Справа №265/1208/21
Провадження №2/265/713/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Дрьомовій О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 265/1208/21 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» про захист прав споживачів, визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовгаз»,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - Сивоконь О. В., -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду із позовною заявою, ОСОБА_1 вказував, що він є власником буд. АДРЕСА_1 , що знаходиться на куті вулиць Хвильової та Володимирської. 2 грудня 2013 року між ним та відповідачем укладено договір № 14341-0-17070 про надання населенню послуг з газопостачання, за яким відповідач зобов`язується безперервно надавати споживачеві, членам його сім`ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, приватному будинку, послуги з постачання природного газу для побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення житлових приміщень, з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величиною тиску, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбаченим цим договором. 28 серпня 2019 року лічильник за місцем проживання позивача був замінений на «G-4 ELSTER» № НОМЕР_1 та відбувся пуск газу по АДРЕСА_3 . Ним належним чином виконувались умови Договору № 14341-О-17070 щодо своєчасної оплати за послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених договором та станом на 10 грудня 2020 року він не мав боргу. Натомість, 10 грудня 2020 року працівниками відповідача був складений акт про порушення № 08/706/20, яким було встановлено, що начебто ним порушено Кодекс газорозподільних систем: несанкціоноване втручання в систему газопостачання, виконане прихованим способом, бо на підземній дільниці газопроводу виконана врізка до вузла обліку газу, а саме: закручений болт, при його відкручуванні надходить природний газ. В той же день працівниками відповідача газопровід був роз`єднаний та опломбований, а домоволодіння по АДРЕСА_3 , де позивач мешкає зі своєю сім`єю, було відключено від газопостачання. Одночасно був демонтований побутовий лічильник газу марки «G-4 ELSTER» № НОМЕР_1 та повідомлено, що розгляд акту про порушення відбудеться 23 грудня 2020 року. При цьому він заперечував проти причетності до несанкціонованого втручання в систему газопостачання, виконаного прихованим способом. 23 грудня 2020 року він був присутній на засіданні комісії, заперечуючи проти розрахунку за не облікований газ за період з 10 грудня 2019 року по 10 грудня 2020 року та висновків комісії щодо причетності до не облікованого споживання природного газу. Однак комісія відповідача проігнорувала його заперечення та провела донарахування не облікованих об`ємів природного газу, виходячи з граничних об`ємів споживання природного газу населенням за період з 10 грудня 2019 року по 10 грудня 2020 року в розмірі 12047,10 мЗ, з яких підлягає оплаті ПАТ «Маріупольгаз» 11680,56 м3 на суму 67301,03 грн., а також підлягає оплаті діючому постачальнику 366,54 м3. Вважаючи дії відповідача незаконними та такими, що порушують його права, зазначав, що у комісії відповідача були відсутні відомості про те, що використання не облікованого природного газу було встановлено його працівниками з використанням спеціальних технічних засобів, а також факт існування несанкціонованого газопроводу у розумінні пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС не був доведений. Так з Акту про порушення № 08/706/20 від 10 грудня 2020 р. на підземній дільниці газопроводу виявлено болт, як врізку до вузла обліку. Однак вказував, що болт був виявлений не на підземній ділянці, а на надземній. Крім того діаметр болта 6 мм та він не відповідає характеристикам, що визначені п. 4 гл. 1 розділу І Кодексу ГРС, бо не може вважатися самовільно під`єднаним газопроводом (газовим відвідом, штуцером, патрубком). Зазначений болт понад 20 років був під бітумним покриттям, яким була вкрита труба для її захисту від корозії. При цьому для розгерметизації болта працівниками відповідача застосовувалися молоток, ніж, що свідчить про відсутність вільного доступу до такого болта. Жодних газових відводів, штуцерів та патрубків працівниками відповідача виявлено на місці не було. Оскільки працівниками відповідача не було встановлена наявність несанкціонованого газопроводу, виконаного шляхом прихованих заходів, підстави для відключення позивача від газопостачання були відсутні, тому відключення від газопостачання будинку позивача є незаконним. Правовідносини сторін у справі стосуються забезпечення ПАТ «Маріупольгаз» побутових потреб населення як споживачів природного газу. Тому безпідставне припинення газопостачання позивачу вказує на суттєве порушення та обмеження його побутових потреб, отже вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У цьому сенсі вказував, що по АДРЕСА_1 ) він мешкає разом з батьком ОСОБА_3 , 1954 р. н., та матір`ю ОСОБА_4 , 1956 р. н., які є пенсіонерами. У будинку підключені газові прилади: газова плита, газова колонка, газовий котел. Внаслідок безпідставного припинення газопостачання позивач з родиною зазнали моральної шкоди, оскільки залишилися взимку без опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого вимушені шукати альтернативні джерела опалення будинку, гарячого водопостачання та приготування їжі. Крім того позивача та члени його родини вимушені нервувати, витрачати своє здоров`я та час, щоб довести свою невинуватість через незаконні дії відповідача. Отже, завдану йому моральну шкоду оцінює у 50000 грн. На підставі викладеного просив суд визнати незаконним та скасувати протокол комісії ПАТ «Маріупольгаз» від 23 грудня 2020 року з розгляду порушення про донарахування ОСОБА_1 по АДРЕСА_4 не облікованих об`ємів природного газу за період з 10 грудня 2019 року по 10 грудня 2020 року у розмірі 12047 мЗ, з яких підлягає оплаті ПАТ «Маріупольгаз» 11680,56 мЗ на суму 67301,03 грн. та підлягає оплаті діючому постачальнику 366,54 мЗ.; визнати неправомірними дії працівників ПАТ «Маріупольгаз» по перекриттю газопостачання у домоволодіння по АДРЕСА_2 , зобов`язавши відповідача за власний рахунок поновити газопостачання до такого будинку; стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 50000 грн. та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

Не погоджуючись із позовом ОСОБА_1 , суду був поданий відзив ПАТ «Маріупольгаз», представник якого вказував, що вимоги позивача необґрунтовані та такі, що суперечать законодавству України. Вказував, що ПАТ «Маріупольгаз» здійснює функцію з розподілу природного газу, а також обслуговування газових мереж та споруд на них, тобто є оператором газорозподільної системи (оператор ГРМ). Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема, не допускати несанкціонованого відбору природного газу. ОСОБА_1 не заперечується факт споживання послуг відповідача з розподілу природного газу по АДРЕСА_1 , де 10 грудня 2020 р. співробітниками ПАТ «Маріупольгаз» виявлено несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи до вузла обліку природного газу шляхом прихованих заходів: на підземній ділянці газопроводу виконано врізку, бо вкручено болт, при відкручуванні якого надходить природний газ, тобто фізичного місця самовільного під`єднання несанкціонованого газопроводу, що суперечить конструкції даного газопроводу та його призначенню та є технічно не безпечним, що беззаперечно є втручанням в газорозподільну систему, про що складено акт про порушення № 08/706-20. При цьому за наявності такого отвору в будь-який час навіть без здійснення спеціальних заходів є можливість швидкого монтажу та демонтажу штуцера, до якого підключається гумовий шланг, який потім приєднується безпосередньо до газових приладів або пристроїв. Факт виявлення несанкціонованого газопроводу до вузла обліку природного газу за адресою позивача зафіксовано на відео. Згідно із пп. 6 п. 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРС представниками відповідача було припинено газопостачання через виявлення несанкціонованого відбору природного газу шляхом роз`єднання газопроводу із записом у акті про порушення від 10 грудня 2020 року. 23 грудня 2020 року комісія з розгляду актів про порушення за участі позивача прийняла рішення про задоволення акту № 08/706-20 та за протоколом розгляду порушення від 23 грудня 2020 року відповідачем відповідно до акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу та його вартості здійснено розрахунок об`єму не облікованого природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв позивача, враховуючи кількість зареєстрованих осіб та опалювальної площі будинку 127,8 м2 за період з 10 грудня 2019 року по 10 грудня 2020 року на суму 67301,03 грн. Таким чином ПАТ «Маріупольгаз» вважає свої дії, як оператора ГРМ, в частині виявлення та фіксації факту несанкціонованого відбору природного газу, донарахування об`ємів природного газу такими, що у повній мірі відповідають вимогам чинного законодавства, тому позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що не підлягають задоволенню. Додавав, що позивачем не надано документів та не наведено доказів, які б свідчили про винні дії ПАТ «Маріупольгаз», які потягнули настання у позивача моральної шкоди. Також позивачем при поданні до суду позову не подано орієнтовний розрахунок суми судових витрат, тому суд має відмовити у відшкодуванні судових витрат. Вказував, що позивачем не надано договір про надання правової допомоги з адвокатом та не доведено обставин здійснення ним оплати послуг за надання правової допомоги в зазначеному розмірі. При цьому у разі недотримання принципу співмірності суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Тому вважав, що заявлені витрати на правову допомогу у сумі 10000 грн. є несумісними з виконаною роботою. У задоволенні позову ОСОБА_1 просив суд відмовити у повному обсязі.

На підставі наданої суду відповіді на відзив ОСОБА_1 вбачається також, що жодної труби, чи газового відводу, штуцеру, патрубку працівниками відповідача 10 грудня 2020 року на території домоволодіння ОСОБА_1 виявлено не було. Вказував, що позивач повідомляв у позовній заяві орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядам справи, які складають витрати з надання правничої допомоги у розмірі 10000 грн. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК позивачем буде суду надано остаточний підтверджений розмір судових витрат з надання правничої допомоги.

ОСОБА_1 у судовому засіданні повністю підтримав наведені ним доводи у позовній заяві до суду, яку просив задовольнити повністю.

Представник позивача, адвокат Харитонова Г. Л., підтримуючи позовні вимоги ОСОБА_1 повністю, вказувала у судовому засіданні, що позивач з моменту набуття прав власності на буд. АДРЕСА_2 не втручався в роботу системи газопостачання до його будинку. Зазначала, що розмір викрученого працівниками відповідача болту не дозволяє під єднатися до газової труби. Отже, підтримуючи відзив ОСОБА_1 , за відсутності несанкціонованого відбору газу, дії представників відповідача є незаконними, тому протокол комісії ПАТ «Маріупольгаз» від 23 грудня 2020 року підлягає скасуванню. Також через не доведення несанкціонованого втручання позивача слід поновити права ОСОБА_1 шляхом відновлення за рахунок відповідача газопостачання до його будинку. Додавала, що взимку позивач з родиною залишись без газопостачання у житловому будинку, тобто без опалення, без гарячої води, внаслідок чого понесли моральні страждання позивач та його батьки-пенсіонери, які із ним мешкають у такому будинку.

Представник ПАТ «Маріупольгаз», ОСОБА_5 , заперечуючи проти позову ОСОБА_1 та підтримуючи поданий нею відзив, вказувала, що долучені до справи позивачем фото із зображеннями газових труб на багатоповерхових будинках фіксують технологічні кріплення провідника, що проходить від протектора до газопроводу, внаслідок чого стінка газопроводу не порушена, тому відбір газу не можливий. Просила суд відмовити у позові повністю.

Представники 3-ї особи, ТОВ «Азовгаз», будучи повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином, до суду не з`явились повторно з невідомих суд причин.

Суд, вислухавши учасників справи, що з`явились, дослідивши надані докази та допитавши свідків, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Суд зазначає, що правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу врегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про ринок природного газу», «Кодексом газорозподільних систем», затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс ГРС), «Правилами безпеки систем газопостачання України», затвердженими наказом Міністерства вугільної енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 року № 285, «Правилами постачання природного газу», затвердженими постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496, а також договорами про приєднання споживача до газорозподільної системи.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема, не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

Згідно із п. 5, 6 «Типового договору розподілу природного газу», затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498 споживач зобов`язуєтеся не допускати несанкціонованого відбору природного газу та забезпечити належну експлуатацію власних газових мереж відповідно до вимог Кодексу ГРС та акта розмежування балансової належності й експлуатаційної відповідальності сторін.

Згідно із п. 4 глави 1 Розділу І Кодексу ГРС наведені визначення мають наступні значення:

оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Суд встановив, що належність на праві власності ОСОБА_1 будинку АДРЕСА_2 підтверджується на підставі свідоцтва про право власності від 8 лютого 1999 року Маріупольського БТІ № 18/8, реєстр № 6730 (а. с. 11).

Відповідно до договору від 2 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Маріупольгаз» був укладений договір № 14341-0-17070 про надання послуг населенню з газопостачання по АДРЕСА_3 , де вставлений лічильник газу «G-4 ELSTER» № 12180103, що підтверджується актом, договором від 28 серпня 2019 року, технічними умовами та актом про пуск газу від 28 серпня 2019 року (а. с. 12-14, 15-16, 17-18, 19).

При цьому сторонами у судовому засіданні не заперечувався факт того, що будинок позивача АДРЕСА_2 є кутовим, тому має також адресу по АДРЕСА_3 .

Судом також було встановлено, що на підставі акту від 10 грудня 2020 року № 08/706-20, складеного інспектором Кравченко Д. Г. та слюсарем ОСОБА_6 , вбачається, що по АДРЕСА_3 за участі позивача було встановлено порушення Кодексу ГРС, а саме: несанкціоноване втручання в систему газопостачання, виконане прихованим способом, оскільки на підземній дільниці газопроводу виконана врізка до вузла обліку газу, тобто вкручений болт, при відкручуванні якого надходить природний газ. Відео фіксація здійснювалась на камеру «Bоblov». На підставі цього із зафіксованими показами лічильника вказане домоволодіння було відключене від газопостачання, демонтовано лічильник газу G-4 ELSTER» № 12180103 та проведено опломбування, зокрема, місця несанкціонованої врізки, що також підтверджується долученими позивачем до справи фото. При цьому ОСОБА_1 у такому акті заперечував його причетність чи членів його родини до факту виявленого порушення, про існування якого вони не знали з моменту придбання ним будинку (а. с. 20, 21, 27, 28).

На долучених до вказаного акту представником відповідача відео файлах мається запис, де по АДРЕСА_3 виявлено на наземній ділянці газопроводу до приладу обліку газу місце, де було врізання прихованим способом у такий газопровід шляхом викручування болту у газовій трубі (а. с. 50).

За протоколом розгляду порушення від 23 грудня 2020 року комісією ПАТ «Маріупольгаз» було розглянуто акт про порушення від 10 грудня 2020 року № 08/706-20 у присутності ОСОБА_1 , за результатами якого у зв`язку із виявленим несанкціонованим втручанням в систему газопостачання, виконаним шляхом прихованих заходів, а саме: підземній дільниці газопроводу виконана врізка до вузла обліку газу, то комісія відповідача прийняла рішення про задоволення в повному обсязі акту про порушення від 10 грудня 2020 року № 08/706-20, з кваліфікацією виявленого порушення як наявність несанкціонованого газопроводу, виконаного прихованим шляхом, внаслідок чого вирішено провести до нарахування не облікованих об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням за період з 10 грудня 2019 року по 10 грудня 2020 року у розмірі 12047,10 м3, з яких підлягає оплаті ПАТ «Маріупольгаз» - 11680,56 м3 на суму 67301,03 грн.; а також підлягає оплаті ТОВ «Азовгаз» - 366,54 м3 (а. с. 22).

Розрахунок обсягів річної замовленої потужності на 2021 рік по АДРЕСА_3 свідчить про замовлену потужність за такою адресою на рівні 2759,65 куб. м. на 2021 рік (а. с. 23).

Вартість закупівельної ціни підтверджується відомостями, наданими суду ПАТ «Маріупольгаз» (а. с. 49).

Актом-розрахунком відповідача від 23 грудня 2020 року об`ємів природного газу внаслідок виявлених порушень споживача по АДРЕСА_3 , який був виконаний за граничними об`ємами споживання природного газу населенням за період з 10 грудня 2019 року по 10 грудня 2020 року, підтверджується нарахування не облікованих об`ємів природного газу ОСОБА_1 на підставі рішення комісії ПАТ «Маріупольгаз» від 23 грудня 2020 року (а. с. 24).

Допитаний у судовому засіданні свідок, ОСОБА_7 , вказував, що він працює інспектором ПАТ «Маріупольгаз» та у складі бригади разом із слюсарем ОСОБА_6 10 грудня 2020 року на території буд. АДРЕСА_3 виявив на підземній ділянці газопроводу за допомогою зондування газопроводу наявність у газовій трубі врізку. Для перевірки виявленого порушення було відкрито шахту газопроводу, закриту плитами, вони відкрутили виявлений на місці врізки болт, який до цього відчистили від бітуму, яким він був прикритий, тобто відчистили від ізоляції, оскільки ззовні не було видно місце, де вручений був болт. Додавав при цьому, що на місці болта була свіжа мастика, що свідчить про недавнє її нанесення. На місці показали позивачу факт виходу через виявлену врізку газу, після чого відключили від газопостачання позивача через виявлене не санкціоноване втручання у систему газопостачання, виконане прихованими заходами. Внаслідок виявленого порушення у присутності позивача та його батьків було складено акт. При цьому вказував, що на місці виявленого порушення ним не було зафіксовано приєднаного газопроводу до місця врізки. Однак до місця врізки можна за допомогою штуцера та газової труби під`єднатись й здійснювати не санкціонований відбір газу. Додавав, що позивач користувався за місцем виявлення порушення також твердопаливним котлом.

Натомість свідок ОСОБА_8 , батько позивача, вказував у суді, що 10 грудня 2020 року був присутнім при тому, як працівники відповідача проводили огляд газопроводу по АДРЕСА_2 , де він мешкає із дружиною та сином, ОСОБА_1 . Так стояк газової труби виходив із землі через шахту, яка була закрита плитами. На вимогу працівників відповідача шахту було відкрито, де була газова труба у ізоляції. Оскільки ззовні не було видно, то для перевірки даних зонду та щоб зняти бітумне ізолююче покриття з газової труби працівники відповідача застосували молоток, яким відбили частину бітуму, під яким виявили болт, який за допомогою зусилля змогли відкрутити та показали йому, що через отвір, де був болт, виходить газ. Він з родиною на місці працівникам відповідача пояснював, що про існування цього болта ані позивач, ані він з дружиною не знали, оскільки не були обізнані про цю проблему на протязі 20 років, тобто з моменту придбання будинку. Тому вони не могли допустити це порушення та не санкціоновано відбирати газ. Підтвердив, що у будинку встановлений твердопаливний котел, який використовується для мінімізації витрат газу на опалення житлового будинку. Однак, його потужності не вистачає для обігріву будинку, тому узимку температура у житлі була на відмітці лише +10-12 градусів.

Суд зазначає, що за пп. 1 п. 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу), внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів природного газу, належить наявність несанкціонованого газопроводу.

У главі 5 розділу ХІ Кодексу ГРС визначено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача несанкціонованого газопроводу на місці його виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до Кодексу ГРС. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

При цьому на підставі п. 7 глави 5 Розділу XI Кодексу ГРС на дату складання акта про порушення представник Оператора ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис. У разі неможливості усунути порушення на дату складання акта про порушення (відсутні відповідні засоби чи повноваження) представник Оператора ГРМ робить відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечує контроль за усуненням порушення, що підтверджується окремо складеним актом про усунення порушення.

Суд зазначає, що акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Так за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Вартість не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

За вимогами п. 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу розрахунок об`єму не облікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 Кодексу ГРС) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

При цьому якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів початок періоду, за який визначається об`єм не облікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

На підставі п. 1 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРС Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у випадках, зокрема, несанкціонованого відбору природного газу та заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ.

У такому випадку не вимагається надсилати рекомендованим поштовим відправленням повідомлення споживачу про припинення газопостачання/розподілу природного газу не менше ніж за 3 (три) доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу).

Відповідно до п. 12 розділу 5 глави XI Кодексу ГРС, якщо об`єм та/або вартість не облікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватись споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за не облікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.

Як суд вже вказував, згідно із пп. 1 п. 1 глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРС до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить наявність несанкціонованого газопроводу.

Згідно із п. 4 глави 1 Розділу І Кодексу ГРС наведені визначення мають наступні значення:

несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи - втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом несанкціонованого відновлення газоспоживання, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або під`єднання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРМ та/або здійснюється не обліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу;

несанкціонований газопровід - самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу);

несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу;

приховані заходи - несанкціоновані заходи, здійснені споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється не обліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ.

Отже, за наведених визначень та положень Кодексу ГРС вбачається, що наявність несанкціонованого газопроводу зумовлює фактичний несанкціонований відбір природного газу з газорозподільної системи внаслідок існування самовільно під`єднаного газопроводу (відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема, вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).

Суд зауважує, що підставами для покладення на споживача газу відповідальності за несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи, є сукупність складових, які полягають, по-перше, у наявності несанкціонованого газопроводу, а, по-друге, у не облікованому використанні природного газу через несанкціонований газопровід.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 24 жовтня 2018 року по справі № 914/2384/17.

Суд звертає увагу на те, що головним критерієм здійснення прихованого заходу є наслідки у вигляді не облікованого використання порушником природного газу.

Натомість, допитаний у судовому засіданні свідок з боку ПАТ «Маріупольгаз», інспектор ОСОБА_7 , пояснив, що при обстеженні газопроводу в буд. АДРЕСА_3 ним не було виявлено самовільно приєднаного газопроводу, газового відводу, штуцеру або патрубку, а висновок про несанкціонований газопровід за такою адресою було зроблено у зв`язку із врізанням болта у газову трубу на території позивача, вже у місці врізання якого з ділянки труби за допомогою штуцера є можливість без обліково використовувати природний газ.

Суд у цьому сенсі вказує, що ділянка із врізаним болтом була представниками відповідача виявлена лише за допомогою зондування газової труби, тобто ззовні такий бовт не був взагалі видимим та доступним.

Також для здійснення пошуку місця врізання бовта до газопроводу були проведені роботи працівниками позивача з усунення бітумної ізоляції ззовні газової труби за допомогою молотка, яким відбивали частину антикорозійного покриття, а потім проводились роботи по розгерметизації газопроводу із застосовування заходів для відкручування бовта, що було підтверджено свідченнями свідка ОСОБА_3 .

При цьому посилання свідка ОСОБА_7 на те, що місце виявлення бовта було змазано свіжим бітумом експертним шляхом не було встановлено в судовому засіданні.

Крім цього біля місця врізання бовта у газопровід позивача не було виявлено засобів для підключення до такої врізки.

Також суд враховує, що місце виявленого врізання знаходилось на значній відстані від будинку ОСОБА_1 .

Вказане у сукупності свідчить про відсутність доведення не облікового використання газу позивачем по АДРЕСА_3 .

Отже, суд дійшов висновку, що доводи представника ПАТ «Маріупольгаз» будуються здебільшого на припущеннях, які не були підтверджені належними доказами.

Таким чином з досліджених матеріалів справи судом не було виявлено та відповідно не було доведено представниками ПАТ «Маріупольгаз» існування на момент складання акту про порушення від 10 грудня 2020 року № 08/706-20 по АДРЕСА_3 несанкціонованого газопроводу, оскільки не було доведено існування самовільно під`єднаного газопроводу (відводу, штуцеру, патрубку), який би був фізично з`єднаний (вварений, врізаний) з газорозподільною системою.

Також з аналізу наявних у справі доказів не було доведено відповідно й несанкціонованого відбору природного газу позивачем з газорозподільної системи, оскільки він був фактично неможливий через відсутність змоги ззовні виявити несанкціоноване врізання до газопроводу в місці виявлення вкрученого бовта по АДРЕСА_3 .

Таким чином в судовому засіданні представники ПАТ «Маріупольгаз» не довели факт несанкціонованого втручання в роботу газорозподільної системи по АДРЕСА_3 з боку ОСОБА_1 шляхом використання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого здійснювалось не обліковане використання позивачем природного газу.

Отже, суд дійшов висновку, що нарахування не облікованих об`ємів природного газу споживачу за вказаною адресою представниками ПАТ «Маріупольгаз» на підставі протоколу комісії відповідача від 23 грудня 2020 року було проведено із порушенням чинного законодавства.

На підставі переліченого вмотивування, суд встановив, що у споживача ОСОБА_1 по АДРЕСА_3 представниками ПАТ «Маріупольгаз» фактично не було виявлено несанкціонованого відбору природного газу з ГРМ, внаслідок чого позивач, як власник вказаного домоволодіння, не повинен нести відповідальність за допущене на думку представників відповідача порушення ним Кодексу ГРС.

Таким чином суд зазначає, що вимоги ОСОБА_1 про скасування рішення комісії оператора ГРМ про задоволення акту про порушення від 10 грудня 2020 року № 08/706-20 з проведення донарахування позивачу не облікованих об`ємів природного газу через незаконність такого донарахування є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення безпосередньо впливає на права та обов`язки ОСОБА_1 у контексті його відносин з ПАТ «Маріупольгаз».

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 січня 2020 року по справі № 910/17955/17.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому за змістом ст. 1166 ЦК України для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини боржника. Наявність перших трьох з числа зазначених елементів доводиться особою, яка звернулася з вимогою про відшкодування збитків.

Однак під час розгляду справи за позовом ОСОБА_1 не було встановлено наявності необхідних за ст. 1166 ЦК України елементів для підтвердження правомірності застосування представниками ПАТ «Маріупольгаз» стягнення збитків з позивача на підставі протоколу від 23 грудня 2020 року про розгляд акту про порушення від 10 грудня 2020 року № 08/706-20, бо не було доведено протиправну поведінку ОСОБА_1 , не обліковане використання позивачем природного газу, причинного зв`язку між ними та вини такого споживача у цьому.

Отже, позовні вимоги про скасування протоколу комісії відповідача з розгляду порушень від 23 грудня 2020 року, яким було визначено об`єм та вартість не облікованого природного газу позивачу по АДРЕСА_3 є належним способом захисту прав та інтересів такого споживача.

З приводу вимог позивача про спонукання представника відповідача до відновлення газопостачання будинку по АДРЕСА_3 через неправомірність дій представників ПАТ «Маріупольгаз», суд зауважує, що відключення житла громадянина від газопостачання в цілому однозначно вважається грубим втручанням в приватне життя фізичної особи.

Таким чином відключення від газопостачання позбавляє позивача та членів родини належних умов до існування, що однозначно призводить до змін у побуті, укладі життя, тощо. Відповідно таке втручання повинно ґрунтуватись на законі, переслідувати законну мету та бути необхідним у демократичному суспільстві за ст. 8 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод».

Натомість, розглядом справи таке втручання у права ОСОБА_1 та членів його родини з боку відповідача не було доведено належним чином.

Отже, такими діями відповідач порушив права позивача як споживача послуг з газопостачання, тому відповідне право підлягає відновленню, внаслідок чого вимоги останнього про зобов`язання відновити газопостачання за рахунок ПАТ «Маріупольгаз» підлягають задоволенню, зважаючи на встановлені судом неправомірні дії працівників ПАТ «Маріупольгаз» з перекриття газопостачання до будинку ОСОБА_1 .

З приводу заявлених позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд вказує, що згідно з ч. 1, 2 ст. 23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Зокрема, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Положення ст. 1167 ЦК передбачають загальні підстави відповідальності за спричинену моральну шкоду в позадовоговірних відносинах, зокрема, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 611 ЦК моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом.

Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства.

Зокрем, ст. 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Отже, вирішуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди за порушення споживчого договору суди мають враховувати, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі ст. 16, 23 ЦК України та ст. 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 1 вересня 2020 року по справі № 216/3521/16-ц.

Аналогічна за змістом правова позиція була викладена також Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 10 квітня 2019 року по справі № 360/723/16-ц.

Факт проживання по АДРЕСА_2 позивача, ОСОБА_1 , разом зі своїми батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується актом від 17 березня 2021 року КСН «Первомайський», складеним за свідченнями сусідів (а. с. 62).

Пенсійні посвідчення на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджують, що вони є пенсіонерами (а. с. 61).

Відомості про температурний режим протягом грудня 2020 року - лютого 2021 року підтверджуються даними, наданими суду позивачем (а. с. 57-60).

На підставі наведеного обґрунтування, суд зазначає, що неправомірне відключення представниками ПАТ «Маріупольгаз» домоволодіння по АДРЕСА_3 призвело до необхідності застосування додаткових зусиль для організації свого побуту ОСОБА_1 та членам його родини, які залишилась в опалювальний період без газопостачання, що спричинило неможливість належного опалення їх житла взимку, чим позивачу була безсумнівно завдана моральна шкода у вигляді душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього та членів родини ОСОБА_1 , що дає йому право на відшкодування моральної шкоди.

Суд, виходячи з вимог розумності та справедливості, враховуючи кількість споживачів побутового газу за адресою проживання ОСОБА_1 (позивач та його батьки), тривалість порушення прав споживачів по АДРЕСА_3 (майже сім місяців) та наявність альтернативного засобу для часткового опалення житла позивача, вважає розмір відшкодування в сумі 20000 грн. таким, що буде відповідати понесеним ОСОБА_1 моральних стражданням з урахуванням всіх обставин справи.

Зважаючи на те, що заявлені ОСОБА_1 немайнові вимоги суд задовольнив повністю, а також частково задовольнив вимогу про стягнення моральної шкоди, то внаслідок звільнення позивача на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» від сплати судового збору як для фізичної особи на момент подачі ним позову до суду в 2021 році, то відповідно до ст. 141 ЦПК з ПАТ «Маріупольгаз» на користь держави підлягає стягненню судовий збір відповідно до частки задоволених судом позовних вимог, тобто в розмірі 1271,20 грн. (908 + 20000 / 50000 х 908 = 1271,20).

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» про захист прав споживачів, визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовгаз», - задовольнити частково.

Скасувати рішення комісії Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» з розгляду акту про порушення, оформленого протоколом розгляду порушення від 23 грудня 2020 року щодо задоволення акта про порушення № 08/706-20 від 10 грудня 2020 року, відповідно до якого було проведено донарахування об`єму та вартості не облікованого (донарахованого) природного газу ОСОБА_1 по АДРЕСА_4 ) за період з 10 грудня 2019 року по 10 грудня 2020 року в об`ємі 11680,56 м. куб. на суму 67301,03 грн. та в об`ємі 366,54 м. куб.

Зобов`язати Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» за власні кошти поновити газопостачання до будинку АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_1 , внаслідок неправомірності дій працівників ПАТ «Маріупольгаз» з перекриття газопостачання.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20000 грн.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» на користь держави судовий збір у розмірі 1271,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 19 липня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрований в АДРЕСА_2 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз», , розташоване в м. Маріуполі по вул. Миколаївській 16.

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовгаз», , розташоване в м. Маріуполі по вул. Миколаївській 16.

Суддя