Справа № 939/1335/21
РІШЕННЯ

Іменем України

23 липня 2021 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої - судді Герасименко М.М.

за участі секретаря - Рассказової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 06 листопада 1999 року по 11 січня 2006 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають разом з нею та перебувають на повному її утриманні. Рішенням Бородянського районного суду Київської області відповідачу присуджено сплачувати аліменти на її користь на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1094,50 грн на кожну дитину. За роки навчання їхніх дітей відповідач жодного разу не поцікавився її (позивача) витратами на їх освіту, починаючи від купівлі канцтоварів і закінчуючи внесками на розвиток школи та ремонтні роботи, вона сплачувала ці витрати самостійно. Протягом всього періоду їхнього роздільного з відповідачем проживання, ОСОБА_2 умисно працює в організаціях, які сплачують тіньову заробітну плату, щоб сплачувати мінімальний розмір аліментів. У 2019 році їхній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, вступив до ВУЗу, але за конкурсом не пройшов на бюджет, і їй (позивачу) довелося укласти договір з Університетом фіскальної служби України про навчання сина за її кошти. Понесені нею витрати за 2020/2021 навчальний рік складають 17327,45 гривень. Вона (позивач) працює вчителем в сільській школі, інших видів доходу не має, тому не в змозі самостійно утримувати сина та повністю забезпечити необхідні витрати на його навчання. Відповідач працює і має постійний заробіток, отже має можливість оплатити половину додаткових витрат на дитину. Враховуючи наведене, просила стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на навчання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 8663, 73 гривні.

У судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на викладені в ньому доводи, та просила його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки відповідач не повідомив про причини своєї неявки, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили, у суду наявні відомості про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце цього засідання, тому причин для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд не вбачає і вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 1 вересня 2019 року навчається в Університеті державної фіскальної служби України на ІІ курсі освітнього рівня бакалавр, денної форми навчання Навчально-наукового інституту економіки, оподаткування та митної справи, за спеціальністю «Міжнародні економічні відносини» з терміном навчання до 30 червня 2023 року. Навчається за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб (а.с. 4, 6-7).

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 8-9), за навчання сина у вказаному навчальному закладі позивачем у період з 08 вересня 2020 року по 08 червня 2021 року сплачено 17327,50 гривень. Вказані витрати понесені позивачем після досягнення ОСОБА_4 18 років.

Як зазначається позивачем та підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Бородянського районного суду Київської області від 06 травня 2021 року у справі № 939/800/21 стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1094,50 грн, щомісяця, починаючи з 30 березня 2021 року на час навчання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не довше ніж до досягнення ним 23 років, за умови, що він продовжуватиме навчання.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (статті 198, 199).

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Верховний Суд у постанові від 25 лютого 2020 року у справі № 521/4397/17 (провадження № 61-39201св18) дійшов висновку, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Як встановлено судом та підтверджується позивачем, на даний час з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_4 на час його навчання.

З огляду на зазначене, оскільки підстав для стягнення з відповідача додаткових витрат, пов`язаних з навчанням його повнолітнього сина ОСОБА_4 не вбачається, то в позові необхідно відмовити.

Керуючись ст. 185, 199 СК України, ст. 10-13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 23 липня 2021 року.

СуддяМ.Герасименко