Справа №557/448/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Пацка Д.В.

секретар судового засідання Довгалець Н.М.

номер справи 557/448/21,

учасники справи:

представник позивача: Андріюк С.М.

позивач ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду смт Гоща в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Андріюка С.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ

Адвокат Андріюк С.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба по лінії матері позивачки ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, до якого входить: земельні ділянки площею 2,24 га., що знаходиться на території Бабинської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Зазначає, що за життя ОСОБА_3 склала заповіт від 15 листопада 2005 року, згідно якого земельну частку (пай), що знаходиться на території Бабинської сільської ради, що належала останній на підставі сертифікату серії РВ №0050161, заповіла позивачці по справі ОСОБА_1 ..

При цьому вказує, що у 2008 році ОСОБА_3 взамін сертифікату серії РВ №0050161 видано державний акт на право приватної власності серії ЯЕ №254726.

Зазначає, що спадщину позивачка прийняла своєчасно, оскільки у встановлений законодавством термін звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Натомість, реалізувати своє право на спадкове майно не може у зв`язку з тим, що за життя спадкодавець не внесла зміни до заповіту, після заміни правовстановлюючого документу, а також вказаний правовстановлюючий документ втрачено.

А тому, посилаючись на норми права, які містяться в ст. ст. 2, 4, 5, 1233-1236, 1251, 1268 ЦК України, просить суд визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки площею 2,24 га., згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ №254726 від 29.02.2008, що належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 12 травня 2021 року вказана позовна зава прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.

Представник позивача- адвокат Андріюк С.М. в заяві на ім`я суду позовні вимоги підтримав повністю та справу просить розглянути без його участі.

Позивач в заяві на ім`я суду позовні вимоги підтримала повністю та справу просить розглянути без її участі.

Відповідач в заяві на ім`я суду, позов визнав та просить справу розглянути без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог немає.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належали земельні ділянки площею 2,24 га., що знаходяться на території Бабинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ №254726 від 29.02.2008.

Окрім того, як вбачається з довідки Управління Держгеокадастру у Гощанському районі Рівненської області ГУ Держгеокадастру у Рівненській області №31-1704-0.2-0628/12-16 від 30.05.2016, ОСОБА_3 взамін сертифікату серії РВ №0050161 видано державний акт на право приватної власності серії ЯЕ №254726 від 29.02.2008.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого 10 березня 2015 року виконавчим комітетом Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області.

Після смерті ОСОБА_3 відповідно до відповідно до 1216-1223 ЦК України відкрилась спадщина на майно, в тому числі і на вказане нерухоме майно.

Судом встановлено, що за свого життя ОСОБА_3 склала заповіт від 15 листопада 2005 року посвідчений секретарем Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області Золотар Н.Б.. За вказаним заповітом ОСОБА_3 заповідала ОСОБА_1 земельну частку (пай), що знаходиться в с. Бабин на підтсаві сертифіката серії РВ №0050161 виданого Гощанською райдержадміністрацією від 23 вересня 1996 року.

Позивачка ОСОБА_1 спадщину прийняла своєчасно, що підтверджується заявою про прийняття спадщини від 12 жовтня 2016 року та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №45648162 від 03 листопада 2016 року.

Позивачка, реалізувати своє право на спадкове майно не може у зв`язку з тим, що за життя спадкодавець не внесла зміни до заповіту, після заміни правовстановлюючого документу, а також вказаний правовстановлюючий документ втрачено, що підтверджується листом приватного нотаріуса Гощанського районного нотаріального округу Строкаля В.Д. про відому у видачі свідоцтва про право на спадщину від 12 березня 2021 року..

В оцінці доводів позовної заяви, суд застосовує системний аналіз норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно із положеннями статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1234 ЦК України встановлено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

За роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на нерухоме майно в тому числі: у випадку наявності заповіту - до осіб, що визначені у заповіті, а за його відсутності - до спадкоємців за законом у порядку черговості. За відсутності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину, або у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину спадкоємець має право пред`явити вимоги про визнання права на спадщину у судовому порядку за правилами позовного провадження.

В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Потреба у застосуванні такого способу виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджено відповідними доказами, не визнається іншими особами або ними оспорюється (пункт 37 Постанови № 5 Пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»).

При цьому, суд враховує аргументи позивача, наведені нею на підтвердження обставин, зазначених у позові, оскільки такі не оспорювалися відповідачами та знайшли своє підтвердження в ході дослідження наявних в матеріалах справи доказів.

Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів дає підставу суду для визнання за позивачем право власності на земельні ділянки площею 2,24 га., що знаходяться на території Бабинської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

За таких обставин позов підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладена та керуючись ст. ст.12, 81, 200, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов адвоката Андріюка С.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельні ділянки площею 2,24 га., що знаходяться на території Бабинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, що належали спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ №254726 від 29.02.2008.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

С у д д я Д.В. Пацко