Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2021 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Безрук Т. В.

при секретарі Чемезовій Г. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Волноваха в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В :

08.06.2021 року позивачка ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, зазначаючи на обґрунтування своїх позовних вимог наступне.

Вироком Волноваського районного суду Донецької області від 04.03.2021 року відповідача ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 5100 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Син позивачки неповнолітній ОСОБА_2 є потерпілим від вказаного кримінального правопорушення. Згідно з зазначеним вироком внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_3 неповнолітньому ОСОБА_4 були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді закритого переламу правого надколінка без зміщення, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як викликавши тривалий розлад здоров`я; забита рана голови, струс головного мозку, рвана рана в області лівого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більш як три тижні (21 день). Після загоєння вищевказаної рани голови у ОСОБА_2 утворився рубець, який є невиправним.

В наслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_2 проходив тривалий курс лікування з 03.06.2002 року по 20.07.2020 року. За призначенням лікаря за весь період лікування було витрачено 17405,77 грн. Всі витрати по лікуванню ОСОБА_2 понесла позивачка ОСОБА_1 , відповідач жодної матеріальної допомоги не надавав.

Окрім фізичного болю та страждань, які неповнолітній ОСОБА_2 зазнав у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, йому також були спричиненні моральні страждання. Внаслідок перенесених тілесних ушкоджень ОСОБА_2 не зміг вчасно здати ЗНО та здійснити вступ до інституту, був втрачений цілий навчальний рік. Після отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_2 відчував нестерпний фізичний біль, переніс операції, восени проходив реабілітацію. Все літо дитина лікувалася. Після загоєння забитої рани голови у дитини утворився рубець, який є не виправним і залишиться на все життя.

Позивачка просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти, витрачені нею на лікування сина, у розмірі 17405,77 грн. та моральну шкоду у сумі 50000 грн.

11.06.2021 року ухвалою Волноваського районного суду Донецької області було відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, у позовній заяві просила справу розглянути без її участі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить справу розглянути без його участі. Згідно заяви позовні вимоги а частині відшкодування матеріальної шкоди визнав у повному обсязі та моральну шкоду визнав частково.

Суд, дослідивши матеріли справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Волноваського районного суду Донецької області від 04.03.2021 року відповідача ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 5100 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з зазначеним вироком внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_3 неповнолітньому ОСОБА_4 були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді закритого переламу правого надколінка без зміщення, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як викликавши тривалий розлад здоров`я; забита рана голови, струс головного мозку, рвана рана в області лівого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більш як три тижні (21 день). Після загоєння вищевказаної рани голови у ОСОБА_2 утворився рубець, який є невиправним (а.с. 13-17).

Згідно свідоцтва про народження судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Відповідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1167 УК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи, що вина відповідача ОСОБА_5 у завдані тілесних ушкоджень ОСОБА_2 встановлена вищевказаним вироком у кримінальній справі, який набрав законної сили, на підставі вищенаведених норм чинного законодавства України і встановлених судом обставин суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивачки в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди підлягає стягненню витрати, які остання понесла на лікування неповнолітнього сина ОСОБА_2 у розмірі 17405,77 грн. Сума вказаних витрат визнана та не оспорюється відповідачем по справі, а крім того належним чином підтверджена належними та допустимими доказами, якими є медичні довідки та товарно касові чеки на придбання лікувальних засобів, наданих з боки позивачки, а тому суд задовольняє позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди у повному обсязі (а.с.19-30).

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Враховуючи глибину і ступінь моральних страждань неповнолітнього ОСОБА_2 , яких він безперечно зазнав внаслідок отримання тілесних ушкоджень, суд з урахуванням принципу розумності та справедливості вважає можливим стягнути на користь позивачки з відповідача ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 гривень, задовольнивши позовні вимоги в цій частині частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 141, 263-265, 268, 273, ЦПК України, ст.ст. ст. ст.22, 23, 1166, 1167 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з внесеними змінами й доповненнями до неї), суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди 17405,77 (сімнадцять тисяч чотириста п`ять) гривень 77 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 (двадцять тисяч) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.В. Безрук