Справа № 593/226/20
Справа № 2/951/73/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді - Гриновець О.Б.,

за участю: секретаря судового засідання - Гордіци Х.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

21.02.2020 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.02.2013 року, актовий запис №01.

Заявлену позовну вимогу обґрунтовує тим, що 23.02.2013 року зареєстрував шлюб з відповідачем. У шлюбі в них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, у сім`ї постійно виникали непорозуміння, конфлікти, проживають окремо більше двох років, у них різні погляди на життя, шлюб між ними існує формально, примирення і подальше спільне проживання неможливе, а тому просить задовольнити поданий позов.

Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 25.09.2020 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак останній подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, згідно з якою просять задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, подавши при цьому заяву про визнання позову та розгляд даної справи у її відсутності.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Теофіпільською сільською радою Козівського району Тернопільської області 23.02.2013 року, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.02.2013 року, актовий запис №01 (а.с.4).

У шлюбі в сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ).

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із ст. 56 Сімейного кодексу України кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Частиною 3 ст.105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнала, суд дійшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам учасників справи, а відтак шлюб слід розірвати.

Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн., згідно з квитанції від 21.02.2020 року.

З огляду на викладене та враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд дійшов до висновку, що позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 420,40 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти іншу частину сплачених позивачем при подачі позову до суду документально підтверджених судових витрат, а саме 420,40 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст.10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 197, 206, 247, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 23 лютого 2013 року Теофіпільською сільською радою Козівського району Тернопільської області, актовий запис №01 від 23.02.2013 року.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 420,40 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачені ним при подачі позову до суду судові витрати в розмірі 420,40 грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, з врахуванням вимог п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місце проживання: с. Волощина, Бережанський район, Тернопільська область; РНОКПП: НОМЕР_3 , дані паспорта: серія НОМЕР_4 , виданий Бережанським РВ УМВС України в Тернопільській області 30.06.1995 року.

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_5 , дані паспорта: відсутні.

Дата складення повного судового рішення 23.03.2021 року.

Суддя О.Б.Гриновець