Справа №266/4521/21
Провадження№ 2-з/266/18/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Іванця О.Д.,

за участю секретаря Новак О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

19 липня 2021 року заявник ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області до подання позовної заяви із заявою про забезпечення позову, обґрунтовуючи її тим, що 30.03.1991 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 . Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. З моменту реєстрації шлюбу заявниця разом із ОСОБА_2 проживали в буд. АДРЕСА_1 , який належав останньому на підставі договорів дарування від 06.10.1992 року та від 13.12.1994 року. Під час шлюбу та проживання у вказаному будинку заявниця докладала багато особистих матеріальних та фізичних зусиль для благоустрою будинку та збереження його у задовільному стані. 21.01.2002 року ОСОБА_2 , не повідомивши заявницю, без її згоди продав вказаний будинок за 2000 доларів США ОСОБА_3 , а отримані кошти витратив на власний розсуд. Після звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про визнання біржового контракту купівлі-продажу будинку недійсним, за результатами розгляду даної справи 15.06.2004 року ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя було затверджено мирову угоду, за якою голова ОСОБА_4 в обмін на визнання права власності на будинок за ОСОБА_2 , отримала компенсацію у грошовій одиниці та по суті даної мирової угоди суд затвердив договір купівлі-продажу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за згодою заявниці ОСОБА_1 . Таким чином право власності на будинок АДРЕСА_1 , набуте ОСОБА_2 на підставі судового рішення зі сплатою грошових коштів, які є спільною сумісною власністю, тобто за таких обставин вказаний спірний будинок є об`єктом спільної сумісної власності заявниці та її чоловіка. Заявниця у квітні 2021 року виїхала за межі України, однак згодом дізналася, що її чоловік ОСОБА_2 , скориставшись її відсутністю, виставив об`яву про продаж спірного будинку. Продаж спірного майна може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених і оспорюваних прав і інтересів позивача, за захистом яких вона має намір звернутися до суду у встановлений законом строк, а саме із позовом про визнання будинку АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання за заявницею права власності на Ѕ частку зазначеного будинку та розділ спільного сумісного майна подружжя. Просила накласти арешт на Ѕ частку будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 54,8 м?, житлова площа 42,5 м?, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 13198698, який належить на праві власності ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

За матеріалами справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 спільно мешкала з ОСОБА_2 після укладання шлюбу з 1991 року. У 1992 та 1994 роках на підставі договорів дарування, а також у 2004 році на підставі судового рішення під час сумісного проживання у шлюбі заявника з ОСОБА_2 , останнім набуто право власності на спірне нерухоме майно, яке фактично є об`єктом права спільної сумісної власності у розумінні змісту статей глави 8 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК забезпечення позову допускається до пред`явлення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК позов забезпечується шляхом, зокрема, накладення арешту на майно, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

На підставі змісту ч. 3 ст. 150 ЦПК заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За роз`ясненнями п. 4, 7, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином вирішуючи питання прозабезпечення позову суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

В своїй заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить накласти арешт на Ѕ частку будинку АДРЕСА_1 , що на праві власності належать її чоловікові ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Матеріали заяви ОСОБА_1 містять документи, що можуть доводити обґрунтованість позову про визнання будинку АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частку зазначеного будинку, розподіл спільного сумісного майна подружжя, тому суд вважає обґрунтованими вимоги заявника щодо накладення арешту на таке спірне майно, що буде спів мірним із такими позовними вимогами.

Таким чином заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню шляхом накладення арешту на 1/2 частку будинку АДРЕСА_1 , оскільки на даний час є підстави припускати, що вжиття таких заходів забезпечення позову є необхідним та виправданим й забезпечить ефективний захист, поновлення оспорюваних прав заявника.

Керуючись ст. 149-153 ЦПК, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви - задовольнити.

Накласти арешт на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 , що на праві власності належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали направити для виконання Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради (87500, м. Маріуполь, пр. Миру, буд. 70, e-mail ) та для відома сторонам.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження та набирає законної сили з моменту її підписання суддею за ч. 2 ст. 261 ЦПК.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: Іванець О. Д.