Справа № 450/3028/21 Провадження № 2/450/1613/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форза», Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське агентство «Фактор», третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тараса Володимировича, приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Михайловського Сергія Володимировича про визнання недійсним договору позики та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

26 липня 2021 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форза», Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське агентство «Фактор», третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тараса Володимировича, приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Михайловського Сергія Володимировича про визнання недійсним договору позики та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді від 27 липня 2021 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з наявними недоліками, в тому числі несплатною позивачем судового збору.

Разом з позовною заявою позивача подала до суду заяву про забезпечення позову, у якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тараса Володимировича від 01 квітня 2021 року, зареєстрованого за № 5859 про стягнення з неї на користь ТзОВ «ФК «Артеміда-Ф» заборгованості.

Дослідивши заяву позивача про забезпечення позову та додані до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до вимог статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 6 статті 151 ЦПК України встановлено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Однак, як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову, до такої не додано доказів сплати судового збору.

При цьому щодо покликань заявника про те, що вона на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору суд зазначає, що, як встановлено ухвалою від 27 липня 2021 року, якою позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху, вона не може вважатися споживачем фінансових послуг, оскільки, як вона зазначає, не вчиняла з відповідачами будь-яких правочинів, пов`язаних з отриманням кредиту.

Крім того, абз. 3 п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» встановлено, що оскільки передбачені Законом № 3674-VІ пільги щодо сплати судового збору стосуються лише справи та її руху, то сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову (пп. 13. П. 1 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI) здійснюється на загальних підставах за визначеними ставками незалежно від того, чи звільнені позивачі від сплати судового збору за пред`явлення певних позовів.

Таким чином, положення ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо звільнення від сплати судового збору не розповсюджуються на заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заяву про забезпечення позову слід повернути заявнику у зв`язку з тим, що вона не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, а саме до неї не додано доказів сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 149, 151, 153 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя Мусієвський В.Є.