Справа № 331/2839/21
Провадження № 2/331/1735/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2021 року м.Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Солодовнікова Р.С.,

при секретарі судового засідання Чуйко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії,

за участю позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідача Наливайко І.М. ,

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, в якому просили визнати за ними право на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Олександрівському району провести приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 за відсутності ордеру.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до відповідача з заявою про приватизацію квартири, однак їм було роз`яснено що для здійснення приватизації необхідно надати ордер на спірне житлове приміщення. З огляду на те, що вони позбавлені можливості надати ордер про надання житлової площі, звернулася до суду.

15.06.2021 року відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив, що дана ситуація виникла не з вини органу приватизації, а у зв`язку із неможливістю надати громадянином необхідних документів для здійснення приватизації житлового приміщення.

В судову засіданні позивачі позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на задоволенні позову.

Представник відповідача просила ухвалити рішення на розсуд суду, на підставі наявних в справі доказів.

Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Матеріалами справи підтверджено, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 з 24.09.1970 року по теперішній час та ОСОБА_2 з 18.12.1997 року по теперішній час.

Згідно із довідки ЗОУ ПАТ «Державний ощадній банк України», позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 приватизаційний житловий чек не використовували.

З матеріалів справи випливає, що у 2021 році, позивач ОСОБА_2 звернувся до районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району з питання приватизації квартири по АДРЕСА_1 .

12.04.2021 року відповідачем було надано роз`яснення позивачу ОСОБА_2 щодо приватизації квартири , зокрема зазначено про необхідність надання ордеру про надання житлової площі.

03.03.2021 Департаментом з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради повідомлено, що надати запитувану інформацію неможливо, оскільки у в відділі обліку та розподілу житлової площі Департаменту корінці ордерів зберігаються лише з 1984 року, на заяву ОСОБА_2 про надання йому копії ордеру на квартиру АДРЕСА_1 , виданого протягом 1950-1960 років.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", згідно якої до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму.

Частина 2 статті 9 Житлового кодексу УССР закріплює за громадянином право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду.

Пунктом 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 вищевказаного Закону передача квартир ( будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовне (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.

Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і на переконання суду, що на спірне житлове приміщення не розповсюджується.

В ході судового розгляду справи встановлено, що позивачі тривалий час зареєстровані та проживають в спірній квартирі, крім того згідно довідки від 01 квітня 2021 року виданою ЗОУ ПАТ «Державний ощадній банк України» за адресою : АДРЕСА_1 приватизаційний житловий чек не використовували.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ч.1 ст.345 ЦК України фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності.

Враховуючи те, що, відповідно до ст. 59 ЖК УССР, ордер на квартиру недійсним в судовому порядку визнаним не був, відповідач не спростував факту, що ордер дійсно видавався, відповідач не має права відмовляти позивачам у приватизації займаного ними житла саме з підстав відсутності ордеру.

Обов`язок органів державної влади, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України проголошений ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Таким чином, враховуючи, що позивачі вселені до квартири на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, неможливість отримання ордеру, відсутність його копії позбавляє позивачів реалізувати своє право на приватизацію квартири, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 3,4,11-13, 19, 259, 263, 265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Олександрівському району здійснити приватизацію квартири АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за відсутності ордеру про надання жилої площі на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений - 02 серпня 2021 року.

Позивачі: 1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , 2. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ,

Відповідач: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району, , адреса: 69093, м. Запоріжжя, вул..Олександрівська, 26.

Суддя: Р.С.Солодовніков