення позову майно не повернуте і сам відповідач покликається на його відсутність унаслідок викрадення.

Доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутні належні докази того, що вказаний транспорт дійсно був переданий відповідачу спростовуються обставинами встановленими у справі № 370/1085/20 (а.с.46-48), зокрема тим, що під час розгляду цієї справи КП «Колонщина-Сервіс» Колонщинської сільської ради подавали відзив на позов, в якому визнали обставини зазначені у позові та позовні вимоги (а.с. 46).

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга немістить.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Колонщина-Сервіс» Колонщинської сільської ради залишити без задоволення.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 28 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді О. В. Борисова

Т. О. Невідома