Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С. ,

за участю секретаря судового засідання - Сікора М. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до автокооперативу «Мостицький» про визнання права власності на гаражний бокс,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до автокооперативу «Мостицький» про визнання права власності на гаражний бокс.

Зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_2 .

Він є єдиним його спадкоємцем та у строки, передбачені чинним законодавством прийняв спадщину після померлого ОСОБА_2 .

До складу спадщини входить гаражний бокс № НОМЕР_1 , який розташований в автокооперативі «Мостицький».

ОСОБА_2 став членом автокооперативу «Мостицький» у 2006 році та сплатив пайовий внесок за гаражний бокс № НОМЕР_1 .

Таким чином, сплативши пайовий внесок до автокооперативу «Мостицький» та отримавши в користування гаражний бокс № НОМЕР_1 ОСОБА_2 набув право власності на зазначений гаражний бокс.

Посилаючись на зазначені обставини, просив визнати за ним право власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 , який розташований в автокооперативі «Мостицький».

У відзиві на позов, відповідач, заперечуючи проти позову, вказав на наступне.

01.06.18 позивач звернувся до відповідача з заявою про прийняття його в члени автокооперативу «Мостицький» та надання в користування критого місця стоянки № НОМЕР_1 замість свого батька ОСОБА_2 , який був членом автокооперативу з 2006 і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Питання про прийняття в члени автокоперативу позивача було розглянуто на засіданні Правління автокооперативу 03.06.18, рішенням якого ОСОБА_1 було відмовлено в прийнятті в члени автокооперативу та виділенні в користування місця стоянки № НОМЕР_1 , оскільки це місце стоянки передано іншому члену автокоперативу.

Вказане питання також згідно Статуту було розглянуто 04.06.18 на зборах членів автокооперативу, затверджено рішення Правління та відмовлено ОСОБА_1 в прийнятті в члени аквтокооперативу та передачі йому в користування критого місця стоянки № НОМЕР_1 .

Автокооператив «Мостицький» було створено згідно п. 2.1 рішення виконавчого комітету Київської міської ради № 350 від 13.04.1987, згідно якого райвиконкоми зобов`язали виконати заходи по тимчасовому зберіганню гаражно-будівельних кооперативів. Пунктом 2.8 рішення передбачено, що при необхідності використання земельних ділянок за призначенням - знести самовільно побудовані гаражі без будь якої компенсації.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Подільської районної ради м. Києва № 476 від 13.07.1987 дозволено ВО «Київторгмаш» створити об`єднаний автокооператив по будівництву і експлуатації автостоянок з присвоєнням йому назви «Мостицький».

Автокооператив «Мостицький» був зареєстрований у виконавчому комітеті Подільської райради та в органах статистики.

Автокооператив «Мостицький» діє на підтсаві статуту, остання редакція затверджена 01.11.16.

Крита стоянка № 1 Автокооперативу «Мостицький» по АДРЕСА_1 була побудована в 1989 році членами автокооперативу господарським способом, споруди на балансі автокооперативу не перебувають. Будь-якої технічної та проектно-кошторисної документації на це будівництво не існує, в експлуатацію в установленому порядку споруди не приймалися та ніякої документації немає.

Відповідно до Статуту Автокооператив «Мостицький» є добровільне об`єднання громадян, метою є надання послуг виключно членам кооперативу на безприбутковій основі у відповідності з чинним законодавством.

Членам кооперативу виділяються в користування місця стоянки (криті або відкриті).

Згідно Статуту Автокооперативу «Мостицький» члени автокооперативу не мають майнових прав на окреме місце стоянки, вказане місце виділяється їм лише в користування, не є спадковим майном.

Місце стоянки № НОМЕР_1 було побудоване господарським способом у 1989 році членом автокооперативу ОСОБА_3 . Цим місцем до 2006 року користувався ОСОБА_3 , який вийшов з членів автокооперативу в 2006 році.

Після прийняття ОСОБА_2 в члени кооперативу, йому було виділено в користування крите місце стоянки № НОМЕР_1 , ним було сплачено безповоротний вступний внесок в розмірі 500 грн. згідно Статуту.

У подальшому він щомісячно сплачував встановлені членські внески на утримання і експлуатацію кооперативу в розмірі, визначеному рішенням Правлінням. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер. Пайових внесків ОСОБА_2 , як і інші члени кооперативу, не вносив та паєнакопичень не мав. У зв`язку зі смертю, його членство в автокооперативі було припинено згідно ч. 2 ст. 5.6 Статуту.

Після смерті батька ОСОБА_1 забрав його речі й автомобіль Мазда з місця стоянки № НОМЕР_1 та звільнив це місце, ніяких претензій позивач до автокооперативу не заявляв.

Право власності ОСОБА_2 на місце стоянки не оформлялося. ОСОБА_2 не вносив пайового внеску та не мав паєнакопичень, які б давали йому право на визнання за ним права власності на крите місце стоянки.

Посилаючись на зазначені обставини, відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Крім того, відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності, у якій відповідач вказав на те, що позивач пропустив строк звернення до суду з вказаним позовом, оскільки батько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач звернувся з заявою до відповідача лише 01.06.18, а з позовною заявою 25.09.18, а тому відповідач просив застосувати строк позовної давності як підставу для відмови в позові.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 вказав на те, що його батько був членом кооперативу, сплачував вступні та пайові внески, належним чином виконав свої обов`язки по сплаті вказаних платежів, а тому є власником гаражного боксу № НОМЕР_1 . Доказів на підтвердження обставин, викладених у відзиві на позов відповідачем не надано, а тому обставини, викладені у відзиві на позов не відповідають дійсності.

Гаражний бокс № НОМЕР_1 був побудований 05.08.1992, а тому відноситься до спадкового майна.

Щодо пропуску строку позовної давності вказав на те, що він дізнався про незаконну передачу належного йому майна 29.05.18 усно від голови правління кооперативу. Крім того, йому було відмовлено у прийнятті в члени кооперативу 03.06.18.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач вказав на те, що ОСОБА_2 сплатив лише вступний внесок, який не підлягає поверненню. Статутом автокооперативу не передбачено сплату пайових внесків членами кооперативу, а тому твердження позивача ґрунтуються на припущеннях. Згідно рішень органів місцевого самоврядування земельна ділянка надавалася автокооперативу для тимчасового зберігання транспортних засобів громадян.

Пайовий фонд в автокооперативі ніколи не створювався.

Місце стоянки № НОМЕР_1 було обладнано (збудовано) разом з іншими місцями стоянки (критими і відкритими) силами членів кооперативу, ніякої технічної та проектно-кошторисної документації на ці місця немає, на балансі автокооперативу вони не перебувають.

ОСОБА_2 не був власником стоянки № НОМЕР_1.

У судовому засіданні позивач підтримав позов з викладених у ньому підстав та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив, просив у його задоволенні відмовити у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с. 4),

ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_2 (а.с. 6).

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петренко О.В. від 03.09.19 у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на гаражний бокс № НОМЕР_1 , що розташований в автокооперативі «Мостицький» відмовлено (а.с. 5).

Обґрунтовуючи відмову у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом, приватний нотаріус вказав на те, що документи, які підтверджують право власності померлого ОСОБА_2 на гаражний бокс № НОМЕР_1 , що розташований в автокооперативі «Мостицький» спадкоємцем ОСОБА_1 надано не було.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, згідно норм чинного законодавства умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на об`єкт нерухомості, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Відповідно до ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію» член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно.

У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Положення цієї статті не застосовуються до об`єктів права власності кооперативів, діяльність яких регулюється спеціальними законами.

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про кооперацію» пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі.

Розмір паю члена кооперативу залежить від фактичного його внеску до пайового фонду. Паї, в тому числі резервного і спеціального фондів, є персоніфікованими і у сумі визначають загальну частку кожного члена кооперативу у майні кооперативу.

У разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу, а земельної ділянки - у натурі. Строк та інші умови одержання членом кооперативу своєї загальної частки встановлюються статутом кооперативу, при цьому строк одержання зазначеної частки не може перевищувати двох років, а відлік його розпочинається з 1 січня року, що настає з моменту виходу або виключення з кооперативу.

Право власності членів кооперативу - фізичних осіб на свою загальну частку успадковується.

Як установлено судом відповідно до рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 13.04.1987 № 350 затверджені заходи по усуненню недоліків у будівництві кооперативних гаражів та відповідно до додатку до вказаного рішення зазначено Перелік гаражно-будівельних кооперативів, які тимчасово зберігаються, серед яких вказано ГЕК без назви по АДРЕСА_2 (а.с. 33-35).

Згідно з рішенням виконавчого комітету Подільської районної ради народних депутатів від 03.07.1987 № 476 дозволено створити при п/о «Київторгмаш» об`єднаний автокооператив по будівництву та експлуатації автостоянок з присвоєнням найменування « Мостицький ». До складу автокооперативу «Мостицький» включено автостоянки АДРЕСА_3, АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 (а.с. 36).

Автокооператив «Мостицький» діє на підставі Статуту (а.с. 37-41).

Статутом передбачена сплата вступних внесків, як обов`язкової умови членства у кооперативі (п. 7 Статуту).

Крім того, передбачено створення спеціального фонду та сплата цільових внесків.

Так, відповідно до п.п. 11.1., 11.2. Статуту для забезпечення статутної діяльності у кооперативі формуються фонди: спеціальний фонд, який формується за рахунок цільових внесків членів та асоційованих членів кооперативу.

Створення пайового фонду Статутом не передбачено.

До того ж, відповідно до п. 10.2 Статуту джерелами формування майна кооперативу є - вступні та цільові внески його членів; внески на утримання та експлуатацію; майно, добровільно передане кооперативу його членами; грошові та майнові пожертвування, благодійні внески, гранти, безоплатна технічна допомога юридичних та фізичних осіб, у тому числі іноземних; інші надходження, не заборонені законодавством України.

Відповідно до довідки автокооперативу «Мостицький» від 30.03.20 ОСОБА_2 був прийнятий в члени автокооперативу в 2006 році та йому в користування було надано крите місце стоянки № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , яке вже було побудовано господарським способом в 1989 році членом кооперативу ОСОБА_3 , який вийшов із членів кооперативу.

ОСОБА_2 вніс вступний безповоротний внесок в розмірі 500 грн., з 2006 року по жовтень 2014 року ним сплачувалися щомісячно членські внески на утримання та експлуатацію кооперативу, пайові та інші цільові внески ним не вносились, пайонакопичень у нього не було.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, членські внески іншими особами з цього часу не вносилися. Син померлого ОСОБА_1 забрав автомобіль батька марки Мазда та всі речі з критого місця стоянки № НОМЕР_1, ніяких заяв від нього не було. Згідно рішення загальних зборів від 03.02.17 ОСОБА_2 був виключений з членів автокооперативу, а його місце стоянки № НОМЕР_1 надано в користування іншому члену автокооперативу.

Технічна та проектно-кошторисна документація на криту стоянку АДРЕСА_6 відсутня, споруди на балансі автокооперативу не перебувають.

Земельна ділянка по АДРЕСА_1 надана автокооперативу в тимчасове користування (а.с. 42-43).

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

ОСОБА_1 доказів того, що його батько ОСОБА_2 , вступивши в члени автокооперативу «Мостицький» сплачував паї, внаслідок чого набув право власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 , який розташований в автокооперативі «Мостицький», суду не надав.

Оскільки відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а доказів того, що за життя ОСОБА_2 набув право власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 , який розташований в автокооперативі «Мостицький», позивачем суду не надано, правових підстав для визнання права власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 за ОСОБА_1 немає.

Відповідачем було подано заяву про застосування строків позовної давності, у якій відповідач вказав на те, що позивач пропустив строк звернення до суду з вказаним позовом, оскільки батько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач звернувся з заявою до відповідача лише 01.06.18, а з позовною заявою 25.09.18, а тому відповідач просив застосувати строк позовної давності як підставу для відмови в позові.

Щодо пропуску строку позовної давності позивач вказав на те, що він дізнався про незаконну передачу належного йому майна 29.05.18 усно від голови правління кооперативу. Крім того, йому було відмовлено у прийнятті в члени кооперативу 03.06.18 .

Як установлено, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.09.19, винесеної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренко О.В., ОСОБА_1 звернувся з заявою про прийняття спадщини після померлого батька - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 5).

З додатковою заявою до спадкової справи 03/2015 від 17.02.15 про прийняття спадщини на спадкове майно, що складається з гаражного боксу № НОМЕР_1 , що розташований в автокооперативі «Мостицький» ОСОБА_1 звернувся 03.09.19 (а.с. 11).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Будь-яких доказів того, що позивачу стало відомо про існування спадкового майна, що складається з гаражного боксу № НОМЕР_1 , що розташований в автокооперативі «Мостицький» лише 03.09.19 та про порушення його прав з боку відповідача 29.05.18, суду не надано.

З позовом до суду ОСОБА_1 звернувся 25.09.19, тобто з пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Виходячи з вищевикладеного, правових підстав для задоволення позову немає.

Керуючись ст. ст. 256, 257, 261, 267, 1216, 1218 ЦК України, ст. ст. 19-1, 21 Закону України «Про кооперацію», ст. ст. 12, 13, 76-82, 258-259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 , серія та номер паспорта НОМЕР_2 ) до автокооперативу «Мостицький» (04108, м. Київ, пров. Квітневий, 2, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21569075) про визнання права власності на гаражний бокс - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. С. Захарчук