Справа № 315/1146/21
Номер провадження № 2-о/315/62/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі:

головуючої судді - Романько О.О.,

за участю секретаря - Атрошенко Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території чоловіка заявниці - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що чоловік заявниці, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав у АДРЕСА_1 . З 2012 року чоловік страждав онкологічним захворюванням. В подальшому стан його здоров`я погіршувався. Перебуваючи за адресою свого місця проживання, 01.03.2021 чоловіку стало зле. ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер, перебуваючи у себе вдома. Причиною смерті стала дихальна недостатність та двостороння вірусна пневмонія, що підтверджується «Справкой о причине смерти №635 від 04.03.2021 року. Поховали чоловіка 06.03.2021 року, на центральному міському цвинтарі №3, міста Горлівка.

Також зазначено, що єдиними наявними документами, що підтверджують факт смерті померлого на території, непідконтрольній державній владі території України, що відповідно до Постанови Верховної ради України від 17.03.2015 року №254-УІІІ «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» одночасно є тимчасово окупованою територією України, є: свідоцтво про смерть від 05 березня 2021 року НОМЕР_1 , актовий запис № 283, видане Калінінським відділом ЗАГС Горлівського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки та довідка про причину смерті від 04 березня 2021 року, видана Горлівським відділенням Республіканського бюро судмедекспертизи Міністрерства охорони здоров`я ДНР за № 635, що видані медичними закладами, органами реєстрації та іншими незаконними органами (установами), що знаходяться на території, непідконтрольній державній владі України.

Встановлення факту смерті для заявника має юридичне значення, так як свідоцтво про смерть видане на території, так званої, Донецької Народної Республіки є недійсним, оскільки видане органом, який не має права їх видати, бо знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином, одночасно з поданням заяви до суду, подала заяву про слухання справи без її участі, заявлені вимоги прохала задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином, надали письмову заяву про розгляд справи без участі представника відділу, прохали прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка Норпайського району Самаркандської області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 13.07.2002 року Калінінським РВ Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4), за даними заяви як внутрішньо переміщена особа мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті чоловіка - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Горлівка Донецької області, Україна.

Померлий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. С-Васильївка Новоазовського району Донецької області, був громадянином України, згідно паспорта серії НОМЕР_3 , виданого 13.07.2002 року Калінінським РВ Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області, та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Згідно копії довідок від 20.10.2017 року № та № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, заявник ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 мають зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с. 6, 7).

Згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , виданого 10.08.1999 року Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, 16.04.1977 року одружилися ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що складено відповідний запис №819. Прізвище дружини після укладення шлюбу - « ОСОБА_1 » (а.с. 8).

23.07.2021 року за № 1398//21.22-69 ОСОБА_1 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки пред`явлене свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 05.03.2021 року видане Калінінським відділом запису актів громадянського стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024 (а.с. 9).

Свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 71 року, актовий запис № 283, серії НОМЕР_1 видане 05.03.2021 року Калінінським відділом ЗАГС Горлівського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, за фактом його смерті, є невстановленого зразка та не відповідає державним вимогам (а.с. 10).

Згідно довідки про причину смерті №635 від 04.03.2021 року, виданої Горлівським відділенням Республіканського бюро судмедекспертизи Міністрерства охорони здоров`я ДНР, ОСОБА_2 , помер у віці 71 року ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті: дихальна недостатність. Двостороння вірусна пневмонія (а.с. 12).

Згідно копії свідоцтва про поховання АА 047651 , виданого філією №5 відділення «Ритуал» ДК по розробці та реалізації сучасних технологій «Донецькі технології», ОСОБА_2 похований 06.03.2021 року на кладовищі ЦГК №3, реєстраційний номер поховання №16/271 та акту 16/271 приймання-передачі наданих послуг від 06.03.2021року (а.с. 11, 13).

Суд, задовольняючи заяву, виходить з такого.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасового окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Судом встановлено, що до суду звернулась ОСОБА_1 , так як позбавлена можливості в установленому законом порядку вирішити питання щодо отримання свідоцтва про смерть встановленого державного зразка, з заявою про встановлення факту смерті чоловіка ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, а саме м. Горлівка Донецької області, Україна, який відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» та розпорядження Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014 року (зі змінами) «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Суд вважає, що факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Горлівка Донецької області, Україна, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , у віці 71 року, причина смерті: дихальна недостатність. Двостороння вірусна пневмонія, знайшов своє підтвердження в наданих суду доказах, зокрема і побічно підтверджується довідкою про причину смерті від 04 березня 2021 року № 635 та свідоцтвом про смерть від 05 березня 2021 року серії НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 14 глави 4 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

А тому суд при оцінці доказів бере до уваги практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, суд при розгляді даної справи враховує висновки Європейського суду з прав людини, які зроблені у справах проти Туреччини, зокрема у справі "Loizidou v Turkey", а також у справі "Cyprus v Turkey", а також проти Молдови та Росії, зокрема у справі "Mozer v Republic of Moldova and Russia", "Haseu and Others v Moldova and Russia", де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у наданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади, протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це б становило позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належить.

Аналогічного висновку дійшов ВС у постанові від 22 жовтня 2018 року у справі № 235/2357/17 (адміністративне провадження № К/9901/2383/17).

Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини та практику ВС, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті особи для реалізації майнових та немайнових особистих прав заявника, суд виходить з дотримання вимог ст. 294 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів в сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на окупованій території.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до листа Касаційного цивільного суду у складі ВС № 985/0/208-21 від 22.04.2021 року зазначено, що вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації фактів смерті чи народження на тимчасово окупованій території України не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.

З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті у заявника є об`єктивні перешкоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Враховуючи вищенаведене, наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що є підстави для встановлення факту, який має юридичне значення щодо якого заявник звернулася з відповідною заявою.

А тому заява підлягає задоволенню, як така, що ґрунтується на законі, підтверджена встановленими обставинами та перевірена наданими доказами.

Керуючись ст. ст. ст. ст. 4, 76-89, 258-259, 263-265, ч. 4 ст. 268, ч. 5 ст. 272, 273, 293-294, 317, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , у селі С-Васильївка Новоазовського району Донецької області, Україна, місце смерті - Україна, Донецька область, місто Горлівка, час смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення підлягає негайному виконанню.

Повний текст рішення складено 23.07.2021 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Гуляйпільський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. О. Романько